Справа № 601/1002/25
Провадження №1-кп/601/161/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2025 року Кременецький районний суд Тернопільської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Кременець кримінальне провадження № 00000492 від 31.10.2024 про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Жолоби Кременецького району Тернопільської області, зареєстрованого та фактично проживаючого в АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, -

за участю інших учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

представника потерпілого ОСОБА_7

встановив:

Відповідно до обвинувального акта, ОСОБА_3 обвинувачується у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, вчиненому за наступних обставин.

30 жовтня 2024 року біля 20 год. 00 хв., водій ОСОБА_3 , керуючи технічно справним автомобілем «Фольсваген Транспортер» («Volkswagen Transporter»), реєстраційний номер НОМЕР_1 , (належить на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданого центром ТСЦ 6143, громадянину ОСОБА_8 , жителю АДРЕСА_1 , а водій ОСОБА_3 , керував ним на підставі наявного в нього свідоцтва про його реєстрацію), з одним пасажиром, без вантажу, рухався автомобільною дорогою Н-02 М06-Кременець-Біла Церква-Ржичів-Канів-Софіївка», 34 км. + 300 м., неподалік с. Діброва Кременецького району Тернопільської області, в напрямку від м. Почаїв Кременецького району Тернопільської області до м. Кременець Тернопільської області.

Під час руху вказаною ділянкою автодороги із швидкістю близько 80 км/год., водій ОСОБА_3 не був достатньо уважним, належно не стежив за дорожньою обстановкою, умовами та відповідно не реагував на їх зміну, чим порушив вимоги пунктів: 1.5 ч. 1, 1.10, (в частині визначення понять: «дорожні умови», «дорожня обстановка», і виконання їх вимог), 2.3 (б, д) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року із змінами та доповненнями (надалі ПДР), а також вимоги, які наведені у пунктах 1, 2 абзацу 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» (№3353-ХІІ від 30 червня 1993 року), із змінами та доповненнями (надалі ЗУ «Про дорожній рух»), які зобов`язували його своїми діями не створювати загрозу безпеці дорожнього руху, небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю чи здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Продовжуючи свій рух у вказаному напрямку, із швидкістю близько 80 км/год., водій ОСОБА_3 після виявлення громадянина ОСОБА_6 , який керуючи велосипедом по смузі руху до м. Почаїв (зустрічна смуга руху) розпочав виконувати маневр зміни напрямку руху праворуч на смугу руху до м. Кременець, по якій в той момент рухався автомобіль «Фольсваген Транспортер» («Volkswagen Transporter»), в порушення вимог п. п. 1.10 в частині визначення понять: «небезпека для руху», 12.3 ПДР, які зобов`язали у разі виникнення небезпеки для руху негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу (тобто застосовувати екстрене гальмування) або безпечно для інших учасників руху об`їзд перешкоди, змінив напрямок свого руху ліворуч на зустрічну смугу руху (смуга руху до м. Почаїв), де продовжив свій рух по вказаній смузі руху із зазначеною швидкістю.

На далі під час руху автомобіля «Фольсваген Транспортер» («Volkswagen Transporter») по смузі руху до м. Почаїв, в ході порушення вказаних пунктів, водій ОСОБА_3 допустив наїзд правою частиною транспортного засобу із лівою частиною велосипедиста, який в той момент змінив напрямок свого руху із смуги руху м. Кременець на смугу руху до м. Почаїв.

Внаслідок наїзду громадянин ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритої травми грудної клітки у виді переломів 4-7 лівих ребер, «осаднення» шкірних покривів обличчя.

Виявлені у ОСОБА_6 тілесні ушкодження у своєму клінічному перебігу супроводжуються тривалим (більше 21 день) розладом здоров`я і за цією ознакою належать до середньої тяжкості тілесних ушкоджень (п. п. 2.2.1 (а, в), 2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (МОЗ України, Київ, 1995).

Порушення водієм ОСОБА_3 , вимог пунктів: 1.5 ч.І, 1.10, (в частині визначення понять, «дорожні умови», «дорожня обстановка», «небезпека для руху» і виконання їх вимог), 2.3 (б, д), 12.3, Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року із змінами та доповненнями, а також вимог, які наведенні у абзацах 1, 2 частини 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» (№3 35 3-ХІІ від 3 0 червня 1993 року), із змінами та доповненнями, перебуває у прямому причинному зв`язку із настанням даної дорожньо-транспортної пригоди та спричинення потерпілому ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

07.05.2025 на адресу суду надійшло клопотання потерпілого ОСОБА_6 про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим та закриття кримінального провадження.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю за викладених в обвинувальному акті обставин, у вчиненому щиро розкаявся, суду пояснив, що відшкодував потерпілому збитки. Підтримав подане клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілим та закриття кримінального провадження, просив його задовольнити. Наслідки звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України йому роз`яснені та зрозумілі.

Захисник ОСОБА_5 підтримав клопотання потерпілого.

Потерпілий ОСОБА_6 та його представник ОСОБА_7 подав суду заяву, якою повідомив про примирення сторін на етапі досудового розслідування та відсутність будь-яких претензій до обвинуваченого. Просять клопотання задовольнити, звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим та закрити кримінальне провадження. Наслідки звільнення від кримінальної відповідальності за таких підстав їй роз`яснені та зрозумілі.

Прокурор в судовому засіданні не заперечив щодо задоволення клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України та закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_3 за ч.1 ст.286 КК України у зв`язку з примиренням обвинуваченого, що добровільно відшкодував ОСОБА_6 завдані ним збитки, з потерпілим.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що ОСОБА_3 слід звільнити від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України, а кримінальне провадження щодо нього закрити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, що згідно з ст.12 КК України є нетяжким злочином.

З пояснень обвинуваченого ОСОБА_3 та потерпілого ОСОБА_6 , а також поданих клопотання та заяви вбачається, що винний з потерпілим примирилися, завдані потерпілому збитки повністю відшкодовано.

За таких обставин ОСОБА_3 , що вперше вчинив необережний нетяжкий злочин, примирився з потерпілим та відшкодував завдані збитки, слід звільнити від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України на підставі ст.46 КК України.

Згідно з п.1 ч.2 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

На підставі п.2 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-1 - 8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього кодексу.

Процесуальні витрати за проведення судової експертизи відповідно до ч.2 ст.124 КПК України покласти на обвинуваченого.

Питання речового доказу в справі вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 46 КК України, ст.ст.100, 124, 284, 314, 370, 372 КПК України, суд, -

постановив:

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України на підставі ст.46 КК України в зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим, а кримінальне провадження щодо ОСОБА_3 за ч.1 ст.286 КК України на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України - закрити.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави 6 436,88 гривень витрат за проведення судової автотехнічної експертизи від 09.12.2024 №808/24-22, 6815,52 гривень витрат за проведення судової транспортно-трасологічна експертизи від 10.12.2024 №809/24-22; 3 581,55 гривень витрат на проведення судової інженерно-транспортної експертизи від 26.03.2025 №СЕ-19/120-25/3743-ІТ.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Ухвала може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Кременецький районний суд Тернопільської області.

Повний текст ухвали складено 08 травня 2025 року.

Головуючий: