ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/983/25 Справа № 205/8538/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000953 від 24 червня 2023 року, за апеляційними скаргами захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 , а також прокурора у кримінальному провадженні Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_9 на вирок Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 грудня 2024 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шахтарськ Донецької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 грудня 2024 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 3 ст. 307 КК України до покарання у виді 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Згідно з обставинами, встановленими судом, ОСОБА_7 , маючи кримінально-протиправний умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання психотропних речовин в особливо великих розмірах з метою подальшого незаконного їх збуту, у невстановлені місці, час та спосіб незаконно придбав психотропну речовину «амфетамін», розфасовану до двадцяти семи поліетиленових згортків округлої форми загальною масою 13,2054 г., та психотропну речовину «PVP», в сліп-пакеті, загальною масою 1717,6149 г.

Вищевказані психотропні речовини ОСОБА_7 , після придбання, переніс до місця свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , таким чином, незаконно зберігав психотропні речовини в особливо великому розмірі з метою подальшого збуту до 24.06.2023.

Після чого, 24.06.2023, в період часу з 00:40 год. до 01:14 год., працівниками ВП № 3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області проведено обшук за адресою: АДРЕСА_2 , де постійно проживає ОСОБА_7 . В ході проведення обшуку було виявлено та вилучено двадцять сім поліетиленових згортків, заповнених порошкоподібною речовиною білого кольору, зовні схожі на психотропну речовину «амфетамін», сліп-пакет з написом «1726 г», заповнений порошкоподібною речовиною білого кольору, зовні схожої на психотропну речовину «PVP», які до цього придбав ОСОБА_7 для подальшого їх збуту. Крім того, вилучено порожні сліп-пакети, електронні ваги чорного кольору, які мали бути використані в кримінально-протиправній діяльності, пов`язаній з незаконним збутом психотропних речовин в особливо великих розмірах.

Так, порошкоподібна речовина білого кольору масою 0,8011 г., яка знаходилась в одному із двадцяти семи поліетиленових згортків, вилучених 24.06.2023 під час обшуку за адресою АДРЕСА_2 , де постійно мешкає ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , містить психотропну речовину, обіг якої обмежено, амфетамін. Маса амфетаміну становить 0,3499 г.

Так, порошкоподібні речовини білого кольору масами 0,3760 г., 0,7555 г., 0,3314 г., 0,3744 г., 0,4070 г., 0,3574 г., 0,3525 г., 0,8009 г., 0,3829 г., 0,3808 г., 0,3155 г., 0,3687 г., 0,3649 г., 0,7155 г., 0,3790 г., 0,3791 г., 0,3591 г., 0,3875 г., 0,8094 г., 0,7050 г., 0,8034 г., 0,3663 г., 0,3588 г., 0,8306 г., 0,3591 г., 0,3836 г., які знаходилась у двадцяти шести поліетиленових згортках, вилучених 24.06.2023 під час обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , де постійно мешкає ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , містить психотропну речовину, обіг якої обмежено, амфетамін. Маса амфетаміну в речовинах становить 0,2368 г., 0,4380 г., 0,1956 г., 0,2355 г., 0,2644 г., 0,2281 г., 0,2023 г., 0,4729 г., 0,2302 г., 0,2352 г., 0,2020 г., 0,2311 г., 0,2276 г., 0,4717 г., 0,2542 г., 0,2439 г., 0,2211 г., 0,2395 г., 0,4909 г., 0,4341 г., 0,4422 г., 0,2090 г., 0,2332 г., 0,5060 г., 0,2330 г., 0,2309 г. Загальна маса психотропної речовини амфетамін становить 7,9593 г.

Окрім цього, кристалічні речовини у вигляді грудочок бежевого кольору масами 1711,8391 г. та 5,7758 г., які знаходились у сліп-пакеті, вилученому 24.06.2023 під час обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , де постійно мешкає ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , містять особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, PVP. Маса PVP в речовинах становить відповідно 1318,9720 г., 4,2498 г.

Загальна маса особливо небезпечної психотропної речовини PVP становить 1323,2218 г., що відповідно до таблиці "Невеликі, великі та особливо великі розміри психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу" затвердженої Наказ МОЗ України № 188 від 01.08.2000 відноситься до особливо великих розмірів, тобто більше ніж 15 г.

В апеляційній скарзі захисник в інтересах обвинуваченого просить вирок скасувати та закрити кримінальне провадження, у зв`язку з відсутністю в діях обвинуваченого складу кримінального правопорушення.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги адвокат посилається на відсутність достатніх доказів наявності в діях ОСОБА_7 умислу, спрямованого на незаконне придбання, зберігання психотропних речовин в особливо великих розмірах з метою подальшого незаконного збуту. Так, на переконання адвоката, судом не було враховано, що органом досудового розслідування не було вжито заходів для встановлення джерела виникнення вилучених речовин та причетності інших осіб до їх фасування. При цьому, судом не взято до уваги, що особливо великі розмірі речовин не можуть вказувати на ознаку збуту, оскільки аналогічний розмір не виключений для кваліфікації за ст. 309 КК України. На вказані обставини вказує й виділене кримінальне провадження щодо ОСОБА_10 за ч. 3 ст. 309 КК України. Окрім цього, захисник вважає, що суд не дослідив мету вчинення злочину, яка відповідно до ст. 91 КПК України належить до обставин, що підлягають доказуванню. На думку адвоката, в такому випадку підлягають дослідженню обставини, за яких особа придбала відповідні речовини, в тому числі, чи залежало від її волі те, який розмір речовини опиниться у її володінні. Поряд із цим, окрім особливо великого розміру, суд керувався також й вилученням під час обшуку вагів та пустих сліп-пакетів, не врахувавши, що ці предмети нерідко зустрічаються у побуті домогосподарств. Що стосується виявленого в мобільному телефоні обвинуваченого листування з фотографіями, то суд не надав оцінки показанням останнього в частині придбання телефону на вторинному ринку та можливості приховування листувань. При цьому, слідством не було вжито заходів, спрямованих на встановлення факту, чи дійсно цей телефон знаходився у дати та час листувань безпосередньо у місцях фотографування, враховуючи активовану геолокацію.

Окрім наведеного, захисник вказує на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону під час збирання доказів у кримінальному провадження. На думку адвоката, підстави для проведення невідкладного обшуку у помешканні ОСОБА_7 24.06.2023 в порядку ч. 3 ст. 233 КПК України були відсутні. Захисник звертає увагу на те, що на час проведення слідчої дії ОСОБА_7 не мав статусу підозрюваного та не переслідувався, а проникнення до його житла не було пов`язано із врятуванням життя людей та майна. Більш того, цей обшук було легалізовано слідчим суддею лише 26.06.2023. Відомості про звернення до слідчого судді з відповідним клопотанням 24.06.2023 відсутні. Вказаним обставинам суд належної оцінки не надав та при цьому не врахував, що протокол обшуку не містить відомостей про підстави для його проведення, що також доводить його недопустимість. Поза увагою суду було залишено й показання свідка ОСОБА_11 , які фактично свідчать про відсутність підстав для невідкладності дій працівників поліції.

Також, захисник вважає, що суд не надав належної оцінки показанням свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які за своїм змістом свідчать на користь обвинуваченого та помилково на надав перевагу показання ОСОБА_11 та ОСОБА_14 , які є працівниками поліції. Що стосується свідчень ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , то вони суттєво відрізняються від показань, наведених у протоколах їх допиту.

Окремо захисник наводить зауваження обвинуваченого, зокрема щодо відсутності засвідченого факту збуту та факту перенесення речовин до місця свого мешкання, неврахування обставини наявності відкритого доступу до кімнати та неналежного пакування вилученого у нього телефону, а також неналежної оцінки факту застосування тиску під час обшуку. Решта обставин відповідають вищенаведеним доводам.

Серед іншого, захисник вказує на безпідставно застосовану судом конфіскацію.

В апеляційні скарзі прокурор просить вирок скасувати в частині призначення покарання та ухвалити новий, яким призначити ОСОБА_7 покарання у виді 11 років позбавлення волі, зарахувавши останньому до покарання строк попереднього ув`язнення з 24.06.2023 по дату набрання вироком законної сили, з розрахунку один день тримання під вартою за один день позбавлення волі.

Свої вимоги прокурор обґрунтовує невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину та його особі, внаслідок м`якості. На переконання прокурора, з урахуванням тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину та відсутності обставин, що пом`якшують покарання, суд мав підстави призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі на більш тривалий строк. Окрім наведеного, прокурор вказує на те, що суд визначив обвинуваченому початок строку відбування покарання з 24.06.2023, проте не зарахував останньому до покарання строк його попереднього ув`язнення у відповідності з вимогами ч. 5 ст. 72 КК України.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу сторони обвинувачення, обвинуваченого та захисника, які підтримали апеляційну скаргу сторони захисту, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у апеляційних скаргах доводи, колегія суддів приходить до таких висновків.

Так, відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з вимогами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права, з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Мотивування, обґрунтування висновків суду передбачає не простий виклад, а тим більше перерахування доказів, а й їх аналіз. Не може бути визнаний мотивованим вирок, в якому зміст доказів не розкрито, у якому залишилися неспростованими докази, які суперечать обвинуваченню, або не приведено переконливі мотиви на спростування будь-якого доказу.

Аналіз доказів має бути викладений таким чином, щоб був ясний їх логічний зв`язок з фактом злочину. За наявності суперечливих доказів у вироку має бути пояснено, чому суд приймає одні із цих доказів і відкидає інші, тобто необхідно вказати, які конкретні обставини були підставою для визнання судом одних доказів достовірними, а інших такими, що не заслуговують на довіру.

Вказані вимоги кримінального процесуального закону судом першої інстанції не були виконані належним чином.

Як вбачається з оскаржуваного вироку, суд визнав доведеним факт незаконного придбання та зберігання ОСОБА_7 з метою збуту психотропної речовини в особливо великих розмірах.

Свої висновки, крім іншого, суд обґрунтував протоколом обшуку, а також показаннями свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , однак належної оцінки їм у вироку не надав.

Так, з матеріалів провадження вбачається, що обшук за місцем мешкання ОСОБА_7 було проведено 24 червня 2023 року (з 00.40 до 01.14 години) в порядку ч. 3 ст. 233 КПК України, в межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000951 від 23 червня 2023 року.

Того ж дня, за наслідками проведеної слідчої дії, о 01.38 годині до ЄРДР за № 0000953, було внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КПК України та в подальшому виділено матеріали досудового розслідування з кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000951 від 23 червня 2023 року.

Окрім цього, 26 червня 2023 року слідчим суддею Ленінського районного суду м. Дніпропетровська було легалізовано обшук.

Згідно з обставинами, вказаними в ухвалі слідчого судді, які узгоджуються з постановою прокурора про виділення матеріалів досудового розслідування, підставою для проведення невідкладної слідчої дії було затримання 23 червня 2023 року ОСОБА_10 в межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000951 від 23 червня 2023 року, та проведення оперативних та слідчих дій, спрямованих на виявлення фактів незаконної діяльності у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, до яких може мати причетність ОСОБА_10 .

Під час судового розгляду свідок ОСОБА_11 засвідчив вказані обставини, зокрема пояснив, що прибув на підставі доручення за місцем мешкання ОСОБА_7 , отримавши повідомлення у громадянки, яка була затримана напередодні працівниками поліції.

Попри вказані обставини, з рапорту ОСОБА_11 вбачається, що невідкладну слідчу дію було проведено при перевірці отриманої інформації від ОСОБА_12 . Аналогічні відомості містить й рапорт працівника поліції ОСОБА_17 . При цьому, протокол допиту ОСОБА_10 або будь-які інші дані, які свідчать про причетність ОСОБА_7 до злочину, у матеріалах провадження відсутній, а саме доручення про проведення слідчих (розшукових) дій датовано 24 червня 2023 року.

В протоколі допиту від 24 червня 2023 року свідок ОСОБА_12 засвідчила, що ОСОБА_7 може бути причетний до розповсюдження наркотичних речовин, проте цю інформацію остання надала лише о 10.00 годині.

Під час судового розгляду наведені обставини суд не перевірив, а за наслідками допиту свідка ОСОБА_12 надав перевагу її показанням лише в частині спростування факту застосування недозволених методів слідства під час обшуку.

На переконання колегії суддів ці обставини є суттєвими при визначенні відповідності слідчої дії критеріям невідкладності.

За наявності наведених суперечностей вважати з`ясованими підстави для проведення обшуку в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 233 КПК України, неможливо, як і дійти беззаперечного висновку про допустимість складеного за його наслідку протоколу.

З огляду на викладе, колегія суддів вважає судовий розгляд неповним, оскільки обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення, залишились недослідженими.

Згідно п.п.1, 2, 3 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неповнота судового розгляду; невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотні порушення вимог кримінального процесуального закону

Частиною 1 статті 412 КПК України передбачено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили або могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Колегія суддів вважає, що допущена судом першої інстанції неповнота судового розгляду є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону у розумінні ст. 412 КПК України, та згідно із п. 1, п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України є підставою для скасування оскаржуваного вироку.

Обговорюючи питання про остаточне рішення за наслідками апеляційного розгляду, колегія суддів зважає на те, що відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 7 КПК України, ч. 2, ч. 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений цим Кодексом, а суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, які винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Суд апеляційної інстанції позбавлений можливості усунути зазначені недоліки, оскільки питання про повторне дослідження доказів у межах апеляційного провадження не було порушене, тоді як відповідно до ч. 3 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції може дослідити докази виключно за клопотанням учасників судового провадження та за умови, якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою ст. 7 цього Кодексу.

Приймаючи до уваги той факт, що чинним КПК України чітко визначені повноваження суду апеляційної інстанції, до яких не входить дослідження обставин, встановлених під час кримінального провадження, та доказів, які не досліджувалися судом першої інстанції, без клопотання учасників судового провадження, оскільки останнє покладено кримінальним процесуальним законом саме на суд першої інстанції, а до переліку підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції, передбачених ст. 415 КПК України, не входять неповнота судового розгляду та істотні порушення кримінального процесуального закону, передбачені ст.ст. 370, 374 КПК України, які в даному випадку були допущені судом першої інстанції, виходячи з загальних засад кримінального провадження, а саме з вимог п.15, п.16 ч.1 ст. 7 КПК України, ч. 6 ст. 22 КПК України та ст. 23 КПК України, - колегія суддів вважає за необхідне оскаржуваний вирок суду скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

При новому судовому розгляді необхідно усунути суперечності, зазначені у цій ухвалі, з дотриманням встановленого законом порядку повно та всебічно дослідити наявні докази та обставини, які мають істотне значення для кримінального провадження, в тому числі доводи апеляційної скарги захисника, надати їм належну оцінку та ухвалити судове рішення, яке відповідає вимогам кримінального і кримінального процесуального закону.

Разом із цим, у разі підтвердження об`єму пред`явленого обвинувачення належними та допустимими доказами, призначене обвинуваченому покарання не слід вважати м`яким.

Що стосується запобіжного заходу, обраного ОСОБА_7 , то враховуючи той факт, що останній обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, ризики продовження обвинуваченим злочинної діяльності та переховування від суду продовжують існувати, а тому апеляційний суд вважає за необхідне продовжити останньому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст. ст. 370, 404, 413, 419 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 , а також прокурора у кримінальному провадженні Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 грудня 2024 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, скасувати та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

Продовжити ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 15 червня 2025 року.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3