Справа № 216/2322/25
провадження 1-кс/216/856/25
УХВАЛА

іменем України

04 квітня 2025 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваної ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань приміщення Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області заяву захисника підозрюваної ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про відвід слідчого судді ОСОБА_6 від розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000279 від 04.06.2024,

в с т а н о в и в:

І. Історія провадження

1.1. В провадженні слідчого судді ОСОБА_6 перебуває клопотання прокурора Слобожанської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_4 , підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України, у кримінальному провадженні № 0000279 від 04 червня 2024 року.

1.2. 04 квітня 2025 року захисник підозрюваної адвокат ОСОБА_5 заявила відвід слідчому судді ОСОБА_6 .

В обґрунтування своєї заяви захисник зазначила, що слідчим суддею ОСОБА_6 було постановлено ухвалу про затримання її підзахисного, в якій не зазначено передбачених ч.4 ст. 189 КПК України підстав для задоволення клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу. У вказаній ухвалі не зазначено орган якому доручено її виконання. Затримання проводилось під час проведення обшуку у житлі підозрюваної. Підчас затримання підозрюваному вручено сканкопію вказаної ухвали, оригінал не вручено. Протокол затримання не складався.

Вище наведене є тими, іншими обставинами, які виключають участь слідчого судді у розгляді клопотання на підставі п.4 ч.1 ст.75 КПК України.

ІІ. Позиція учасників судового засідання

2.1. У судовому засіданні захисник підтримала заяву про відвід та просила задовольнити. Додатково пояснила, що вважає, що у слідчого судді Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області відсутні повноваження для розгляду вказаного клопотання, оскільки орган досудового розслідування знаходиться поза межами його територіальної юрисдикції. Були відсутні підстави для задоволення клопотання про дозвіл на затримання ОСОБА_4 з метою її приводу, оскільки остання не порушувала раніше застосованих запобіжних заходів та від органу досудового розслідування не переховувалась. Вказана ухвала прийнята з метою тиску на її підзахисну.

2.2. У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 підтримала заяву про відвід та просила задовольнити.

2.3. У судовому засіданні прокурор просив у задоволенні відводу, заявленого захисником підозрюваної адвокатом ОСОБА_5 , відмовити, оскільки остання не навела доказів упередженості чи заінтересованості судді, підстави для відводу слідчому судді ОСОБА_6 визначені ст. 75 КПК України, відсутні.

ІІІ. Мотиви суду

3.1. Дослідивши заяву про відвід та матеріали, надані в обґрунтування заяви про відвід, заслухавши думку осіб, які беруть участь у судовому засіданні, суд дійшов наступних висновків.

Правове регулювання

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КПК України кожному гарантується право на розгляд та вирішення справи незалежним і неупередженим судом.

З метою дотримання цієї гарантії учасники судового провадження наділені правом заявити судді (колегії суддів) відвід, який повинен бути вмотивованим відповідно до ч. 5 ст. 80 КПК України.

Перелік підстав, які виключають участь судді в кримінальному провадженні та за наявності яких може бути заявлено відвід судді, передбачений статтями 75, 76 КПК України.

Зокрема, у своїй заяві захисник підозрюваної адвокат ОСОБА_5 посилається на наявність інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості слідчого судді ОСОБА_6 , що передбачено п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України.

3.2. Згідно з ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (надалі Конвенція) передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Як правило, неупередженість являє собою відсутність упереджень, при цьому її наявність чи відсутність можуть бути перевірені різними способами (Kyprianou v. Cyprus [GC], пункт 118; Micallef v. Malta [GC], пункт 93).

Європейський суд з прав людини (надалі - ЄСПЛ) вирізняє суб`єктивний підхід, тобто бажання упевнитись у суб`єктивному обвинуваченні чи інтересі певного судді в конкретній справі, та об`єктивний підхід, тобто визначення, чи були надані суддею достатні гарантії, щоб виключити будь-які обґрунтовані сумніви у цьому відношенні (Kyprianou v. Cyprus [GC], пункт 118; Piersack v. Belgium, пункт 30; Grieves v. the United Kingdom [GC], пункт 69).

Здійснюючи перевірку з точки зору суб`єктивного тесту, ЄСПЛ неодноразово робив висновок, що особиста неупередженість судді має презюмуватись за відсутності доказів зворотнього (Kyprianou v. Cyprus [GC], пункт 119; Hauschildt v. Denmark, пункт 47).

Оскільки в деяких справах може бути важко надати доказ, який дозволив би спростувати презумпцію суб`єктивної неупередженості судді, вимога об`єктивної неупередженості забезпечує додаткову значиму гарантію. У зв`язку з наведеним ЄСПЛ визнав складність встановлення порушення статті 6 Конвенції в частині суб`єктивної упередженості і тому в переважній більшості справ він зосередився на об`єктивному критерії (Kyprianou v. Cyprus [GC], пункт 119).

Задля оцінки об`єктивного критерію необхідно визначити, чи існують, окрім поведінки судді, переконливі факти, що можуть викликати сумніви щодо його безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у відповідній справі обґрунтована причина побоюватися, що конкретний суддя («Морель проти Франції» (Morel v. France), 2000, §§ 45-50; «Пескадор Валеро проти Іспанії» (Pescador Valero v. Spain), 2003, § 23), або орган, який засідає у якості суду, («Лука проти Румунії» (Luka v. Romania), 2009, § 40) , є небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати таке побоювання об`єктивно обґрунтованим («Мікалефф проти Мальти» (Micallef v. Malta) [ВП], 2009, § 96; «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), 2000, § 44; «Пабла Кю проти Фінляндії» (Pabla Ky v. Finland), 2004, § 30)

3.3. Відповідно до ч. 1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Отже, тягар доведення обґрунтованості того чи іншого клопотання, заяви чи скарги, покладається безпосередньо на сторону, яка його ініціює.

3.4. Передбачена п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України підстава для відводу наявність інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді має оціночний характер і передбачає необхідність безпосереднього встановлення таких обставин, та те, що вони мають викликати обґрунтований сумнів в упередженості судді. Відповідний сумнів має бути ретельно мотивований, бо не всі обставини можуть свідчити про реальну зацікавленість судді у результатах розгляду справи чи викликати реальні побоювання сторін в його неупередженості.

У протилежному випадку задоволення відводу чи самовідводу судді з будь-яких підстав, без належної індивідуальної оцінки, може призвести до його безпідставності.

Встановлені судом обставини

3.5. В провадженні слідчого судді ОСОБА_6 перебуває клопотання прокурора Слобожанської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_4 , підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України, у кримінальному провадженні № 0000279 від 04 червня 2024 року.

3.6. Досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні здійснює третій слідчій відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві.

3.7. Ухвалою слідчого судді Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_6 від 04 квітня 2025 року, яка була оглянута в судовому засіданні, надано дозвіл на затримання підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000279 від 04 червня 2024 року.

3.8. 04 квітня 2025 року ОСОБА_4 затримано на підставі вищезазначеної ухвали та доставлено до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

3.9. Під час розгляду вказаного клопотання захисник підозрюваної адвокат ОСОБА_5 заявила відвід слідчому судді ОСОБА_6 з підстав, що зазначені вище.

Оцінка судом доводів сторони захисту

3.10. Для з`ясування наявності обставин, які викликають сумнів у неупередженості слідчого судді ОСОБА_6 , перш за все аналізу та оцінці підлягає встановлення того, чи існують переконливі факти, що можуть викликати сумніви щодо його безсторонності.

3.11. Щодо порушення правил підсудності при розгляді слідчим суддею клопотань сторони обвинувачення.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 132 КПК України клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, якщо інше не передбачено пунктом 2 цієї частини.

Наказом Директора ТУ ДБР у Полтаві від 01 квітня 2025 року внесено зміни до абзацу 3 пункту 1 наказу ТУ ДБР у м. Полтаві від 22.04.2021 № 65 «Про визначення місця розташування слідчих відділів ТУ ДБР у м. Полтаві» (зі змінами) та визначено розташування Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі), у тому числі, і у місті Кривий Ріг, за адресою, що відноситься до територіальної юрисдикції Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Таким чином, у слідчого судді Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області відповідно до п.1 ч.2 ст. 132 КПК України наявні повноваження для розгляду клопотань Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі).

3.12. Щодо не зазначення в ухвалі про затримання органу якому доручено її виконання.

Під час огляду в судовому засіданні ухвали від 04 квітня 2025 року, про дозвіл на затримання підозрюваної ОСОБА_4 з метою його приводу встановлено, що в абзаці 4 резолютивної частини вказаної ухвали зазначено: «Виконання ухвали слідчого судді про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 для участі в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою доручити працівникам УСР в Дніпропетровській області ДСР НПУ.»

Разом з тим, вимогами ст. 190 КПК України не передбачено обов`язкового зазначення органу, якому доручено виконання ухвали про дозвіл на затримання з метою приводу.

3.13. Щодо посилання захисника на порушення прав підозрюваної під час затримання.

На обґрунтування вказаних обставин захисник посилалась на те, що затримання проводилось під час проведення обшуку у житлі підозрюваної, підчас затримання підозрюваній вручено сканкопію ухвали про затримання, оригінал не вручено, протокол затримання не складався.

Дії уповноважених службових осіб після затримання на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання регламентовані ст. 191 КПК України. Згідно з частиною 5 вказаної статті службова особа, яка на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання затримала особу, зобов`язана негайно вручити їй копію зазначеної ухвали. Таким чином, вручення оригіналу ухвали КПК України не передбачено.

Разом з тим, дії уповноважених службових осіб безпосередньо в момент затримання жодним чином не залежать від волі слідчого судді, отже не можуть свідчити про упередженість останнього. Одночасно статтею 206 КПК України визначений механізм захисту прав особи, яка тримається під вартою. Відомостей, що сторона захисту повідомляла про наявність обставин передбачених ст. 206 КПК України слідчого суддю до заявлення відводу та не отримала належного реагування суду не надано.

3.14. Щодо необґрунтованості, на думку захисту, ухвали про дозвіл на затримання з метою приводу.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 176 КПК України, затримання особи є тимчасовим запобіжним заходом, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом. Вказаний захід має забезпечити своєчасний та ефективний розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу.

Доводи захисника, про відсутність фактів переховування підозрюваної від органів досудового розслідування та недотримання раніше застосованих запобіжних заходів, є обставинами, які підлягають дослідженню та оцінці під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Разом з тим, інститут відводу (самовідводу) не є інструментом перегляду судового рішення чи додаткового роз`яснення мотивів його ухвалення. Незгода з судовим рішенням має втілюватися у його апеляційному оскарженні або, в аспекті рішень слідчого судді, якщо рішення оскарженню не підлягає, - у поданні заперечень проти них під час підготовчого провадження в суді, як це передбачене ч. 3 ст. 309 КПК України.

Таким чином, незгода учасника кримінального провадження із судовим рішенням не може бути розцінена як прояв упередженості суду, а тому не може бути підставою для його відводу.

Суд звертає увагу, що процесуальні рішення судді, їх зміст та форма, не можуть бути підставою для відводу судді. Незгода з рішеннями судді має здійснюватись у порядку, передбаченому чинним процесуальним законодавством України, яким передбачено процедуру оскарження будь-яких процесуальних рішень судді окремо або разом з кінцевим процесуальним рішенням по кримінальному провадженню з наведенням мотивів такої незгоди, а заперечення на ухвалу слідчого судді, що не підлягає оскарженню під час досудового розслідування, можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Висновки суду

3.15. Захисником підозрюваної ОСОБА_4 адвокатом ОСОБА_5 не надано належних доказів та не наведено обставин, які могли б свідчити про упередженість слідчого судді ОСОБА_6 при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи викладене, оскільки будь-яких переконливих аргументів на підтвердження наявності передбаченої п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України обставини, яка виключає участь слідчого судді ОСОБА_6 у цьому кримінальному провадженні, стороною захисту не наведено, у задоволенні заяви про відвід слід відмовити.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 75, 81, 369-372 КПК України суд,

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_5 про відвід слідчого судді ОСОБА_6 від розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000279 від 04.06.2024 відносно ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту оголошення.

Повний текст ухвали складено та оголошено 08 квітня 2025 року о 15-50 год. в залі судових засідань у приміщенні Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя ОСОБА_8