Справа № 932/4185/25
Провадження № 1-кп/932/588/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про продовження строку дії запобіжного заходу

20 серпня 2025 року Шевченківський районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпро обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000008 від 11.04.2023 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Костянтинівка Донецької області, з середньою спеціальною освітою, судимого Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області 13.09.2023 за ч.2 ст.309 КК України до 1 року позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання на підставі ст.75 КК України та встановленням іспитового строку 1 рік, офіційного працевлаштування не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючого: АДРЕСА_2 , за ч.2 ст.307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Судом розглядається кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 за ч. 2 ст.307 КК України, якому інкримінується вчинення незаконних операцій з психотропними речовинами, пов`язаними з їх збутом.

В судовому засіданні прокурор, посилаючись на сплив строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, застосованого до обвинуваченого ОСОБА_4 зі стадії досудового розслідування, просив суд його продовжити на 60 днів з застосуванням альтернативного запобіжного заходу у виді застави в розмірі 242 240 грн. Обгрунтовуючи ризики, прокурор посилається на тяжкість інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення і суворість передбаченого за нього покарання, які хоча самі по собі і не є підставами для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, проте у сукупності з іншими обставинами можуть створювати ризик переховування обвинуваченого ОСОБА_4 від суду, що зашкодить здійсненню правосуддя та не сприятиме виконанню завдань Кодексу України про адміністративні правопорушення. Крім наявності ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, прокурор зазначає і на реальність ризиків, передбачених пунктами 3 і 5 цієї статті, оскільки дані про особу обвинуваченого, наявність у нього відомостей про адреси свідків, до допиту яких суд ще не приступив, а також розташування його місця проживання в зоні активних бойових дій, відсутність у нього постійного і офіційного джерела доходу не виключають можливого незаконного впливу на свідків зі сторони обвинуваченого, а також можливість продовження ним своєї злочинної діяльності чи вчинення інших кримінальних правопорушень у сфері незаконного обороту наркотичних засобів і психотропних речовин. Посилаючись на неможливість забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого іншими з числі більш м`яких запобіжних заходів, прокурор просив суд його клопотання задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_4 проти задоволення клопотання прокурора не заперечував.

Вислухавши думки сторін та надавши оцінку обставинам, з якими пов`язуються питання застосування застосування і продовження запобіжних заходів, суд дійшов висновку про задоволення клопотання прокурора, виходячи з такого.

Згідно пунктів 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України підставою продовження строків тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім цього, суд повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа, та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Як слідує з висунутого ОСОБА_4 обвинувачення, він обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, пов`язаного з незаконним збутом психотропних речовин, за який законом передбачено покарання від шести до десяти років у разі доведеності його винуватості. ОСОБА_4 раніше судимий за незаконні операції з наркотичними засобами, інкриміноване йому кримінальне правопорушення вчинене ним у період іспитового строку, що вказує на схильність обвинуваченого до вчинення злочинів, небажання ставати на шлях виправлення та імовірності вчинення певних дій, спрямованих на перешкоджання завданням кримінального провадження, зокрема, шляхом переховування від суду, незаконного впливу на свідків, до допиту яких суд ще не приступив, з метою уникнення покарання або ж продовження злочинної діяльності.

Отже, зазначені обставини у поєднанні з розумінням невідворотності покарання з певною вірогідністю можуть вказувати на продовження існування ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які враховувалися при застосуванні до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу і які посилюються введенням в Україні воєнного стану та наближеним розташуванням місця проживання обвинуваченого до зони активних бойових дій.

Доказів того, що попередньо враховані ризики зникли або зменшилися і не вимагають продовження запобіжного заходу, судом не встановлено.

Оскільки є підстави вважати, що в разі не продовження запобіжного заходу обвинувачений, усвідомлюючи наслідки в разі визнання його винним, може переховуватися від суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, впливати на ще не допитаних свідків з метою схиляння їх до вигідних йому показань, що може перешкоджати встановленню істини у справі, ймовірність настання негативних наслідків для кримінального провадження продовжує існувати.

Тому суд погоджується з доводами прокурора про доцільність продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та неможливість застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу.

Розмір застави, визначеної як альтернативний запобіжний захід ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 16.04.2025, та покладені на обвинуваченого обов`язки в разі її внесення, суд вважає за доцільне залишити тими ж.

Керуючись статтями 176-178, 199, 327, 331, 369, 395 Кримінального процесуального Кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 , обвинуваченому за ч.2 ст.307 КК України запобіжний захід у виді тримання під вартою з утриманням його в Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» строком на 60 днів, по 18 жовтня 2025 року включно, з можливістю внесення застави в розмірі 242 240 грн.

У разі звільнення з-під варти внаслідок внесення застави покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду, прокурора;

повідомляти суд, прокурора про зміну місця свого проживання;

утримуватися від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні;

здати на зберігання до відповідних органів влади паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд і в`їзд в Україну.

Строк дії обов`язків у разі внесення застави визначити два місяці з дня її внесення.

Застава у визначеному судом розмірі може бути внесена обвинуваченим або застоводавцем у будь-який момент протягом строку дії ухвали про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

З моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Контроль за виконанням ухвали суду покласти на прокурора.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження та направити начальнику ДУ «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» для виконання.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення і може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту проголошення, а особою, яка тримається під вартою, з моменту отримання копії ухвали.

Резолютивна частина ухвали проголошена 20 серпня 2025 року, повний текст ухвали оголошено 21.08.2025.

Суддя ОСОБА_1