Справа №463/6250/25
Провадження №1-кс/463/6157/25
У Х В А Л А

22 липня 2025 року Личаківський районний суд м. Львова

Слідчий суддя ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся 9 липня 2025 року до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова зі скаргою на постанову слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_4 від 20 червня 2025 року про закриття кримінального провадження №0000145 від 12 березня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України. Просить визнати незаконною і необґрунтованою вказану постанову; внести заяву від 20 грудня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань та направити на повторний розгляд; визнати потерпілим; повідомити про внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань; провести досудове розслідування за належною правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 351 КК України; забезпечити процесуальну участь заявника у розслідуванні: допит, надання доказів, участь у слідчих діях, ознайомлення з матеріалами провадження; зобов`язати відповідного прокурора або інший уповноважений орган включи відомості про вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ст. 366 КК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою (викладеною в скарзі) та розпочати досудове розслідування щодо можливих протиправних дій слідчого ДБР; надати окрему ухвалу про виявлені ознаки кримінального правопорушення в діях слідчого ДБР.

Скаргу мотивує тим, що Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Львові здійснювало досудове розслідування кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000145 від 12 березня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України. Постановою слідчого ОСОБА_4 від 20 червня 2025 року дане кримінальне провадження закрито. З постановою не погоджується, оскільки вважає проведене досудове розслідування неповним, висновок слідчого є передчасним, оскільки на його думку слідчий не провівши усіх необхідних слідчих дій, виніс постанову про закриття кримінального провадження. Вважає таку винесену з порушенням норм матеріального та процесуального права, так як досудове розслідування на його думку є однобічним, неповним і упередженим, під час якого не було здійснено всіх необхідних слідчих дій для встановлення факту вчинення кримінального правопорушення. На його думку в оскаржувану постанову внесено завідомо неправдиві відомості, розслідування проведено не за ч. 2 ст. 351 КК України, а за ч. 1 ст. 365 КК України. Крім того, вказує, що копію оскаржуваної постанови отримав лише 4 липня 2025 року.

Судове засідання 11 липня 2025 року було відкладено у зв`язку з неявкою в таке особи, яка подала скаргу та ненаданням органом досудового розслідування матеріалів кримінального провадження №0000145.

Судовий розгляд скарги 16 липня 2025 року було відкладено у зв`язку з ненадання органом досудового розслідування матеріалів кримінального провадження №0000145.

В судовому засіданні 22 липня 2025 року скаржник скаргу підтримав з мотивів викладених в ній, просив вимоги такої задовольнити. Крім того вказав, що підтримує вимоги скарги в повному обсязі, які викладені в прохальній частині такої.

Слідчий або інший представник органу досудового розслідування в судове засідання тричі не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про час і місце проведення таких, про причини неявки не повідомили. Крім того, органом досудового розслідування не виконано вимогу слідчого судді про надання матеріалів кримінального провадження, про неможливість виконання такої слідчого суддю не повідомлено.

За таких обставин слідчий суддя, враховуючи обмежені строки розгляду скарги, у відповідності до положень ч. 3 ст. 306 КПК України, вважає за можливе розглянути скаргу у відсутності представника органу досудового розслідування, прийняти процесуальне рішення у відповідності до вимог ст. 307 КПК України.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали скарги, приходжу до наступного.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (справа «Ассенов та інші проти Болгарії»). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, inter alia, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справах «Танрікулу проти Туреччини» та «Ґюль проти Туреччини»).

У відповідності до ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається, зокрема, в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 4 ст. 284 КПК України про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

Таким чином, закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силі наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором, показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

У п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13 січня 2011 року в справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Як вбачається з матеріалів скарги Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Львові здійснювало досудове розслідування кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000145 від 12 березня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України.

Постановою слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_4 від 20 червня 2025 року вказане кримінальне провадження було закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

З оскаржуваної постанови вбачається, що відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено на підставі ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_5 від 20 лютого 2024 року (справа №463/1300/24, провадження №1-кс/463/1599/24) якою зобов`язано уповноважену особу ТУ ДБР у м. Львові внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за зверненням ОСОБА_3 від 21 грудня 2023 року про вчинення кримінального правопорушення.

На виконання вказаної ухвали внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000145 від 12 березня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України та розпочато досудове розслідування.

Частини 1, 2 ст. 22 КПК України передбачають, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст.26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

В судове засідання слідчий або інший представник органу досудового розслідування не з`явилися, про причини неявки не повідомили, заперечення на скаргу не подали, матеріалів кримінального провадження №0000145 від 12 березня 2024 року на вимогу слідчого судді не надали.

Розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадження з підстав неповноти досудового розслідування, слідчий суддя вважав за необхідне, з метою перевірки доводів скаржника, оглянути матеріали кримінального провадження та надати оцінку процесуальним діям слідчого під час проведення досудового розслідування, в тому числі щодо проведення всіх необхідних слідчих дій за наслідками яких була винесена оскаржувана постанова. Однак орган досудового розслідування тричі проігнорував вимогу надати матеріали кримінального провадження для огляду.

Така процесуальна поведінка слідчого та органу досудового розслідування в цілому, враховуючи принцип змагальності, свідчить про те, що слідчий погоджується з доводами скаржника щодо неповноти проведеного досудового розслідування, оскільки жодного заперечення на скаргу не подано, матеріалів кримінального провадження для огляду в судовому засіданні для спростування доводів скаржника, слідчим слідчому судді не надано.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу, що у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Слідчий в оскаржуваній постанові як на правову підставу закриття кримінального провадження посилається саме на п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, однак не розкриває змісту в діянні кого відсутній склад кримінального правопорушення, як і не вказує, що в діянні відсутній склад кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Проте скаржник у поданій скарзі не просить скасувати оскаржувану постанову. Слідчим суддею в судовому засідання з`ясовано в скаржника чи бажає він уточнити вимоги скарги, на що останнім повідомлено, що підтримує скаргу в заявлених вимог.

Оскільки скаржник не просить скасувати оскаржувану постанову, а тому слідчий суддя не може вийти за межі поданої скарги, як і не може прийняти рішення, яке не передбачено в ст. 307 КПК України.

Щодо вимог скарги про внесення заяви від 20 грудня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань та направлення на повторний розгляд; визнання потерпілим; повідомлення про внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань; провести досудове розслідування за належною правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 351 КК України; забезпечити процесуальну участь заявника у розслідуванні: допит, надання доказів, участь у слідчих діях, ознайомлення з матеріалами провадження, слідчий суддя зазначає наступне.

З матеріалів скарги вбачається, що заявник звернувся до ТУ ДБР у м. Львові з заявою від 20 грудня 2023 року про вчинення кримінального правопорушення начальником ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 , передбаченого ч. 2 ст. 351 КК України.

Як описано вище відомості було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі поданої заяви з правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 365 КК України та проведено досудове розслідування, за наслідками якого постановлено оскаржувану постанову, а тому відсутні підстави для повторного внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та зобов`язання орган досудового розслідування вчиняти будь-які дії в закритому кримінальному провадженні.

При цьому слідчий суддя звертає уваги, що у відповідності до положень п. 4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про: короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

В даному випадку попередню правову кваліфікацію визначено виходячи з обставин викладених в поданій заяві від 20 грудня 2023 року, що випливає з аналізу скарги та доданих до неї матеріалів, зокрема заяви про вчинення кримінального правопорушення від 20 грудня 2023 року та постанови про закриття кримінального провадження.

Щодо вимог скарги про внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі даних викладених у скарзі щодо можливих, на думку скаржника, неправомірних дій слідчого під час досудового розслідування, то слідчий суддя зазначає наступне.

Підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого КК України. В свою чергу КК України визначає вичерпний перелік суспільно небезпечних діянь, які є кримінальним правопорушенням та характеризує, у чому саме полягає об`єктивна та суб`єктивна його сторона, кваліфікуючі ознаки та інше.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про вчинення злочину є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).

Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, - вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань і щодо них не повинно проводитися досудове розслідування.

Аналіз положень статей 214, 303 КПК України, свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність дізнавача, слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні та вказана заява чи повідомлення повинна містити достатні дані про наявність ознак кримінально-караного діяння.

З поданої скарги вбачається, що скаржник не погоджується з прийнятим процесуальним рішенням слідчого щодо закриття кримінального провадження та прийнятих процесуальних рішень під час здійснення такого, що не може однозначно свідчити про наявність в діях такого складу кримінального правопорушення.

Незгода з такими рішеннями чи діями може бути підставою для оскарження таких дій в порядку визначеному законодавством України, чим скаржник і скористався, однак не може слугувати безумовною підставою для внесення даних до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

У пункті 36 постанови Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі №818/1526/18 зазначено, що у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Враховуючи наведене, правові підстави для внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення кримінального правопорушення слідчим ОСОБА_4 відсутні.

Щодо вимог скарги про надання окремої ухвали про виявлені ознаки кримінального правопорушення в діях слідчого ДБР, то слідчий суддя звертає увагу, що чинний КПК України не передбачає можливості постановлення окремих ухвал.

Враховуючи наведене вище, оскільки скаржник не ставить питання про скасування постанови про закриття кримінального провадження, скарга до задоволення не підлягає.

Керуючись вимогами ст.ст. 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

в задоволені скарги ОСОБА_3 постанову про закриття кримінального провадження відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1