Справа № 752/7317/25
Провадження №: 1-кс/752/2835/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2025 року слідчий суддя Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання представника власника майна ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000255 від 19 лютого 2021 року,

В С Т А Н О В И В :

До слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва надійшло вказане клопотання, в якому представник власника майна просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 04.03.2021 у справі №752/10676/21-к, а саме в частині земельних ділянок, які належать на праві власності ОСОБА_3 .

В обґрунтування поданого клопотання адвокат посилається на те, що при накладені арешту слідчим суддею не наведено мотивів та обґрунтування правових підстав накладення арешту на земельні ділянки, які належать ОСОБА_3 , а тому було допущено істотні порушення вимог ст. 170-173 КПК України, крім того, заначає, що земельні ділянки, які належать ОСОБА_3 не мають відношення до обставин, які є предметом вказаного кримінального провадження, у зв`язку з цим вважає, що арешт накладено необґрунтовано, а тому арешт підлягає скасуванню.

В судове засідання представник власника майна ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином. Разом з цим, подав до слідчого судді клопотання про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримав в повному обсязі, просив задовольнити.

Прокурор в судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином, причини своєї неявки слідчого суддю не повідомив.

Слідчий в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання без його участі.

Слідчий суддя, дослідивши вказане клопотання та копії доданих до нього матеріалів, вважає необхідним відмовити у задоволенні клопотання, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ч. 2 ст. 1 КПК України).

Зокрема, арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження (п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України), який застосовуються на підставі ухвали слідчого судді місцевого суду в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування (ст. 132 КПК України).

Зі змісту положень п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема: збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами згідно ч. 1 ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 04.03.2021 у справі № 752/10676/21-к, накладено арешт на земельні ділянки, зокрема на земельні ділянки, які належать на праві власності ОСОБА_3 , з метою збереження речових доказів.

Із матеріалів долучених до клопотання, а саме Витягу із Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000255 від 19.02.2021, вбачається, що органом досудового розслідування є Голосіївське управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві.

Разом з тим, із копії клопотання прокурора, який звертався до Печерського районного суду м. Києва з вимогою про арешт, за наслідками якого слідчим суддею постановлено ухвалу від 04.03.2021 року про арешт майна, вбачається, що у органу досудового розслідування були достатні підстави вважати, що земельні ділянки, зокрема і ті, що належать ОСОБА_3 , були об`єктом кримінально протиправних дій.

Отже, слідчий суддя, накладаючи арешт, виходив з того, що на час розгляду клопотання у органу досудового розслідування були достатні підстави вважати, що земельні ділянки відповідають критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, та відповідають ознакам речових доказів.

Відповідно до ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Положеннями частини 1 стаття 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Таким чином, особа, що заявила клопотання про скасування арешту, повинна довести, що в подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчим суддею встановлено, що досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні триває, при цьому слідчий суддя звертає увагу, що матеріали клопотання представника власника майна не містять належного документального підтвердження, що арешт накладено необґрунтовано або відпала потреба в арешті майна, а тому висновки представника власника майна щодо необґрунтованості накладення арешту майна є безпідставними.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання про скасування арешту.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-174, 309, 372, 392 КПК України,

ПОСТАНОВИВ :

У задоволенні клопотання представника власника майна ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000255 від 19 лютого 2021 року - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1