Номер справи 171/949/25
Номер провадження 1-кп/171/81/25
ВИРОК

Іменем України

14.05.25 м. Апостолове

Апостолівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000038 від 13.02.2025 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, Дніпропетровської області, громадянина України, маючого повну загальну середню освіту, не одруженого, не маючого на утриманні малолітніх дітей, не працюючого, зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-30.01.2014 Енергодарським міським судом Запорізької області, за ст.307 ч.2 КК України, до покарання у виді 6 років позбавлення волі, з конфіскацією майна, звільнений 13.04.2016 умовно - достроково на не відбутий, строк покарання 11 місяці 4 днів;

-02.08.2017 Енергодарським міським судом Запорізької області, за ст. 185 ч. 3 КК України, до покарання у виді 3 років позбавлення волі;

-21.09.2017 Бердянським міським судом Запорізької області, за ст. 185 ч. 1, ст. 185 ч. 2, ст. 70 ч. 1 КК України, до покарання у виді 3 років позбавлення волі на підставі ст.70 ч. 4 КК України шляхом поглинання покарання за вироком Енергодарського міського суду Запорізької області від 02.08.2017, до відбуття покарання у вигляді 3 років 3 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Енергодарського міського суду Запорізької області від 30.01.2014 до відбуття 3 років 5 місяців позбавлення волі. Звільнений 15.05.2020 по відбуттю строку покарання;

-28.05.2021 Енергодарським міським судом Запорізької області, ст. 185 ч. 2, ст. 185 ч. 3, ст. 70 ч. 1 КК України, до покарання у виді 3 роки 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 02.12.2024 на підставі ухвали Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 22.11.2024, по відбуттю строку покарання;

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , 12.02.2025 о 17 годині 00 хвилин, знаходився поблизу комунального закладу культури «Апостолівський міський будинок культури «Сучасник»»(далі КЗ АРБК «Сучасник»), по вул. Центральній буд. 74 в м. Апостолове, Криворізького району, Дніпропетровської області, де на лавочці побачив мобільний телефон марки «Samsung», моделі «Galaxy A04s», чорного кольору, який належить малолітній дитині ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . У вказаний час та місці у ОСОБА_4 , виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна а саме мобільного телефону марки «Samsung», моделі «Galaxy A04s», що належить ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , 12.02.2025, приблизно о 17 годині 05 хвилин, знаходячись поблизу КЗ АРБК «Сучасник» по вул. Центральній буд. 74 в м. Апостолове, Криворізького району, Дніпропетровської області, скориставшись тим, що ОСОБА_6 відволіклася, та відійшла від лавки де знаходився мобільний телефон марки «Samsung», моделі «Galaxy A04s», переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, умисно, повторно, із корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, викрав мобільний телефон марки «Samsung» моделі «Galaxy A04s», чорного кольору, який знаходився на лавочці поряд із КЗ АРБК «Сучасник» по вул. Центральній буд. 74 в м. Апостолове, Криворізького району, Дніпропетровської області, вартістю 3252 гривень 25 копійок, що належить ОСОБА_6

ОСОБА_4 , вчинив злочин під час дії воєнного стану в Україні у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України, який продовжений Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14.01.2025 № 26/2025.

Так, ОСОБА_4 , 12.02.2025, приблизно о 17 годин 05 хвилин, знаходячись поблизу комунального закладу культури «Апостолівський міський будинок культури «Сучасник»»(далі КЗ АРБК «Сучасник»), по вул. Центральна буд. 74 в м. Апостолове, Криворізького району, Дніпропетровської області, у якого виник злочинний умисел, направлений на привласнення офіційного документа, а саме банківської картки АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 відкритої на ім`я ОСОБА_6 , яка знаходилась в чохлі телефону «Samsung» моделі «Galaxy A04s», чорного кольору, і відповідна до ч.1 ст.5 Закон України «Про електронні документи та електронний документообіг», п.56 ч.1 ст.1 Закон України «Про платіжні послуги», є електронним документом, а саме електронний платіжний засіб у вигляді пластикової картки, яка належить ОСОБА_6 та є офіційним документом, оскільки перебуває в офіційному обігу, має необхідні реквізити установи банку АТ КБ «ПриватБанк» і містить інформацію, яка засвідчує факти, котрі мають юридичне значення.

Після чого ОСОБА_4 , 12.02.2025, приблизно о 17 годині 08 хвилин, перебуваючи поряд з КЗ АРБК «Сучасник» по вулиці Центральній, будинок 74 в місті Апостолове, Криворізького району, Дніпропетровської області, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на привласнення офіційного документа, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, розуміючи, що вчиняє привласнення офіційного документу, розуміючи, що банківська картка є офіційним документом, умисно, таємно, із корисливих мотивів, привласнив платіжну банківську картку банку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , яка знаходилась в чохлі телефону «Samsung» моделі «Galaxy A04s», чорного кольору, з метою подальшого незаконного зняття грошових коштів, належних ОСОБА_6 .

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений зазначив, що свою вину у вчиненні кримінального правопорушення він визнає в повному обсязі, кримінальне правопорушення ним було вчинено саме за тих обставин, які викладені у обвинувальному акті. По суті вчиненого зазначив, що дійсно 12.02.2025 о 17 годині 00 хвилин, знаходився поблизу КЗ АРБК «Сучасник», де на лавочці побачив мобільний телефон. У вказаний час та місці у нього, виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна а саме мобільного телефону марки «Samsung». Реалізуючи свій злочинний умисел, скориставшись тим, що ОСОБА_6 відволіклася, та відійшла від лавки де знаходився мобільний телефон, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, умисно, повторно, із корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, викрав мобільний телефон чорного кольору. Пізніше, у нього виник злочинний умисел, направлений на привласнення банківської картки АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 відкритої на ім`я ОСОБА_6 , яка знаходилась в чохлі телефону. Після чого, привласнив платіжну банківську картку банку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , з метою подальшого незаконного зняття грошових коштів. У вчиненому розкаюється.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України у зв`язку із відсутністю заперечень з боку учасників судового провадження дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, визнано судом недоцільним. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутність сумнівів у добровільності їх позиції. Крім того, судом роз`яснено учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавленні права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Потерпіла в судове засідання не з`явилась, подала клопотання про слухання справи в її відсутність, щодо міри покарання покладається на розсуд суду, претензій до обвинуваченого вона не має.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 повністю знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду, а кваліфікація його дій є вірною, а саме: суд вважає, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та привласненні офіційного документа, вчинене з корисливих мотивів, передбачене ч. 1 ст.357 КК України

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 , відповідно ст. 66 КК України - є щире каяття у вчиненому злочині.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно ст. 67 КК України - рецидив злочинів.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених уст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

В той же час згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належить, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності з вимогами ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, віднесення одного з них, передбаченого ч.1ст.357 КК України, до категорії кримінальних проступків, іншого, за ч.4 ст.185 КК України, до категорії тяжких злочинів, ступінь негативних наслідків, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий.

Отже, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання в межах санкцій ч. 1 ст.357 КК України у виді одного року обмеження волі, в межах санкції ч. 4 ст.185 КК України у вигляді позбавлення волі, із застосуванням ч.1 ст.70 КК України, визначивши остаточне покарання шляхом часткового складання призначених покарань. Суд переконаний в тому, що відповідно до вимог ч.2 ст.65 вказаного Кодексу, визначена даним вироком міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних проступків (злочинів, кримінальних правопорушень).

Дане покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами осіб, які притягаються до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

При призначенні покарання суд також приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини. В справі «Скополла проти Італії» від 17.09.2009 року зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Також, з`ясовано, що в ході досудового розслідування за кримінальним провадженням № 0000038 від 13.02.2025 року, ухвалою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 20.03.2025 року, ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Приписами абз. 4 п. 1 ч. 4 ст. 374 КПК України встановлено обов`язок суду зазначити у резолютивній частині вироку рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі рішення про запобіжний захід до набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосований до ОСОБА_4 залишити до набрання вироком законної сили.

Документально підтверджені процесуальні витрати за проведення судових експертиз на підставі приписів ст.124 КПК України відсутні.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлений.

Питання речових доказів у кримінальному проваджені вирішити у відповідності до положень ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 349, 368, 370,374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, яке передбачене ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 4ст. 185 КК України у виді п`яти років позбавлення волі;

- за ч. 1ст. 357 КК України у виді одного року обмеження волі;

Відповідно до ст. 70 КК України призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно визначивши покарання у виді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обчислювати з 20.03.2025 року, тобто з дня його фактичного затримання, зарахувавши строк тримання під вартою в час відбування покарання.

Залишити без змін до набрання вироком законної сили обраний обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою з утриманням в Державній установі «Криворізька установа виконання покарань № 3».

Речові докази у даному кримінальному провадженні, а саме: телефон марки «Samsung», моделі «Galaxy A04s», чорного кольору та банківську картку банку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 залишити потерпілій за належністю.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Апостолівський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1