Дата документу 24.06.2025
Справа № 5-12-2006
Провадження № 1-в/334/96/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2025 року Дніпровський районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі подання т.в.о. начальника Василівського РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання на підставі ст. 80 КК України:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженої 03.03.2006 року Енергодарським міським судом Запорізької області за ч. 1 ст. 121 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло подання т.в.о. начальника Василівського РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі ст. 80 КК України.

Подання обґрунтоване тим, що 03.03.2006 року Енергодарським РВ УМВС України в Запорізькій області отримано та прийнято до виконання справу №б/н від 03.03.2006 року за постановою Енергодарського міського суду м. Запоріжжя відносно ОСОБА_5 .

Під час вивчення матеріалів, встановлено, що на підставі розпорядження про виконання вироку суду, співробітниками Енергодарського РВ УМВС України в Запорізькій області ОСОБА_5 було оголошено у розшук та з метою встановлення її місцезнаходження було заведено оперативно-розшукову справу «Розшук» № (50361612) від 16.03.2006 року.

У зв`язку із введенням Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року на території України воєнного стану на підставі військової агресії російської федерації проти України, оперативно розшукову справу було знищено.

24.05.2022 року надійшла телеграма ГУНП в Запорізькій області № 208/01/4-7-2022 щодо поновлення знищених ОРС та присвоєння ним новий номер 51962206.

19.10.2022 року було поновлено ОРС «Розшук» відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та присвоєно новий номер 51962206.

Згідно відповіді № 01-22/246/2024 Голови Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 16.05.2024 року, вирок відносно засудженої ОСОБА_5 , у автоматизованій системі документообігу Енергодарського міського суду Запорізької області відсутній.

Виходячи з цього вирок за весь цей час ніким не виконано та до теперішнього часу місцезнаходження ОСОБА_5 не встановлено. В період часу 16.03.2006 року по теперішній час в рамках оперативно-розшукової справи проводились заходи направлені на встановлення місцезнаходження останньої.

У своєму поданні т.в.о. начальника Василівського РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 просить суд вирішити питання про звільнення від відбува покарання ОСОБА_5 , засудженої 03.03.2006 р Енергодарським міським судом Запорізької області ч. 1 ст. 121 КК України, оскільки при проведенні розшуковик дій фактів, які б свідчили про ухилення засудженої від відбування покарання, встановлено не було.

Прокурор ОСОБА_3 зазначила, що вказане подання не підлягає задоволенню, оскільки засуджена ОСОБА_5 перебуває в розшуку, отже ухиляється від відбування покарання. Крім того зазначила, що вирок суду відсутній, тому просить відмовити у задоволенні подання.

Вивчивши подання, вислухавши позицію прокурора, суд приходить до наступного висновку.

В своєму поданні т.в.о. начальника Василівського РУП ГУНП в Запорізькій області посилається, що 03.03.2006 року, вироком Енергодарського міського суду Запорізької області, громадянку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було засуджено за ч.1 ст. 121 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі.

При цьому до подання не було долучено копію вказаного вироку, тому суд позбавлений можливості встановити дійсність вказаних обставин.

Крім того, суд звертає увагу, що з Довідки № з Єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ, також не вбачається, що ОСОБА_5 саме 03.03.2006 року було засуджено до покарання у вигляді позбавлення волі.

Навпроти, 06.09.2005 року Енергодарським міським судом Запорізької області, ОСОБА_5 було засуджено за ч.1 ст. 121 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_5 від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки.

Крім того, суд звертає увагу, що з вказаної довідки вбачається, що з 15.03.2006 року, засуджена ухиляється від відбування покарання, тому заведено розшукову справу 51962206 від 16.03.2006 року.

Згідно з ч.1 ст.74 КК України звільнення засудженого від покарання або подальшого його відбування, заміна більш м`яким, а також пом`якшення призначеного покарання, крім звільнення від покарання або пом`якшення покарання на підставі закону України про амністію чи акта про помилування, може застосовуватися тільки судом у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки:

1) два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі;

2) три роки - у разі засудження до покарання у виді обмеження волі;

3) п`ять років - у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі за нетяжкий злочин, а також при засудженні до позбавлення волі на строк не більше п`яти років за тяжкий злочин;

4) десять років - у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років за тяжкий злочин, а також при засудженні до позбавлення волі на строк не більше десяти років за особливо тяжкий злочин;

5) п`ятнадцять років - у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі на строк більше десяти років за особливо тяжкий злочин.

Відповідно до ст.152 КВК України підставами звільнення від відбування покарання є, зокрема, закінчення строків давності виконання обвинувального вироку.

Згідно з ч.3 ст.80 КК України передбачено, що перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

У Постанові Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 24 грудня 2015 року (справа №5-324кс15) зазначено, що стаття 80 КК передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання. Вказані положення свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання. За таких обставин застосування статті 80 КК передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Як вбачається з матеріалів оперативно-розшукової справи №51962206, засуджена ОСОБА_5 знаходиться у розшуку.

Тому, у відповідності вимог ч.3 ст.80 КК України перебіг давності виконання вироку суду стосовно засудженої ОСОБА_5 зупинився з моменту його розшуку.

Враховуючи вищевикладене, а саме те, що до поданих суду матеріалів не долучено доказів, якими вказане подання обґрунтоване, а також те, що ОСОБА_5 перебуває в розшуку, місце знаходження останньої невідоме, що свідчить про ухилення засудженої від відбування призначеного покарання, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні вищевказаного подання.

Керуючись ст.ст. 152, 166 КВК України, ст.ст. 74, 78, 80, 537, 539 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання т.в.о. начальника Василівського РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання на підставі ст. 80 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи діб з дня її проголошення до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції.

Суддя: ОСОБА_1