Справа № 642/3047/25
Провадження № 1-кс/642/792/25
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

03 червня 2025 року м. Харків

Слідчий суддя Холодногірського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові клопотання старшого слідчого СВ ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000764 від 29.05.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий СВ ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням, в якому просить накласти арешт на тимчасово вилучене майно шляхом заборони його відчуження, розпорядження та/або користування, а саме на: - ваги електронні сірого кольору; - полімерний пакет із зіп пакетами, оскільки вказані предмети матимуть суттєве значення у кримінальному провадженні як речовий доказ та для запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вказаного майна. Місцем зберігання арештованого майна відповідно до порядку, визначеного Постановою Кабінету Міністрів України № 1104 від 19.11.2012 «Про затвердження порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технології переробки, знищення, здійснення витрат пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», а саме предметів визначити після проведення відповідних судових експертиз камеру схову речових доказів ВП № 2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області, за адресою: м. Харків, вул. М. Малиновського, 1.

Як вбачається з наданого клопотання та додатків до нього, в провадженні слідчого відділення ВП № 2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000764 від 29.05.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України.

Під час проведення досудового слідства за місцем мешкання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено речовину рослинного походження, сіро - зеленого кольору у висушеному стані, яка зі слів ОСОБА_4 є наркотичною речовиною «коноплею», яка була розфасована у 11 паперових згортків та полімерні мішки. Вказані відомості було внесено до ЄРДР за №0000764 від 29.05.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

Так, 29.05.2025 у період часу з 15 год. 42 хв. по 18 год. 44 хв., на підставі ухвали слідчого судді Холодногірського районного суду міста Харкова, по справі №642/2804/25, провадження №1-кс/642/753/25, було проведено санкціонований обшук за адресою: АДРЕСА_1 , де зареєстрований та фактично мешкає ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході якого було виявлено та вилучено: -кущі рослин, які зовні схожі на рослини роду коноплі; -11 паперових згортків, з речовиною рослинного походження: - 12 полімерних пакетів, з речовиною рослинного походження; - ваги електронні сірого кольору, полімерний пакет із зіп пакетами; -полімерний пакет, всередині якого знаходяться три полімерних пакета, з речовиною рослинного походження; -полімерні пакети чорного кольору, у кількості 11 штук, в яких знаходиться речовина рослинного походження.

Необхідність накладення арешту на ваги електронні сірого кольору, полімерний пакет із зіп пакетами обумовлена тим, що потрібно призначити експертизу з метою встановлення наявності на них слідів наркотичних засобів та психотропний речовин.

З огляду на викладене, на даний час виникла необхідність накласти арешт на ваги електронні сірого кольору, полімерний пакет із зіп пакетами, оскільки вказані предмети матимуть суттєве значення у кримінальному провадженні як речові докази та для запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

На підставі викладеного, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування тимчасово вилученого майна, виникає необхідність накласти на нього арешт, шляхом встановлення заборони користування, розпорядження та відчуження вказаним майном.

Отже, зазначене вище тимчасово вилучене майно по кримінальному провадженню необхідно арештувати у зв`язку з тим, що воно є речовим доказом та має суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Слідчий у судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд клопотання у його відсутності, клопотання підтримує у повному обсязі.

Власник майна ОСОБА_4 у судове засідання не з`явися, тому суд вважає можливим розглянути клопотання у його відсутності на підставі ч.1 ст.172 КПК України.

На підставі ч.4 ст.107 КПК України, враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Згідно ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно вимог ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів (ч.10 ст. 170 КПК України).

Із матеріалів клопотання слідчого вбачається наявність правових підстав для накладання арешту на тимчасово вилучене майно.

Вказані обставини є достатніми підставами, передбаченими ст. 167 ч. 2 п. 1 КПК України, для арешту тимчасово вилученого майна.

Таким чином, враховуючи правову підставу для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення злочину, можливість зникнення, втрати або пошкодження вказаного майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про арешт майна є доведеним та обґрунтованим, у зв`язку з чим підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 167, 267, 170, 172-173 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Клопотання старшого слідчого СВ ВП № 2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000764 від 29.05.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно шляхом заборони його відчуження, розпорядження та/або користування, а саме на: - ваги електронні сірого кольору; -полімерний пакет із зіп пакетами, які було вилучено 29.05.2025 року під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , де зареєстрований та фактично мешкає ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки вказані предмети матимуть суттєве значення у кримінальному провадженні як речовий доказ та для запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вказаного майна.

Місцем зберігання арештованого майна відповідно до порядку, визначеного Постановою Кабінету Міністрів України № 1104 від 19.11.2012 «Про затвердження порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технології переробки, знищення, здійснення витрат пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», а саме предметів визначити після проведення відповідних судових експертиз камеру схову речових доказів ВП № 2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області, за адресою: м. Харків, вул. М. Малиновського, 1.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Виконання ухвали суду доручити старшому слідчому СВ ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1