У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.2025 с-ще Літин

Літинський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 в с-щі Літин обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000032 від 16.03.2025 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Павлівка Мар`янського району Донецької області, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, інваліда 2 групи, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 ., раніше не судимого, учасника бойових дій,

у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

15.03.2025 ОСОБА_4 перебуваючи на території автостанції по вул. Богдана Хмельницького в с-щі Літин Вінницького району Вінницької області знайшов поліетиленовий пакет з речовиною рослинного походження зеленого кольору. Оглянувши його вміст та зрозумівши, що в середині знаходиться наркотичний засіб - канабіс, він вирішив привласнити знайдене та помістив пакет до правої кишені свої куртки з метою подальшого використання шляхом куріння, тим самим незаконно придбавши наркотичний засіб.

У подальшому, ОСОБА_4 , маючи прямий умисел на незаконне зберігання та перевезення наркотичних засобів без мети збуту, діючи умисно, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, а також охороняючи здоров`я населення України, в порушення вимог ст. ст. 7, 12, 17, 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995, достовірно знаючи про порядок обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів на території України та відповідальність за їх незаконний обіг, привласнив знайдений пакет із наркотичним засобом і, помістивши його до правої кишені куртки, сів до автомобіля марки ВАЗ 21010, д.н.з НОМЕР_1 та почав рух. Тим самим, протягом певного часу, аж до моменту виявлення кримінального правопорушення, він незаконно зберігав наркотичний засіб - канабіс, який мав намір перевезти до місця свого проживання в селі Бруслинів Вінницького району, Вінницької області. Однак був зупинений в с-щі Літин працівниками сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області.

15.03.2025, під час проведення огляду місця події в період з 14:47 год по 14:53 год за адресою вул. Сосонське шосе, с-ще Літин Вінницького району Вінницької області, ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що його дії, спрямовані на незаконне перевезення та зберігання наркотичного засобу, будуть викриті працівниками поліції, добровільно видав працівникам ВП №3 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області із правої кишені куртки, у яку був одягнений, поліетиленовий пакет, у середині якого знаходилася речовина рослинного походження зеленого кольору. Цей пакет було оглянуто та в присутності понятих вилучено.

Згідно висновку експерта, надана на дослідження речовина рослинного походження є наркотичним засобом - канабісом, який відноситься до наркотичних засобів, обіг яких обмежено. Маса канабісу становить 5,68 г (у перерахунку на висушену речовину).

У судовому засіданні 14.05.2025 захисник - адвокат ОСОБА_5 зазначила, що оскільки ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок передбачений ч.1 ст. 309 КК України, добровільно звернувся до лікувального закладу і розпочав лікування від наркоманії, просить звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, а провадження у справі закрити. Письмовий екземпляр клопотання подала у судовому засіданні (а.с. 49-50).

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав клопотання свого захисника та не заперечив проти його задоволення. Підтвердив обставини зазначені в обвинувальному акті. Зазначив, що почав лікування ще до того, як йому було оголошено підозру.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 не заперечив проти задоволення клопотання. Зазначив, що вбачає законні підстави для звільнення обвинуваченого, не бачить перешкод, просить суд прийняти рішення з підстав добровільного звернення обвинуваченого для лікування.

Суд, заслухавши клопотання захисника, дослідивши додані до нього докази, думки учасників кримінального провадження, вважає, що клопотання захисника про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності підлягає до задоволення з наступних підстав.

Так, 16.03.2025 внесено відомості до єдиного реєстру досудових розслідувань по факту вчинення ОСОБА_4 кримінального проступку (а.с. 33).

Згідно довідки КНП «ЦТЗ «Соціотерапія» Вінницької обласної ради за № 73 від 04.04.2025 (а.с. 51) ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 26.03.2025 по 04.04.2025 знаходився на стаціонарному лікуванні з діагнозом розлади психіки та поведінки внаслідок вживання канабіноїдів, синдром залежності, систематичне вживання 2 ступеня. Пройшов добровільний курс лікування.

Згідно довідки КНП «ЦТЗ «Соціотерапія» Вінницької обласної ради за № 1/1-338 від 06.05.2025(а.с. 52) ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває під диспансерним наркологічним спостереженням з 25.03.2025 з діагнозом: розлади психіки та поведінки внаслідок вживання канабіноїдів.

Заслухавши показання обвинуваченого, клопотання захисника, думку прокурора, оцінивши докази, наявні в провадженні в їх сукупності, суд вважає, що дії обвинуваченого органом досудового розслідування вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, перевезення та зберігання наркотичних засобів, без мети збуту.

Під час судового розгляду ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України за обставин, викладених в обвинувальному акті, та після роз`яснення йому судом, що звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК України є нереабілітуючою обставиною, підтримав клопотання про закриття кримінального провадження за ч. 1 ст. 309 КК України та звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК України.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 4 ст. 309 КК України особа, яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії, звільняється від кримінальної відповідальності за дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002р. № 4 «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів» особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі частини 4 статті 309 КК (2341-14) за дії, передбачені частиною 1 цієї статті, винна особа, яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії. Вирішуючи питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності з цієї підстави, суду необхідно з`ясовувати, чи дійсно особа страждала на наркоманію і потребувала лікування від неї, чи дійсно вона звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування добровільно, а не вимушено і чи дійсно ставить за мету вилікуватися від наркоманії, а не ухилитись у такий спосіб від кримінальної відповідальності за вчинений злочин.

Так, ч. 4 ст. 309 КК України передбачено звільнення від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 309 КК України, якщо особа добровільно пройшла лікування від наркоманії.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» наркоманія - психічний розлад, зумовлений залежністю від наркотичного засобу або психотропної речовини внаслідок зловживання цим засобом або цією речовиною, а особа, хвора на наркоманію, це особа, яка страждає на психічний розлад, що характеризується психічною та (або) фізичною залежністю від наркотичного засобу чи психотропної речовини, і якій за результатами медичного обстеження, проведеного відповідно до цього Закону, встановлено діагноз «наркоманія».

Згідно Міжнародною класифікацією хвороб, поняття наркоманія є застарілим, оскільки розлади психіки та поведінки і наркоманія мають однакове значення.

В самому законі зазначено, що наркоманія є психічним розладом зумовлений залежністю від наркотичного засобу або психотропної речовини, а згідно наданих суду документів ОСОБА_4 виявляє розлади психіки та поведінки внаслідок вживання канабіоїдів, тому зважаючи на встановленні під час розгляду даного клопотання обставини, суд дійшов висновку, що зазначені поняття є тотожними.

Враховуючи вищезазначене, розглянувши заявлене клопотання, вислухавши думку учасників кримінального провадження, зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_4 добровільно звернувся до медичного закладу для лікування в зв`язку з вживанням наркотичних засобів, суд приходить до переконання, що клопотання слід задовольнити та звільнити ОСОБА_4 , від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 309 КК України на підставі ч. 4 ст. 309 КК України, закривши кримінальне провадження відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Відповідно до вимог ст. ст. 124, 126 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого процесуальні витрати у відшкодування вартості проведення судової експертизи.

Кримінальний процесуальний закон не обмежує можливість вирішення питання стягнення процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті. Звільняючи особу від кримінальної відповідальності, суд або суддя має вирішити питання про розподіл процесуальних витрат та такі витрати підлягають стягненню з обвинуваченого.

Нормами КПК України встановлено, що, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат (п.13 ч.1 ст.368, ч.4 ст.374 КПК). Оскільки ст.126 КПК України визначено, що означене питання може бути вирішено й ухвалою суду, Велика Палата Верховного Суду від 17.06.2020 року у справі 598/1781/17 робить висновок, що у випадку заявлення учасниками кримінального провадження клопотання про компенсацію процесуальних витрат суд, ухвалюючи остаточне рішення за результатами розгляду кримінального провадження (вирок або ухвалу), вирішує питання щодо розподілу процесуальних витрат.

Зазначена позиція погоджується із практикою Вінницького апеляційного суду (ухвала від 12.05.2021 у справі 137/1298/20).

Долю речових доказів в кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України, знявши на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України арешт.

Керуючись ст. 44, 309 КК України, ст. ст. 284, 285, 395 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Клопотання захисника - адвоката ОСОБА_5 , задовольнити.

На підставі ч. 4 ст. 309 КК України звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

На підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за 0000032 від 16.03.2025, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України - закрити у зв`язку із звільненням його від кримінальної відповідальності.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь держави Україна процесуальні витрати в сумі 3183,60 грн. у відшкодування вартості проведення експертизи № СЕ-19/102-25/5851-НЗПРАП від 21.03.2025.

Скасувати арешт на поліетиленовий пакет із речовиною рослинного походження зеленого кольору, накладений ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 19.03.2025.

Речовий доказ по кримінальному провадженню, а саме спеціальний пакет експертної служби МВС України № 5264076 в якому знаходиться речовина рослинного походження зеленого кольору, який зберігається в камері зберігання речових доказів ВП №3 Вінницького РУП у Вінницькій області (квитанція № 60-2025), після набрання ухвалою законної сили - знищити.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя:ОСОБА_1