ВІТОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/3252/23
Провадження №1-кс/477/869/25
УХВАЛА

про відмову в задоволенні клопотання

11 серпня 2025 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Вітовського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника КНП «Миколаївська обласна дитяча клінічна лікарня» Миколаївської обласної ради ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання КНП «Миколаївська обласна дитяча клінічна лікарня» Миколаївської обласної ради про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000524 від 18 жовтня 2023 року

ВСТАНОВИВ:

29 липня 2025 року уповноважена особа третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт КНП «Миколаївська обласна дитяча клінічна лікарня» Миколаївської обласної ради ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді Вітовського районного суду Миколаївської області з клопотанням про скасування арешту майна, подане в межах кримінального провадження № 0000524 від 18 жовтня 2023 року, в якому просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 12 грудня 2023 року у справі №477/3252/23 на майно, що належить КНП «Миколаївська обласна дитяча клінічна лікарня» Миколаївської обласної ради, як володільцю арештованого майна, а саме медичних карт стаціонарних хворих у кількості 979 одиниць, зобов`язавши орган досудового розслідування повернути вказані документи.

Клопотання мотивовано тим, що 30 листопада 2023 року під час обшуку службових приміщень КНП «Миколаївська обласна дитяча клінічна лікарня» Миколаївської обласної ради, розташованого за адресою: місто Миколаїв, вул. Миколаївська, 21, було виявлено та вилучено речі та документи, що стосуються фактів надання медичної допомоги новонародженим у складних неонатальних випадках, на які ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 12 грудня 2023 року накладено арешт, який на думку заявника накладено необґрунтовано, так як: зазначені речі не відповідають критеріям означеним в статті 98 КПК України та вказані медичні картки містять виключно документи, що стосуються особистих даних третіх осіб та необхідні для належного ведення діяльності комунального закладу.

Представник третьої особи, стосовно майна якої вирішується питання про арешт майна ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав подане клопотання та просив його задовольнити, посилаючись на те, що вилучена медична документація підлягає збереженню протягом тривалого часу та використовується для надання медичної допомоги під час лікування дітей.

Прокурор відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_5 , за клопотанням якого накладено арешт на майно у судове засідання не з`явився. Слідчим СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 подано заяву про розгляд клопотання за її відсутності у якій заперечувала проти задоволення клопотання.

Згідно з положенням частини четвертої статті 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Відповідно до положень частини другої статті 174 КПК України про час та місце розгляду клопотання про скасування арешту майна повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно. Чинними положеннями КПК України не передбачена обов`язкова участь зазначених осіб під час розгляду клопотання про скасування арешту майна.

Враховуючи положення статті 174 КПК України, та з метою дотримання розумних строків розгляду клопотання про скасування арешту майна, що є одним з пріоритетних завдань кримінального провадження, здійснення якого має забезпечити, зокрема, слідчий суддя на досудовому провадженні, з метою дотримання прав, свобод та інтересів учасників провадження та забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду, слідчий суддя вважає можливим провести розгляд клопотання за відсутності сторони органу досудового розслідування.

Заслухавши думку представника заявника, дослідивши клопотання про скасування арешту майна та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Згідно частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною третьою статті 170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до положень статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна (частина десята статті 170 КПК України).

Згідно з частиною першою статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Виходячи з наведеного, дана норма пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна, накладеного за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника, законного представника, іншого власника чи володільця майна, із можливістю надання особами, що не були присутніми в судовому засіданні і про права та законні інтереси яких вирішено питання судовим рішенням, доказів та матеріалів, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба, доведеності перед слідчим суддею їх переконливості.

Із аналізу наведеної норми вбачається, що при розгляді клопотання про скасування арешту слідчий суддя з урахуванням наданих доказів має з`ясувати питання обґрунтованості арешту, накладеного з тих чи інших підстав, визначених у частині другій статті 170 КПК України, а також доцільність подальшого застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження.

Отже, прийняття рішення про скасування арешту майна за клопотанням вищенаведених осіб можливе за таких умов:

- вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу минула потреба;

- вони доведуть, що арешт накладено необґрунтовано.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом СУ ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 191 КК України за фактом вчинення службовими особами за попередньою змовою між собою розтрати чужого майна, шляхом зловживання службовими особами своїм службовим становищем, що вчинено в умовах воєнного стану, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 жовтня 2023 року за №0000524.

Досудовим розслідуванням встановлено, що службові особи КНП «Миколаївська обласна дитяча клінічна лікарня» Миколаївської обласної ради, за попередньою змовою з службовими особами Національної служби здоров`я України, на протязі 2022 року на підставі завідомо підроблених документів, здійснили заволодіння бюджетними коштами, що виділяються з метою надання медичної допомоги новонародженим у складних неонатальних випадках та в подальшому безпідставно отримали кошти від Національної служби здоров`я України.

Під час досудового розслідування було здобуто достатні дані, які б вказували на причетність до вчинення кримінального правопорушення посадових осіб КНП «Миколаївська обласна дитяча клінічна лікарня» Миколаївської обласної ради, ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8

30 листопада 2023 року, у межах вказаного кримінального провадження, на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 29 листопада 2023 року, проведено обшук службових приміщень КНП «Миколаївська обласна дитяча клінічна лікарня» Миколаївської обласної ради, що розташована за адресою: місто Миколаїв, вул. Миколаївська, 21 під час якого, було виявлено та вилучено документи, які мають доказове значення у кримінальному провадженні.

Згідно постанови про визнання речовими доказами від 01 грудня 2023 року, вилучене в ході проведення приміщень КНП «Миколаївська обласна дитяча клінічна лікарня» Миколаївської обласної ради майно, визнано в якості речових доказів у кримінальному провадженні №0000524 від 18 жовтня 2023 року.

В межах цього кримінального провадження ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 12 грудня 2023 року накладено арешт на майно, яке перебувало у володінні КНП «Миколаївська обласна дитяча клінічна лікарня» Миколаївської обласної ради, серед яких медичні картки стаціонарних хворих за 2022, 2023 роки.

Як вбачається зі змісту ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 12 березня 2023 року в ході проведення слідчих (розшукових) та процесуальних дій орган досудового розслідування встановив, що до вчинення кримінального правопорушення причетні посадові особи та працівники КНП «Миколаївська обласна дитяча клінічна лікарня» Миколаївської обласної ради, які на підставі завідомо підроблених документів, ймовірно здійснили заволодіння бюджетними коштами, що виділяються з метою надання медичної допомоги новонародженим у складних неонатальних випадках та в подальшому безпідставно отримали кошти від Національної служби здоров`я України.

Підставою арешту вилучених речей та документів став той факт, що постановою слідчого від 01 грудня 2023 року вилучені в ході обшуку речі та документи визнано речовими доказами у кримінальному проваджені, оскільки вони відповідають критеріям, встановленим статтею 98 КПК України, та містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час Кримінального провадження.

Метою арешту майна, відповідно до пункту 1 частини другої статті 170 КК України, є забезпечення збереження речового доказу.

При цьому, арешт вилучених речей та документів обумовлений необхідністю встановлення обставин кримінального провадження, що розслідується (кола осіб, які можуть бути причетні до вчинення злочину, дані про осіб, що вносили відомості до медичних карток, номери мобільних телефонів батьків новонароджених, які вони зазначали під час проходження лікування, які могли бутьи використані під час вчинення злочину, зв`язки між особами, причетними до вчинення злочину, тощо), з метою вирішення питань, які мають суттєве значення для досудового розслідування та належать до предмету доказування у даному кримінальному провадженні.

Більш того, наявні у матеріалах медичних карток новонароджених, історії карток дітей, які померли відомості про надане їм лікування, період перебування у стаціонарному відділенні, методи лікування, тощо є предметом, що підлягає оцінці у вказаному кримінальному провадженні та у свою чергу були враховані органом досудового розслідування при наведенні ризиків під час вирішення питання про їх арешт.

Під час вирішення питання про накладення арешту на вилучені речі та документи слідчий суддя встановив, що здобуті органом досудового розслідування відомості вказують на наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 191 КК України, а характер вчиненого злочину відповідає тому ступеню тяжкості, що є підставою для застосування у Кримінальному провадженні арешту речей та документів, та дійшов висновку, що існує ризик щодо втрати вилучених в ході обшуку документів, у тому числі відомостей, що містяться на них, а також дійшов висновку, що застосування арешту відповідає принципу розумності, є співрозмірним, виходячи із завдань кримінального провадження у відповідності до положень статті 2 КПК України, та не створюватиме негативних наслідків для третіх осіб.

При цьому, задовольняючи клопотання про арешт вилучених під час обшуків слідчим документів, слідчим суддею враховано те, що завдяки проведенню обшуку слідчим вдалось зафіксувати дані з вилучених документів, однак необхідним є збереження первинних параметрів таких документів з метою можливого проведення експертиз.

В межах розгляду даного клопотання встановлено, що на даний час досудове розслідування у даному кримінальному провадженні триває. Під час обшуку було здійснено вилучення значного масиву медичної документації, яка у сукупності має доказове значення для кримінального провадження.

За положенням КПК України, документи, які містять ознаки доказу у кримінальному провадженні та вилучаються слідчим, прокурором за результатами обшуку, однак не наділені ознаками майна, не є об`єктами цивільних прав, не мають історичної, художньої, наукової, літературної, економічної або іншої істотної цінності, зокрема, для особи, у якої вони вилучені та підлягають зберіганню протягом усього часу кримінального провадження за правилами, передбаченими статтею 100 КПК. При цьому, за клопотанням володільця документа слідчий, прокурор, суд можуть видати копії цього документа, за необхідності - його оригінал, долучивши замість них до кримінального провадження завірені копії.

Згідно з частиною третьою статті 170 КПК України у разі необхідності забезпечення збереження речових доказів арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до частини десятої статті 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Виходячи із зазначеного, арешт на майно з метою його збереження як речового доказу накладається на майно будь-якої фізичної чи юридичної особи у випадку встановлення слідчим суддею наявності достатніх підстав вважати щодо відповідності такого майна критеріям речового доказу (стаття 98 КПК України) та необхідності такого арешту, та для вирішення даного питання не є обов`язковим встановлення факту перебування такої особи у певному процесуальному статусі у кримінальному провадженні.

Як встановлено слідчим суддею в ході дослідження матеріалів клопотання, зокрема ухвали про арешт майна, арешт на вилучені в ході обшуку речі та документи накладено обґрунтовано, вказані в ухвалі слідчого судді від 12 грудня 2023 року підстава, мета та необхідність такого арешту відповідає положенням чинного законодавства.

З огляду на вищевикладене, доводи представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, щодо необхідності скасування накладеного арешту не знайшли свого підтвердження під час розгляду клопотання.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що на даний час необхідність у арешті вилучених під час обшуку документів не відпала, а тому підстав для скасування арешту на даний час немає.

Керуючись статтями 174, 372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_9