печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2025 року

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора: не з`явився,

представника власника майна: не з`явився,

розглянувши у судовому засіданні провадження за клопотанням Прокурора другого відділу другого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна та передачу майна в управління у кримінальному провадженні № 0000160 від 04.04.2022 року, -

В С Т А Н О В И В :

Прокурор другого відділу другого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна та передачу його в управління у кримінальному провадженні № 0000160 від 04.04.2022 року.

В обґрунтування клопотання зазначає, що Офісом Генерального прокурора здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000160 від 04.04.2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 110-2, ч. 3 ст. 436-2, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 110-2, ст. 198, ч. 4 ст. 111-1, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 385, ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 1 ст. 111 КК України, яке перебуває у проваджені слідчих Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань.

Під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000160 від 04.04.2022 року встановлено факт здійснення на території України господарської діяльності юридичними особами, кінцевими бенефіціарами яких прямо або опосередковано є Російська Федерація та/або громадяни Російської Федерації, а також особи, які не є громадянами Російської Федерації, але мають найбільш тісний зв`язок з Російською Федерацією, які шляхом отримання прибутку від діяльності вказаних підприємств здійснюють фінансування дій, вчинених з метою насильницької зміни чи повалення конституційного ладу або захоплення державної влади, зміни меж території або державного кордону України, що призвели до інших тяжких наслідків.

Також прокурор зазначає, що під час досудового розслідування встановлено, що на території України здійснюють господарську діяльність юридичні особи кінцевими бенефіціарними власниками яких є Російська Федерація та її резиденти, які фінансують дії, які скеровані на насильницьку зміну чи повалення конституційного ладу або захоплення державної влади, зміни меж території або державного кордону України.

Окрім цього, досудовим розслідуванням встановлено, що до причалу Іллічівського судноремонтного заводу в Одеській області прибуло судно VOLGONEFT-268 IMO НОМЕР_1 під прапором Російської Федерації, яке перебувало у власності Російської Федерації та її резидентів (ООО «Река-Море», адреса: РФ, м. Ростов-на-Дону, Ростовська область, ІНН ) та прибутки якого, отримані від транспортування вантажів, спрямовуються на фінансування дій, вчинених з метою насильницької зміни, повалення конституційного ладу та захоплення державної влади на території України. З метою конспірації та маскування своєї злочинної діяльності, спрямованої на фінансування дій, вчинених з метою насильницької зміни, повалення конституційного ладу та захоплення державної влади на території України особами, причетними до вчинення протиправних дій, було змінено право власності на судно VOLGONEFT-268 IMO НОМЕР_1, порт приписки та прапор з Російська Федерація на іншу країну, а саме з 04.03.2022 року новим судновласником є «MATILDA CHARTER INC», прапор Республіки Замбія.

Прокурор вказує на визнання судна VOLGONEFT-268 IMO НОМЕР_1 речовим доказом у кримінальному провадженні, а також на те, що це судно підлягає спеціальній конфіскації на підставі ч. 9 ст. 100 КПК України.

Клопотання в частині передачі судна VOLGONEFT-268 IMO НОМЕР_1 в управління Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, для здійснення заходів з управління, прокурор обґрунтовує тим, що це судно є речовим доказом, а його вартість становить понад 200 розмірів прожиткового мінімумів для працездатних осіб.

В судове засідання прокурор не з`явився; про день, час, місце розгляду клопотання повідомлений належним чином; подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, якій підтримав його в повному обсязі, просив задовольнити.

В судове засідання представник власника майна - адвокат не з`явився; про день, час, місце розгляду клопотання повідомлений належним чином. Від представника власника майна компанії MATILDA CHARTER INC. - адвоката ОСОБА_4 надійшли заперечення на клопотання, в яких представник зазначив, що прокурор шляхом звернення із клопотанням намагається переглянути ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 26.06.2025 у справі № 757/26959/25-к, яким було скасовано арешт судна VOLGONEFT-268 (ІМО НОМЕР_1), адже будь-які нові обставини, які могли б свідчити про необхідність арешту судна, відсутні. Також вказує про відсутність у клопотанні викладу обставин вчинення кримінальних правопорушень, а також про те, що судно VOLGONEFT-268 (ІМО НОМЕР_1) було набуто у власність MATILDA CHARTER INC. ще до початку повномасштабного вторгнення РФ до України. Звертає увагу, що судно VOLGONEFT-268 (ІМО НОМЕР_1) прибуло до України в грудні 2021 року з метою проходження ремонту, а технічний стан судна VOLGONEFT-268 (ІМО НОМЕР_1) істотно погіршився за час дії арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 28.04.2022 у справі № 463/2408/22. Зауважує, що ні клопотання, ні постанова слідчого про визнання судна VOLGONEFT-268 (ІМО НОМЕР_1) речовим доказом не містять належного обґрунтування наявності у нього ознак, передбачених ст. 98 КПК України. Щодо передачі судна VOLGONEFT-268 (ІМО НОМЕР_1) в управління Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, для здійснення заходів з управління, посилається на те, що під час дії попереднього арешту судно так і не було отримано в управління цим агентством через позицію Офісу Генерального прокурора, а тому поведінка самої сторони обвинувачення свідчить про відсутність необхідності у такому управлінні. З цих підстав просив відмовити у задоволенні клопотання.

Оскільки, згідно ч. 1 ст. 172 КПК України, неприбуття прокурора та власника майна в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, слідчий суддя визнав можливим розглянути клопотання за відсутності учасників провадження.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, під час розгляду клопотання фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що Офісом Генерального прокурора здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000160 від 04.04.2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 110-2, ч. 3 ст. 436-2, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 110-2, ст. 198, ч. 4 ст. 111-1, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 385, ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 1 ст. 111 КК України, яке перебуває у проваджені слідчих Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань.

Як зазначає прокурор у клопотанні під час досудового розслідування встановлено, що на території України здійснюють господарську діяльність юридичні особи кінцевими бенефіціарними власниками яких є Російська Федерація та її резиденти, які фінансують дії, які скеровані на насильницьку зміну чи повалення конституційного ладу або захоплення державної влади, зміни меж території або державного кордону України. З цією метою до України в акваторії порту Ізмаїл, Одеської області прибули судна, які належать представникам Російської Федерації, прибутки яких, отриманні від транспортування вантажів, спрямовуються на фінансування дій, вчинених з метою насильницької зміни, повалення конституційного ладу та захоплення державної влади на території України, зокрема, судно VOLGONEFT-268 IMO НОМЕР_1 під прапором Російської Федерації та яке перебувало у власності Російської Федерації та її резидентів (ООО «Река-Море», адреса: РФ, м. Ростов-на-Дону, Ростовська область, ІНН ).

Так, прокурор звертаючись до слідчого судді з клопотанням про арешт майна зазначив, що метою накладення арешту на вказане судно є забезпечення збереження речових доказів та забезпечення можливої спеціальної конфіскації майна.

Як визначено у ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно п.п. 1, 2 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів та спеціальної конфіскації.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так, постановою Старшого слідчого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 від 26.04.2022 року морське судно VOLGONEFT-268 IMO НОМЕР_1 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000160 від 04.04.2022 року. Проте, вказана постанова не містить викладу обставин, в чому полягає наявність у цього судна ознак речових доказів, передбачених ст. 98 КПК України, оскільки її мотивувальна частина обмежена згадкою про загальну фабулу досудового розслідування без зазначення, як саме це судно та прибутки від його використання використовуються для фінансування дій, вчинених з метою насильницької зміни, повалення конституційного ладу та захоплення державної влади. Жодних об`єктивних даних, які б підтверджували, що судно VOLGONEFT-268 (ІМО НОМЕР_1) є предметом, доказом злочину, набуте злочинним шляхом або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, отримане внаслідок вчинення кримінального правопорушення, з наданих слідчому судді матеріалів клопотання не вбачається.

Разом з тим, ні у клопотанні, ні у доданих до нього матеріалах відсутній хоча б орієнтовний виклад обставин отримання прибутків з використанням судна VOLGONEFT-268 IMO НОМЕР_1 за перевезення вантажів та спрямування таких коштів на фінансування дій, вчинених з метою насильницької, зміни, повалення конституційного ладу та захоплення державної влади на території України.

Слідчий суддя бере до уваги доводи представника власника майна про те, що компанія MATILDA CHARTER INC. стала власником судна VOLGONEFT-268 (ІМО НОМЕР_1) ще до початку повномасштабного вторгнення РФ в Україну, що підтверджується долученою до заперечень копією Меморандуму про угоду від 20.01.2022 року між ТОВ «Река-Море» та MATILDA CHARTER INC. Що стосується твердження прокурора про отримання окремими суб`єктами господарювання прибутків від перевезення вантажів з використанням судна VOLGONEFT-268 (ІМО НОМЕР_1), то з наданої прокурором копії листа Одеської митниці № 7.10-2/28.2-02/8.7/8419 від 22.04.2022 року вбачається, що на територію України це судно надійшло без вантажу. Будь-яких доказів перевезення вантажів за допомогою цього судна та отримання прибутку від цієї діяльності матеріали провадження не містять.

Окрім цього, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

Прокурор у клопотанні стверджує, що право власності на судно VOLGONEFT-268 (ІМО НОМЕР_1) було лише формально передано компанії MATILDA CHARTER INC з метою конспірації та маскування своєї злочинної діяльності. При цьому, зазначає, що судно саме перебувало у власності ТОВ «Река-Море».

Однак, прокурор не наводить у клопотанні та жодними матеріалами не доводить, кому, на думку сторони обвинувачення, замість MATILDA CHARTER INC. насправді належить це судно та хто реально його контролює.

Згідно п.п. 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчий суддя бере до уваги, що за час перебування судна VOLGONEFT-268 (ІМО НОМЕР_1) під арештом на підставі ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 28.04.2022 року у справі № 463/2408/22 його технічний стан погіршився, а в деяких складових частинах судна виявлено ознаки розкрадання окремого майна (акт огляду від 11.07.2025 року з додатками, долучений до заперечень представника власника майна).

За таких обставин слідчий суддя приходить до переконання, що задоволення клопотання та повторне накладення арешту на судно VOLGONEFT-268 (ІМО НОМЕР_1) сприятиме подальшому пошкодженню судна, що призведе до порушення права власності компанії MATILDA CHARTER INC.

Слідчим суддею встановлено, що у листі Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів № 24217/-23 від 01.08.2023 року зазначено, що з метою виконання ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 03.05.2022 року у справі № 463/2408/22, якою судно передано в управління Національному агентству, ним з управителем 11.10.2022 року, було укладено договір управління майном (активами) № 11102022. З метою виконання цього договору Національне агентство 13.10.2022 року та 17.04.2023 року звернулось до Офісу Генерального прокурора з проханням забезпечити передачу судна агентству шляхом підписання акта приймання-передачі, однак Офіс Генерального прокурора листом від 02.06.2023 року повідомив про передчасність вирішення питання про передачу судна агентству.

Також, факт непередання судна в управління Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, підтверджується листом Національного агентства від 11.07.2025 року № 6656/24-38-25/6.2, наданому у відповідь на адвокатський запит представника власника майна.

Наведене свідчить, що під час дії арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 28.04.2022 року у справі № 463/2408/22, заходу щодо ефективно управління судном VOLGONEFT-268 (ІМО НОМЕР_1) та недопущення зниження його вартості не здійснювались.

Дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя встановив, що прокурором не додано жодних нових доказів, які б свідчили про виникнення нових обставин на користь повторного накладення арешту на судно VOLGONEFT-268 (ІМО НОМЕР_1) після скасування такого заходу забезпечення кримінального провадження ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 26.06.2025 року у справі № 757/26959/25-к.

Натомість, метою звернення із новим клопотанням про арешт майна має бути забезпечення кримінального провадження, а не перегляд ухвали слідчого судді про скасування арешту майна, що не підлягає апеляційному оскарженню.

Окремо слід наголосити на безпідставності вимог клопотання в частині встановлення заборон окремим органами та особам на вчинення певних дій.

Згідно ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Вимоги до ухвали слідчого судді про арешт передбачено ч. 5 ст. 173 КПК України, де відсутня згадка про наявність у слідчого судді повноважень встановлювати окремим особам заборону на вчинення певних дій при накладенні арешту на майно.

Також слідчий суддя звертає увагу, що відповідно до ч. 4 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України. Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за ціною, вищою чи нижчою за ринкову вартість, і знала або повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій з ознак, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.

Клопотання направлене на арешт майна компанії MATILDA CHARTER INC як третьої особи, однак у ньому не зазначено, що судно VOLGONEFT-268 (ІМО НОМЕР_1) було набуте цією компанією безоплатно або за ціною, вищою чи нижчою за ринкову вартість, і знала або повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій з ознак, передбачених п.п. 1-4 ч. 1 ст. 96-2 КК України.

З огляду наведене слідчий суддя вважає клопотання необґрунтованим і в частині арешту судна VOLGONEFT-268 (ІМО НОМЕР_1) з метою забезпечення спеціальної конфіскації.

Статтею 41 Конституції України встановлюється непорушність права особи на володіння, користування і розпорядження своєю власністю.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, який може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Однак прокурор, обґрунтовуючи своє клопотання в розумінні вимог ст. 132 КПК України, не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні.

Вказане свідчить, що всупереч доводам прокурора, матеріали провадження та доводи представника власника майна підтверджують законність придбання судна VOLGONEFT-268 (ІМО НОМЕР_1) та відсутність у нього ознак речового доказу, а відтак на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування не виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна і при вказаних обставинах явно порушуватиметься справедливий баланс між інтересами власників майна, гарантованими законом і завданням цього кримінального провадження, що у свою чергу нівелює накладення арешту на вилучене майно з метою забезпечення збереження речових доказів та забезпечення спеціальної конфіскації.

Як визначено у ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що в задоволенні клопотання необхідно відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 98, 107, 170, 172, 173, 174, 309, 372, 392, 532 Кримінального процесуального кодексу України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора другого відділу другого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна та передачу майна в управління у кримінальному провадженні № 0000160 від 04.04.2022 року - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1