Справа № 933/290/25
Провадження № 1-кп/933/45/25
У Х В А Л А

Іменем України

20 травня 2025 року селище Олександрівка

Олександрівський районний суд Донецької області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю:

прокурора - ОСОБА_2 (у режимі ВКЗ)

обвинувачених - ОСОБА_3

- ОСОБА_4

- ОСОБА_5

захисника - ОСОБА_6 (у режимі ВКЗ)

захисника - ОСОБА_7 (у режимі ВКЗ)

секретаря судового засідання - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду селища Олександрівка клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000602 від 04 жовтня 2024 року, відносно ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 306, ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України,

В С Т А Н О В И В:

12.05.2025 року через систему "Електронний суд" на адресу суду надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 306, ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Того ж дня за результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу № 933/290/25 було передано головуючому судді ОСОБА_1

13.05.2025 року до суду поштою надійшов оригінал обвинувального акта.

15.05.2025 року суддею призначено підготовче судове засідання.

Клопотання прокурор обґрунтував тим, що прокуратурою Донецької області до Олександрівського районного суду Донецької області направлено обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000602 від 04.10.2024 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 306, ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

24.02.2025 року ухвалою слідчого судді Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області відносно ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком дії по 24.04.2025 року включно.

17.04.2025 року ухвалою слідчого судді Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області обраний запобіжний захід продовжено в межах строку досудового розслідування до 23.05.2025 року.

Строк дії запобіжного заходу - тримання під вартою, обраного обвинуваченому в цьому кримінальному провадженні закінчується, у зв`язку із чим є необхідність продовжити строк його дії.

При обранні ОСОБА_3 запобіжного заходу під час досудового розслідування судом враховані ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме:

- п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України: ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні чотирьох умисних тяжких корисливих злочинів, за вчинення яких, у разі встановлення його винуватості судом, останньому загрожує покарання у вигляді виключно позбавлення волі строком від 9 до 10 років з конфіскацією майна. ОСОБА_3 не одружений, офіційно не працевлаштований, що у своїй сукупності свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків за місцем його мешкання, і те що ризик втечі ним може бути розцінений менш небезпечним, ніж кримінальне переслідування та процедура відбування покарань. Крім цього, при запровадженому воєнному стані в умовах збройної агресії рф проти України, ОСОБА_3 з метою уникнення покарання, яке йому загрожує у разі встановлення його винуватості судом, може у тому числі вчинити спроби переховування на тимчасово окупованих територіях України, або умисно «скористатися» численною евакуацією цивільного населення України з зони бойових дій або наближеної до неї, до якої у тому числі відноситься м. Слов`янськ Донецької області, змінити місце тимчасового перебування та переїхати з м. Полтава Полтавської області до інших територій України, тобто існують реальні підстави вважати, що останній може переховуватися від органу досудового розслідування та (або) суду;

- п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України: ОСОБА_3 може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженню, а саме: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , анкетні дані яких йому стали відомі після надання доступу до матеріалів кримінального провадження та які ще не були допитані судом, що у свою чергу може призвести до уникнення підозрюваним законного та справедливого покарання, оскільки з огляду на положення ст. 23 КПК України (безпосередність дослідження показань судом), судом будуть братись до уваги саме ті покази свідків, які вони нададуть безпосередньо суду, а не слідчому на стадії досудового розслідування. Враховуючи викладене, сторона обвинувачення вважає що ОСОБА_3 з метою зміни правдивих показань свідків, може здійснити спроби незаконно на них впливати;

- п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України: ОСОБА_3 не має будь-якого офіційного або неофіційного легального заробітку, що дає підстави вважати, що останній заробляв на проживання виключно шляхом збуту наркотичних засобів. В умовах воєнного стану та війни України проти рф обвинувачений не став займатись суспільно-корисливою працею, або працею, направленою на підтримання Держави в умовах війни з рф, а навпаки, скористався запровадженим воєнним станом в України, став займатись незаконним збутом наркотичних засобів на території Краматорського району Донецької області, тим самим додатково розлагати загальний стан населення з метою виключно особистої наживи та незаконного заробітку. Враховуючи фінансовий стан обвинуваченого, відсутність постійного джерела доходів, приймаючи до уваги, що вчинення ним кримінальних правопорушень у сфері незаконного обігу наркотичних засобів мало системний та тривалий характер, з метою незаконного, протиправного та швидкого збагачення, він може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, пов`язані з незаконним обігом наркотичних засобів. Таким чином у сторони обвинувачення є всі підстави вважати, що обвинувачений схильний до вчинення нових злочинів, та перебуваючи на волі, продовжить свою злочинну діяльність, пов`язану з незаконним збутом наркотичних засобів та психотропних речовин.

Наразі, вказані ризики продовжують існувати, підстави для зміни запобіжного заходу на більш мякий відсутні та більш м`які запобіжні заходи не можуть бути застосовані через наступне: особисте зобов`язання - у зв`язку зіскоєнням ОСОБА_3 особливо тяжкого злочину, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком від 9 до 12 років з конфіскацією майна; особиста порука - у зв`язку з відсутністю будь-яких даних про осіб, які заслуговуючи на довіру та які можуть надати письмове зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків відповідно до ст. 194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до суду на першу про те вимогу; домашній арешт - у зв`язку з тим, що вказаний запобіжний захід не зможе забезпечити належним чином процесуальну поведінку обвинуваченого у зв`язку із тим, що він обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, згідно встановлених в ході досудового розслідування обставин ОСОБА_3 вчиняв збут наркотичних засобів, перебуваючи за місцем свого тимчасового проживання, що свідчить про те, що перебуваючи за місцем мешкання він може продовжити свою протиправну діяльність.

Просить продовжити на строк 60 днів запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в ДУ «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» із визначенням йому застави в розмірі 80 (вісімдесят) прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, з покладенням відповідних обов`язків, в порядку ч. 5 ст. 194 КПК України, уразі внесення застави., а саме: прибувати по першому виклику до прокурора, суду на визначений ними час; не відлучатися за межі м. Полтава, Полтавської області без дозволу прокурора, суду; повідомляти прокурора, суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до ГУ ДМС в Полтавській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України; утримуватися від спілкування із свідками по вказаному кримінальному провадженню.

Прокурор надала суду докази, що обвинувачений ОСОБА_3 12.05.2025 року відмовився від отримання копії клопотання у приміщенні ДУ «Дніпровська установа виконання покарання (№4)», що підтверджено Актом про відмову отримувати (надавати розписку про отримання) кореспонденції, складеного посадовими особами Дніпровської УВП № 4.

До клопотання додана розписка захисника обвинуваченого про отримання клопотання від 12.05.2025 року.

В судовому засіданні прокурор, підтримала клопотання про продовження запобіжного заходу відносно обвинуваченого у вигляді тримання під вартою. Додав, що на теперішній час ризики передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшились, перебуваючи на волі обвинувачений може переховуватись від суду, впливати на свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення. Обвинувачений не має протипоказань до утримання під вартою.

Захисник заперечував проти клопотання, зазначивши що до клопотання не додано доказів на його обґрунтування та обґрунтування зазначених у клопотанні ризиків. Вважає, що суд позбавлений можливості приймати рішення по клопотанню без наявності будь-яких доказів та вважав можливим застосування запобіжного заходу не пов`язаного з позбавленням волі.

Прокурор коментуючи заперечення захисника, зазначила, що вимоги ст. 291 КПК України забороняють надання суду доказів до початку судового розгляду.

Обвинувачений заперечував проти клопотання прокурора та підтримав доводи захисника.

Вислухавши думку прокурора, обвинуваченого, захисника, суд вважає, за необхідне клопотання прокурора задовольнити, за наступних підстав.

У судовому засіданні на підставі обвинувального акту, клопотання, встановлено, що 24.02.2025 року ухвалою слідчого судді Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області відносно ОСОБА_3 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком дії по 24.04.2025 року включно.

17.04.2025 року ухвалою слідчого судді Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області обраний запобіжний захід продовжено в межах строку досудового розслідування до 23.05.2025 року .

При обранні ОСОБА_3 запобіжного заходу під час досудового розслідування враховані ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

На теперішній час ризики передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшились та продовжують існувати.

Строк дії запобіжного заходу - тримання під вартою, обраного обвинуваченому в цьому кримінальному провадженні закінчується, у зв`язку із чим є необхідність продовжити строк його дії.

Наявність вказаних ризиків обґрунтовано тим, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років з конфіскацією майна, не одружений, офіційно не працевлаштований, що у своїй сукупності свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків за місцем його мешкання, і те що ризик втечі ним може бути розцінений менш небезпечним, ніж кримінальне переслідування та процедура відбування покарань. Може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженню, оскільки анкетні дані яких йому стали відомі після надання доступу до матеріалів кримінального провадження та які ще не були допитані судом, що у свою чергу може призвести до уникнення підозрюваним законного та справедливого покарання. ОСОБА_3 не має будь-якого офіційного або неофіційного легального заробітку, що дає підстави вважати, що останній заробляв на проживання виключно шляхом збуту наркотичних засобів. В умовах воєнного стану та війни України проти рф обвинувачений не став займатись суспільно-корисливою працею, або працею, направленою на підтримання Держави в умовах війни з рф, а навпаки, скористався запровадженим воєнним станом в України, став займатись незаконним збутом наркотичних засобів на території Краматорського району Донецької області, тим самим додатково розлагати загальний стан населення з метою виключно особистої наживи та незаконного заробітку.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

За вимогами ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

За ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

В судовому засіданні встановлено, що на даний час ризики та обставини, передбачені п.п. 1, 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого продовжують існувати, будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків для застосування обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, у судовому засіданні не встановлено.

Клопотання прокурором подане в строк передбачений ч. 1 ст. 199 КПК України.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років з конфіскацією майна, згідно обвинувального акту не одружений, офіційно не працевлаштований, враховуючи напружену ситуацію пов`язану з введенням воєнного стану в країні, є всі підстави вважати, що перебуваючи на волі обвинувачений може переховуватись від суду, впливати на свідків про наявність яких йому стало відомо при ознайомлені з матеріалами справи та які на даний час не допитані судом у встановленому процесуальним законом порядку, та вчинити інше кримінальне правопорушення, що підтверджується вчиненням обвинуваченим особливо тяжких злочинів, що свідчить про неможливість запобіганням цим ризикам шляхом обрання більш м`якого запобіжного заходу, непов`язаного з триманням під вартою, тому клопотання підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 3-4 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема, справу «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010 року, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Враховуючи положення ст. 182 КПК України та практику Європейського суду з прав людини, суд вважає, що достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки обвинуваченого у даному кримінальному провадженні є застава в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Такий розмір застави, на думку суду, є справедливим в даному кримінальному провадженні, та не порушує права обвинуваченого.

Відповідно до ст. 194 КПК України на обвинуваченого повинні бути покладені обов`язки, передбачені п.п. 2-4, 8 ч. 5 цієї статті.

Керуючись ст.ст. 176-178, 182-183, 199, 331 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000602 від 04 жовтня 2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 306, ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України,- задовольнити.

Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів - до 18 липня 2025 року, включно, відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з утриманням в ДУ «Дніпровська установа виконання покарань (№4)».

Одночасно визначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить грошову суму у розмірі 242240,00 грн., яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області в будь-який момент протягом дії ухвали - до 18 липня 2025року, включно.

У разі внесення застави, вважати, що до обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано запобіжний захід у вигляді застави та покласти на нього наступні зобов`язання, які він повинен буде виконувати строком до 18.07.2025 року:

- прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора, суду на визначений ними час;

- не відлучатися за межі м. Полтава, Полтавської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до ГУ ДМС в Полтавській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України;

- утримуватися від спілкування із свідками по вказаному кримінальному провадженню, а також іншими обвинуваченими у цьому провадженні.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави - до 18 липня2025 року, включно.

Копію ухвали направити для виконання начальнику ДУ «Дніпровська установа виконання покарань (№4)».

Копію ухвали вручити обвинуваченому.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя Олександрівського

районного суду ОСОБА_1