Дата документу 13.06.2025Справа № 554/4474/25
Провадження № 1-кп/554/868/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2025 року місто Полтава

Шевченківський районний суд міста Полтави в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_2 ,

захисника ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 (в режимі ВКЗ),

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду

клопотання прокурора Полтавської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_6 про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ч. 5 ст. 401 КК України у кримінальному провадженні № 0001780 від 31 грудня 2024 року підозрюваного

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Олександрівка Комінтернівського району Одеської області, громадянина України, військовослужбовця, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

В С Т А Н О В И В :

06 червня 2025 року до суду надійшло клопотання прокурора про звільнення від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні № 0001780 щодо ОСОБА_4 підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

У клопотанні покликається на ті обставини, що сержант ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, достовірно знав та усвідомлював, що повинен неухильно дотримуватися вимог ст. ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України. Однак сержант ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем, який проходить військову службу за мобілізацією, перебуваючи на посаді сержанта резерву 321 запасної роти, проходячи військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , реалізуючи свій умисел, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою ухилитися від неї, в умовах воєнного стану, у порушення вимог ст. ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України Про оборону України, ст. ст. 1, 2, 24 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу, ст. ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, не одержавши дозволу відповідних командирів або начальників, 09 листопада 2024 року, приблизно о 08:00 год, самовільно залишив місце дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_2 , вибув у невідомому напрямку та перебував поза його межами, при цьому проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, не вживаючи жодних заходів до повернення у військову частину НОМЕР_1 , або звернення до правоохоронних органів, інших державних органів чи органів військового управління. 12 травня 2025 року о 09:30 год сержанта ОСОБА_4 затримано в порядку ст. ст. 191, 208 КПК України.

Орган досудового розслідування кваліфікував дії ОСОБА_4 за ч. 5 ст. 407 КК України, а саме, як самовільне залишення військової частини військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

Підозрюваному ОСОБА_4 роз`яснено підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави, однак, підозрюваний не заперечував проти звільнення його від кримінальної відповідальності з підстави, визначеної ч. 5 ст. 401 КК України та закриття кримінального провадження, у зв`язку з цим.

Під час досудового розслідування підозрюваний ОСОБА_4 добровільно звернувся до прокурора у кримінальному провадженні із клопотанням (письмовою згодою) про намір продовжити проходження військової служби, отримав письмову згоду начальника Військово-медичного клінічного центру Південного регіону про можливість проходження військової служби та надав письмову згоду прокурору щодо звільнення його у з`язку з цим від кримінальної відповідальності.

Так, 16 травня 2025 року командир Військово-медичного клінічного центру Південного регіону надав письмову згоду на продовження військової служби сержантом ОСОБА_4 з наступним призначенням його на вакантну посаду операційної медичної сестри відділення хірургічної інфекції та термічних пошкоджень клініки хірургічної інфекції та реконструктивної-відновлювальної хірургії Військово-медичного клінічного центру Південного регіону (на 725 ліжок).

У судовому засіданні прокурор підтримав та просив задовольнити заявлене ним клопотання, яке обґрунтував на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, у зв`язку з тим, що ОСОБА_4 добровільно звернувся із клопотанням про намір повернутися для продовження проходження військової служби, а також отримано письмову згоду командира Військово-медичного клінічного центру Південного регіону про можливість проходження підозрюваним військової служби.

Підозрюваний у судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання прокурора щодо звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України на підставі ч. 5 ст. 401 КК України. Крім того, підозрюваний підтвердив, що йому роз`яснено наслідки закриття кримінальної відповідальності.

Заслухавши учасників судового провадження, вивчивши суть клопотання прокурора, роз`яснивши наслідки закриття провадження за вказаних обставин, враховуючи думку підозрюваного та дослідивши надані матеріали кримінального провадження, суд дійшов до таких висновків.

07 вересня 2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України, Кримінального процесуального кодексу України та інших законів України щодо вдосконалення кримінальної відповідальності за злочини проти встановленого порядку несення або проходження військової служби під час дії воєнного стану».

Відповідно до ч. 5 ст. 401 КК України, особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 КК України, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Абзацом 2 ч. 2 ст. 286 КПК України передбачено, що у разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим.

У підготовчому судовому засіданні підозрюваному ОСОБА_4 роз`яснено суть підозри, підставу звільнення від кримінальної відповідальності та право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави.

Судом установлено, що підозрюваний цілком розуміє свої права, визначені ч. 3 ст. 285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 401 КК України, а також наслідки закриття провадження з цієї підстави, які йому роз`яснені, і надав згоду на його звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

Окрім того, з наданих прокурором матеріалів, вбачається, що ОСОБА_4 має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, раніше не судимий та вперше притягується до кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 407 КК України. При цьому він добровільно звернувся із клопотанням до прокурора про бажання повернутися для проходження військової служби, та надав згоду про звільнення від кримінальної відповідальності.

Частиною 3 статті 288 КПК України визначено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. У разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження за наявності підстав, передбачених ч. 2 ст. 284 КПК України, зокрема у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Отже, враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_4 раніше не вчиняв під час воєнного стану кримінальні правопорушення, передбачені статтями 407, 408 КК України, водночас виявив бажання продовжити проходити військову службу, письмова згода командира Військово-медичного клінічного центру Південного регіону про можливість проходження військової служби отримана, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, підозрюваний ОСОБА_4 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 407 КК України, на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, а кримінальне провадження щодо нього закриттю.

Під час досудового розслідування до підозрюваного ОСОБА_4 відповідно до ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Полтави від 13 травня 2025 року застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, одночасно визначено розмір застави 90840,00 грн як альтернативний запобіжний захід.

В силу вимог ст. 203 КПК України ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження або винесення ухвали про скасування запобіжного заходу в порядку, передбаченому цим Кодексом.

В той же час, сторонами кримінального провадження не надано доказів внесення застави, що унеможливлює вирішення питання про повернення застави.

Керуючись ст. 44, ч. 5 ст. 401 КК України, ст. ст. 284, 285, 286, 288, 314, 369-372, 376, 392 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за злочин, передбачений ч. 5 ст. 407 КК України, на підставі ч. 5 ст. 401 КК України.

Кримінальне провадження № 0001780, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 31 грудня 2024 року за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, - закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Зобов`язати начальника Військово-медичного клінічного центру Південного регіону () після набрання ухвалою законної сили невідкладно прийняти ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на військову службу у Військово-медичному клінічному центрі Південного регіону, а ОСОБА_4 - після набрання ухвалою законної сили, але не пізніше 72 годин, зобов`язати прибути в розташування Військово-медичного клінічного центру Південного регіону для проходження військової служби.

Зобов`язати начальника Військово-медичного клінічного центру Південного регіону невідкладно повідомити Шевченківський районний суд міста Полтави та Полтавську спеціалізовану прокуратуру у сфері оборони Центрального регіону про прийняття ОСОБА_4 на військову службу у Військово-медичному клінічному центрі Південного регіону.

Копію ухвали негайно після її оголошення вручити учасникам судового провадження.

Копію ухвали невідкладно направити начальнику Військово-медичного клінічного центру Південного регіону ().

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Полтави протягом 7 (семи) днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1