28.08.2025 Справа № 363/2167/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2025 року Вишгородський районний суд Київської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,.

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому засіданні в м.Вишгороді обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000147 від 22.02.2025 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Вишгорода Київської області, офіційно не працевлаштованої, розлученої, раніше не судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

встановив:

16.02.2025 у невстановлений час, не пізніше ніж 18 год. 00 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи на робочому місці в підсобному приміщенні (роздягальні) магазину ТОВ «Фора», який розташований за адресою: Київська область, Вишгородський район, місто Вишгород, проспект Івана Мазепи, будинок 2, помітила, що в одній із курток чорно-синього кольору, яка знаходилась в цьому приміщенні магазину на вішалці для одягу засигналив мобільний телефон, після чого у останньої виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_4 , перебуваючи у тому ж місці у той же час, достовірно знаючи, що в Україні діє воєнний стан, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає та вона залишиться не поміченою, підійшла до вищевказаної куртки, яка знаходилась на вішалці та викрала мобільний телефон марки «Infinix» моделі «Smart 9» Х6532, 8/128 Gb, з викраденим мобільним телефоном ОСОБА_4 покинула місце вчинення злочину та розпорядилася викраденим майном на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_6 , майнової шкоди на загальну суму 4 047 (чотири тисячі сорок сім) гривень.

У судове засідання потерпілий не з`явився, просив справу розглядати за його відсутності, матеріальних та моральних претензій, завданих вчиненням кримінального правопорушення, не має, просив призначити покарання на розсуд суду.

Обвинувачена в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України, беззаперечно визнала повністю, показала суду, що дійсно в лютому 2025 року працювала прибиральницею у клінінговій компанії, яка здійснювала прибирання в приміщенні магазину «Фора». Під час прибирання вона мала доступ до службових приміщень, зокрема - до гардеробної кімнати. Знаходячись там, виявила мобільний телефон у кишені куртки, який безперешкодно викрала. Зазначений телефон вона передала до ломбарду, отримала грошові кошти та витратила їх на власні потреби. Обвинувачена щиро розкаюється у скоєному. Обвинувачена засуджує свої дії, зробила висновки, та запевнила суд, що у майбутньому не буде вчиняти протиправних дій. Просила суд не призначати їй покарання у вигляді позбавлення волі, врахувати щире каяття, відсутність претензій з боку потерпілого.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, в судовому засіданні, за згодою всіх учасників судового провадження, не досліджувались докази щодо фактичних обставин кримінального провадження, оскільки вони ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також роз`яснено, що у такому випадку будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Оскільки обвинувачена визнає свою вину повністю, погоджується з кваліфікацією вчиненого ним діяння, а прокурор не висловлює жодних заперечень щодо встановлених обставин, які надані на підтвердження винуватості обвинуваченого, суд вважає, що вина обвинуваченої доведена повністю.

Дії обвинуваченої ОСОБА_4 суд кваліфікує за. 4 ст. 185 КК України, а саме як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), в умовах воєнного стану.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченій покарання, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами та особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.При призначенні покарання обвинуваченій виду та міри покарання суд враховує загальні засади призначення покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обвинувачена вчинила тяжкий злочин, задовільно характеризується за місцем проживання, не перебуває на обліку у лікаря нарколога, психіатра, працює неофіційно по найму.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає її щире каяття у скоєному кримінальному правопорушенні, сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої судом не встановлено.

З урахуванням обставин справи та даних про особу ОСОБА_4 її ставлення до наслідків кримінального правопорушення, враховуючи вищевказані дані про особу обвинуваченої, конкретні обставини вчиненого кримінального правопорушення, суд вважає призначити покарання обвинуваченому у межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі.

Дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд, враховуючи характер та ступінь суспільної небезпеки вказаного кримінального правопорушення, спосіб його вчинення, мету та мотив вказаного діяння, а також те, що обвинувачена вперше прикується до кримінальної відповідальності, визнала себе повністю винною у вчиненні даного кримінального правопорушення, розкаюється у вчиненому, висловила щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, а також обставини, що пом`якшують покарання, якими на думку суду, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відсутність претензій від потерпілого, її вік, характеризуючи дані, приходить до висновку, про можливість виправлення обвинуваченої ОСОБА_4 без відбування покарання й вважає за можливе на підставі ст. 75 КК України звільнити її від відбування покарання з випробуванням з покладенням обов`язків.

Запобіжний захід не обирався.

Цивільний позов не заявлено.

Речові докази відсутні.

Процесуальні витрати по справі підлягають стягненню з обвинуваченої.

Керуючись ст.ст. 369-371,374КПКУкраїни,суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Відповідно ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 обов`язки:періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу із питань пробацїї; повідомляти уповноважений орган з питань пробацїї про зміну місця проживання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення товарознавчої експертизи 110 (сто десять) гривень.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1