Провадження № 1-кс/686/4350/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2025 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника скаржника адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб СУ ГУНП у Хмельницькій області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із скаргою, поданою в інтересах ОСОБА_4 , в якій зазначив, що на адресу слідчого у кримінальному провадженні № 0000084 від 17.01.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 205-1, ч. 1 ст. 209 КК України, Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області 21.04.2025 у порядку ст. 214 КПК України засобами електронного зв`язку на офіційну електронну адресу вказаного правоохоронного органу подана заява ОСОБА_4 про злочин, вчинений стосовно нього та його майна, з боку директора ТОВ «Урбан Стріт» ОСОБА_5 .

Станом на 28.04.2025 представнику потерпілого та потерпілому не відомо, чи внесено Головним управлінням Національної поліції в Хмельницькій області відомості за заявою ОСОБА_4 від 21.04.2025 про злочин до Єдиного реєстру досудових розслідувань та чи зареєстровано відповідне кримінальне провадження.

А тому просить зобов`язати уповноважену службову особу Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області за заявою ОСОБА_4 від 21.04.2025 внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення директором ТОВ «Урбан Стріт» ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 190, ч. 3 ст. 209 КК України; у разі задоволення скарги зобов`язати уповноважених осіб Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області у триденний термін після отримання ухвали слідчого судді письмово повідомити слідчого суддю Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області про її виконання, шляхом надсилання відповідного повідомлення слідчому судді та заявнику ОСОБА_4 .

Скаржник у судовому засіданні підтримав вимоги скарги та наполягав на її задоволенні. Підтвердив, що дійсно уже звертався до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду із оскарженням бездіяльності Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області щодо невнесення відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_4 від 21.04.2025 про злочини, передбачені ч. 5 ст. 190, ч. 3 ст. 209 КК України, вчинені стосовно нього та його майна, з боку директора ТОВ «Урбан Стріт» ОСОБА_5 , однак слідчий суддя, який ухвалив рішення про відмову у задоволенні скарги, помилково вважав, що заява про злочин стосується додаткової кваліфікації відомостей, внесених до ЄРДР за № 0000084 та з рішенням суду він не погоджується. Окрім того уважає, що бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР, продовжує тривати та КПК України не містить заборони щодо повторного її оскарження до слідчого судді.

Уповноважена особа Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області у судове засідання не з`явилася. На адресу суду від слідчого ОСОБА_6 , який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000084, надійшла заява, у якій він повідомив, що відомості, які були викладені у заяві ОСОБА_4 від 21.04.2025 оскаржувалися та слідчим суддею Хмельницького міськрайонного суду ухвалою від 25.04.2025 у справі № 686/11236/25 у задоволенні скарги ОСОБА_3 , поданої в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність щодо невнесення відомостей до ЄРДР було відмовлено.

Заслухавши думку скаржника, дослідивши матеріали скарги та матеріали справи № 686/11236/25, приходжу до висновку, що провадження за скаргою підлягає закриттю з наступних підстав.

Слідчою суддею встановлено, що 21.04.2025 у порядку ст. 214 КПК України засобами електронного зв`язку на офіційну електронну адресу вказаного правоохоронного органу подана заява ОСОБА_4 про злочин, вчинений стосовно нього та його майна, з боку директора ТОВ «Урбан Стріт» ОСОБА_5 , який містить ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 190, ч. 3 ст. 209 КК України.

Однак, у зв`язку із тим, що представнику потерпілого та потерпілому не відомо чи внесено Головним управлінням Національної поліції в Хмельницькій області відомості за заявою ОСОБА_4 від 21.04.2025 про злочин до Єдиного реєстру досудових розслідувань, 23.04.2025 ним було подано скаргу щодо невнесення відомостей до ЄРДР (справа № 686/11236/25).

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25.04.2025 було відмовлено у задоволенні означеної скарги з тих підстав, що суд виснував, що скарга адвоката ОСОБА_3 , яка подана в інтересах ОСОБА_4 , є скаргою на бездіяльність слідчого щодо невнесення до ЄРДР відомостей про додаткову правову кваліфікацію в межах вже розслідуваного кримінального провадження за №0000084, а не на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення, з якої вбачаються ознаки вчиненого кримінального правопорушення.

Вказане судове рішення переглядалося в апеляційному порядку та ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 01 травня 2025 року ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 квітня 2025 року у справі № 686/11236/25про відмову в задоволенні скарги залишено без змін.

Таким чином, бездіяльність Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області щодо невнесення відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_4 від 21.04.2025 про злочин, вчинений стосовно нього та його майна, з боку директора ТОВ «Урбан Стріт» ОСОБА_5 , яка оскаржується у даній справі, уже була предметом судового контролю слідчого судді та з даного приводу постановлено судове рішення, яке набрало законної сили.

Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування врегульовано параграфом 1 глави 26 КПК України.

Разом з тим, кримінально-процесуальним законом не врегульовано випадку, яким чином має діяти слідчий суддя у випадку повторного подання до суду скарги, яка з аналогічними вимогами, предметом оскарження та сторонами, уже перебувала у провадженні суду та по якій прийнято відповідне рішення слідчим суддею.

Відповідно до ч. 5, ч. 6 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу, до яких відноситься, зокрема, законність та верховенство права.

Із висновків щодо застосування норм права, викладених в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 02.09.2020 року у справі № 0306/7567/12 слідує, що коли нормами кримінально-процесуального закону відповідну ситуацію прямо не передбачено, є необхідним та можливим застосування аналогії права. Зазначена можливість встановлена частиною 6 статті 9 КПК, згідно з якою коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються встановлені частиною першою статті 7 КПК загальні засади кримінального провадження. Однією з таких засад є законність, що включає обов`язок суду, як і інших органів державної влади, неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу та інших актів законодавства.

У п. 77-82 постанови Великої Палати Верховного Суду 08 червня 2022 року, у ухваленій у справі № 2-591/11, суд виснував, що інститут аналогії закону і аналогії права первісно був доктринально обґрунтований і застосовувався судами задовго до часткового відображення цього інституту в законодавстві. Необхідність інституту аналогії (аналогії закону та аналогії права) випливає з того, що закон призначений для його застосування в невизначеному майбутньому, але законодавець, встановлюючи регулювання, не може охопити всі життєві ситуації, які можуть виникнути. Крім того, життя перебуває у постійному русі, змінюється і розвивається, внаслідок чого виникають нові життєві ситуації, які законодавець не міг передбачити під час ухвалення закону. Суд застосовує аналогію закону і аналогію права тоді, коли на переконання суду певні відносини мають бути врегульовані, але законодавство такого регулювання не містить, внаслідок чого наявна прогалина в законодавчому регулюванні. Зазначені висновки стосуються як матеріального, так і процесуального права. Саме застосування аналогії у процесуальному праві в певних випадках дає змогу ухвалити справедливе рішення. Тому відсутність у процесуальних кодексах положень про процесуальну аналогію не є перешкодою для застосування такої аналогії.

Ч. 5 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права

А тому, у зазначеній ситуації слідча суддя вважає за доцільне застосувати аналогію процесуального права, зокрема п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України та п. 4 ч. 1 ст.238 КАС України, якими передбачено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 44 ЦПК України, п.1 ч. 2 ст.45 КАС України, залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, що спрямоване на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Кримінальний процесуальний кодекс України не містить правових норм щодо неприпустимості зловживання процесуальними правами. Проте чинний ЦПК України, КАС України мають відповідні статті, а тому при розгляді цієї скарги суд вважає за доцільне застосувати аналогію процесуального права, зокрема п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України та п. 4 ч. 1 ст.238 КАС України.

Враховуючи, що ОСОБА_3 у даному судовому провадженні оскаржується бездіяльність СУ ГУНП у Хмельницькій області щодо невнесення відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_4 від 21.04.2025 про злочин, вчинений стосовно нього та його майна з боку директора ТОВ «Урбан Стріт» ОСОБА_5 , яка уже була предметом судового розгляду, стосується тих самих сторін ( ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 та СУ ГУНП у Хмельницькій області) та аналогічного предмету та підстав (оскарження невнесення відомостей за заявою ОСОБА_4 про злочин від 21.04.2025, вчинений стосовно нього та його майна, з боку директора ТОВ «Урбан Стріт» ОСОБА_5 , який містить ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 190, ч. 3 ст. 209 КК України), ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25.04.2025, яка набрала законної сили, було відмовлено у задоволенні означеної скарги, слід дійти висновку про необхідність закриття провадження із зазначених вище підстав.

Керуючись ст.ст.303-307 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження за скаргою ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб СУ ГУНП у Хмельницькій області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідча суддя