ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Єдиний унікальний номер № 285/173/25

Провадження № 1-кп/0285/396/25

28 квітня 2025 року м. Звягель

Звягельський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючої судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

сторони кримінального провадження та інші учасники судовому провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001142 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Владин Новоград-Волинського району Житомирської області, який проживає за адресою: зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 369 КК України,

установив:

14.12.2024 близько 07 години 39 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та керуючи легковим автомобілем марки «Nissan Juke» з реєстраційним номером НОМЕР_1 по автодорозі між селами Броники та Барвинівка Звягельського району Житомирської області, а саме на відстані 100 метрів від в`їзду до села Барвинівка Звягельського району, порушив правила дорожнього руху, у зв`язку з чим, з метою забезпечення публічної безпеки та порядку був зупинений нарядом поліції у складі поліцейського сектору реагування патрульної поліції Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області (далі - поліцейського СРПП) ОСОБА_6 та поліцейського СРПП Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_7 .

В подальшому, в ході з`ясування обставин вчиненого адміністративного правопорушення та спілкування з водієм ОСОБА_4 , поліцейськими встановлено ознаки перебування останнього в стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку із чим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 повернулися до службового автомобіля марки Mitsubishi Outlander, спеціальний номерний знак на синьому фоні « НОМЕР_2 » для оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_4 .

У зазначений день, час і місці, та за вказаних обставин у ОСОБА_4 виник злочинний умисел направлений на надання працівникам поліції ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , які відповідно до положень ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» є службовими особами правоохоронного органу, неправомірної вигоди за невчинення ними в його інтересах будь-якої дії з використанням наданої їм влади, тобто не складання протоколу про адміністративне правопорушення та не притягнення його ( ОСОБА_4 ) до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим він підійшов та сів до салону службового автомобіля поліцейських марки Mitsubishi Outlander.

Перебуваючи на задньому сидінні службового автомобіля марки «Mitsubishi Outlander», спеціальний номерний знак на синьому фоні « НОМЕР_2 », ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний умисел, 14.12.2024 о 07 годині 45 хвилин висловив працівникам поліції ОСОБА_7 та ОСОБА_6 пропозицію надати їм неправомірну вигоду за нескладання протоколу про адміністративне правопорушення та не притягнення його до адміністративної відповідальності, однак отримав відмову та був попереджений про відповідальність, передбачену ст. 369 КК України.

Однак, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на надання неправомірної вигоди працівникам поліції в його інтересах, будучи неодноразово попереджений про кримінальну відповідальність, передбачену ст. 369 КК України, близько 07 години 57 хвилин, сидячи на задньому сидінні службового автомобіля марки «Mitsubishi Outlander», спеціальний номерний знак на синьому фоні « НОМЕР_2 », дістав зі своєї сумки та поклав на сидіння водія 300 доларів США за невчинення відносно нього дій з використанням наданої поліцейським влади, а саме не притягнення його до адміністративної відповідальності шляхом не складання адміністративних матеріалів за ч. 1 ст, 122, ч, 1 ст, 130 КУпАП.

Таким чином, ОСОБА_4 виконав усі дії, пов`язані з наданням неправомірної вигоди, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але останнє не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки його злочинні дії були припиненні працівниками поліції, при цьому працівники поліції ОСОБА_7 та ОСОБА_6 відмовились у прийнятті неправомірної вигоди та у межах своїх повноважень, відповідно до Закону України «Про національну поліцію» та Закону України «Про запобігання корупції», невідкладно вжили заходів щодо попередження, своєчасного виявлення та припинення злочину, шляхом повідомлення по телефону про даний факт на лінію «102».

Умисні дії ОСОБА_4 , які виразились у закінченому замаху на надання службовій особі неправомірної вигоди за невчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади, суд кваліфікує за ч. 2 ст. 15, ч. І ст. 369 КК України.

09.01.2025 між сторонами кримінального провадження, прокурором Звягельської окружної прокуратури та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 , досягнуто та підписано угоду про визнання винуватості, за змістом якої обвинувачений беззастережно визнає свою вину у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення та наведені обставини вчинення цього кримінального правопорушення. Сторони дійшли згоди щодо обрання обвинуваченому покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, а саме: за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 369 КК України у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів громадян, що становить 17 000 грн. Сторони узгодили, що предмет злочину - грошові кошти в сумі 300 доларів США за рішенням суду підлягає вилученню у власність держави. При цьому обвинуваченому роз`яснено наслідки укладення і затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України, та наслідки невиконання угоди, на що він дав згоду.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю. Підтвердив, що розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид і міру покарання. Просить затвердити угоду про визнання винуватості.

Судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст. 468 - 470, 472 КПК України, в тому числі щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення ч. 2 ст. 15, за ч. 1 ст. 369 КК України, та щодо узгодженої міри покарання у виді штрафу.

Шляхом дослідження матеріалів кримінального провадження, заслуховування сторін, суд переконався, що укладення угоди є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого.

Також обвинуваченому роз`яснено вимоги ч.ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, положення яких йому зрозумілі, ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених абз.1, 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а саме права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, права допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права на оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст. 394, 424 КПК України, а саме можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди. Наслідки невиконання угоди обвинуваченому зрозумілі. Після таких роз`яснень обвинувачений та його захисник не заперечували проти затвердження угоди. Прокурор також просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Заслухавши думки сторін кримінального провадження, з урахуванням наведеного вище, дослідивши обвинувальний акт, перевіривши відповідність угоди про визнання винуватості вимогам кримінального процесуального закону та переконавшись, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, суд дійшов висновку про ухвалення в даному кримінальному провадженні обвинувального вироку відносно ОСОБА_4 , яким затвердити угоду про визнання ним винуватості, визнати обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 369 КК України, та призначити йому покарання, яке відповідає загальним засадам призначення покарання. Підстав для відмови в затвердженні угоди, визначених в ч. 7 ст. 474 КПК України, судом не встановлено.

Разом з цим, обираючи вид та міру покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії нетяжких злочинів, обставини вчинення, особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання, його відношення до вчиненого, який вину визнає, за місцем проживання характеризується задовільно, на наркологічному та психіатричному обліках не перебуває, раніше не судимий, тяжких наслідків від вчинення даного кримінального правопорушення не настало, обставини, що пом`якшують покарання, зокрема: щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, обставин, що обтяжують покарання, зокрема: вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Питання про речові докази підлягає вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.

Арешт на майно, що накладений ухвалою слідчого судді від 19.12.2025, слід скасувати.

Цивільний позов не заявлявся.

Запобіжний захід не обирався та суд не вбачає підстав для його обрання.

Керуючись ст.ст. 124, 314, 370, 373, 374, 475 КПК України, суд

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 09.01.2025, укладену між прокурором Звягельської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 369 КК України, та призначити йому покарання за цим законом у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів громадян, що становить 17 000 грн.

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області у справі № 285/6284/24 від 19.12.2024 - скасувати.

Речові докази в кримінальному провадженні, а саме:

оптичний диск для лазерних систем зчитування інформації з маркуванням DVD-R 4,7 gb 120 min 16х, марки EMTEС - залишити при матеріалах кримінального провадження;

три грошові купюри номіналом 100 доларів США кожна, серіями та номерами МК63591922С, МК63591924С та МК63591929С - звернути у власність держави.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Звягельський міськрайонний суд Житомирської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1