ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/3067/23
провадження № 1-кп/753/788/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" квітня 2025 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження по обвинуваченню: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та не маючого постійного місця проживання, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуваючого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 289 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_6 , 28.10.2022 р. приблизно о 02 годині 50 хвилин, перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Ревуцького, 54, біля будинку помітив автомобіль марки «Opel Zafira», срібного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 та здійснив спробу незаконного заволодіння транспортним засобом, вартістю 325726 грн.

З метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на незаконне заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_6 , підійшов до вищевказаного автомобіля, після чого невстановленим досудовим розслідуванням способом відкрив водійські двері та сів до салону автомобіля на місце водія. Після чого ОСОБА_6 знаходячись на місці водія за допомогою двох металевих викруток пошкодив пластиковий корпус замка запалювання автомобіля «Opel Zafira», срібного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 номер кузова НОМЕР_2 , після чого вставив в замок запалювання дві металеві викрутки та намагався здійснити запуск двигуна. Однак, у ході здійснення даного злочинного діяння ОСОБА_6 був виявлений та затриманий власником автомобіля - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Допитаний у судовому засіданні підсудний ОСОБА_6 вину свою визнав повністю та щиро розкаявся, пояснив, що дуже шкодує за свій вчинок. 28.10.2022 р. приблизно о 02 годині 50 хвилин, перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Ревуцького, 54, він ішов по вулиці, помітив автомобіль біля будинку марки «Opel Zafira», відчинив двері автомобіля, сів на водійське сидіння, після чого за допомогою двох викруток пошкодив пластиковий корпус замка запалювання та намагався завести автомобіль, бо дуже сильно замерз, однак його було затримано власником автомобіля. Також суду пояснив, що він сирота, в місті Києві не має взагалі житла, страждає на ряд хронічних захворювань, періодично проходить лікування у психіатричній лікарні. Злочин вчинив у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем, оскільки не мав місця де переночувати, хотів зігрітися та переночувати. Просив суворо не карати.

Допитаний потерпілий ОСОБА_7 в суді підтвердив обставини при яких ОСОБА_6 намагався викрасти автомобіль. Пояснив, що це було приблизно о 03-00 год. ночі, він прокинувся, виглянув у вікно та побачив, що у його автомобілі горить світло у салоні, вийшов і побачив, що у автомобілі сидів обвинувачений ОСОБА_6 , було зламано замок, вставлені викрутки, він викликав поліцію і ОСОБА_6 був затриманий. Цивільний позов не заявляв.

Показання ОСОБА_5 та потерпілого є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту та обставин кримінального правопорушення, добровільності та щирості його позиції.

Обвинувачений ОСОБА_6 не оспорює фактичні обставини, пояснивши при цьому, що він правильно розуміє зміст пред`явленого йому обвинувачення та не заперечував про визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, крім того у суду відсутні сумніви в добровільності та істинності його позиції, а тому суд, роз`яснивши обвинуваченому порядок та наслідки розгляду справи в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, визнає недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченого ОСОБА_5 знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 289 КК України, як закінчений замах на незаконне заволодіння транспортним засобом, якщо предметом незаконного заволодіння є транспортний засіб, вартість якого у двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Так, під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні даного злочину визнав повністю, щиро розкаявся, пояснив, що він є сиротою, страждає на психічні заховрюваня, у місті Києві не має постійногомісця проживання, роботи та засобів для нормального існування, злочин вчинив у звязку зі скрутним матеіральним становищем, суд вважає за необхідне, відповідно до ст. 66 КК України визнати обставини, які пом`якшують відповідальність ОСОБА_5 - щире каяття та вчинення кримінального правопорушення внаслідок збігу тяжких особистих та сімейних обставин.

Згідно ст. 67 КК України обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_5 судом не встановлено.

Згідно з ч.2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів .

При призначенні ОСОБА_8 покарання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжких злочинів із врахуванням вартості автомобіля, дані про особу обвинуваченого, який є сиротою, раніше не судимий, має постійне місце реєстрації, не маючи при цьому постійного місця проживання у м. Києві, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, проте проходив курси стаціонарного лікування у КНП «Клінічна лікарня «ПСИХІАТРИЯ» у період з 16.08.2019 по 16.10.2019, з 30.10.2020 по 26.08.2020, з 07.12.2020 по 04.01.2021 та з 06.03.2022 по 19.04.2022, страждає на психічні розлади, що впливають на його когнітивні та емоційно-вольові порушення, обставини, що пом`якшують покарання - щире каяття, яке проявилось у визнанні ним своєї вини, в осуді вчиненого, вчиненні злочину у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем та збігом тяжких сімейних обставин, відсутність постійного місця проживання у м. Києві та роботи, постійного заробітку та засобів для існування, добровільне відшкодування завданих збитків потерпілому шляхом повернення автомобіля та відсутності претензій у потерпілого, відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що з метою виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, обвинуваченому ОСОБА_8 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі, без конфіскації майна.

При визначенні строку покарання суд враховує, що відповідно до вимог ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а тому, беручи до уваги характер і ступінь тяжкості наслідків, в даному випадку потерпілий не має претензій морального та матеріального характеру, оскільки автомобіль йому повернуто, дані про особу обвинуваченого, зокрема, його молодий вік, те, що він є сиротою, страждає на психічні розлади, не працює, та дві обставини, що пом`якшують покарання, вказані вище у вироку.

Так, відповідно до ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

З огляду на викладене, враховуючи принцип індивідуалізації та співмірності заходу примусу характеру вчинених дій, наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, відсутність обставин, що його обтяжують, вказаних вище даних про особу винного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання за ч.3 ст. 289 КК України із застосуванням вимог ст. 69 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією вказаної статті, без конфіскації майна.

Цивільний позов не заявлено.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності зі ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з засудженого.

На підставі викладеного та керуючись ст. 373-374, 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 289 КК України і призначити йому покарання, застосувавши ст. 69 КК України у вигляді 5 (п`яти ) років позбавлення волі, без конфіскації майна.

Строк відбуття покарання ОСОБА_8 відраховувати з 28.10.2022 року .

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_8 у строк покарання зарахувати строк попереднього ув`язнення з 28.10.2022 р. до набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід ОСОБА_8 у виді тримання під вартою у ДУ «Київський слідчий ізолятор» залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_5 процесуальні витрати за проведення експертизи на користь держави 13 652 (тринадцять тисяч шістсот п`ятдесят дві) гривні 40 копійок

Речові докази: дві металеві викрутки, дві пластикові частини від замка запалювання, які поміщено до спец. пакету 0051794 та пакету 0051785 - що зберігається у камері схову Дарницького УП ГУ НП в м. Києві- знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СУДДЯ