Провадження по справі №1-кп/522/2821/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2025 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі Приморського районного суду м. Одеси № 106 клопотання прокурора Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002586 від 19.10.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, в порядку п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з невстановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності,

за участі:

прокурора ОСОБА_4 ,-

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду міста Одеси надійшло клопотання прокурора про закриття кримінального провадження №0002586 від 19.10.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з невстановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

В обґрунтування клопотання прокурором зазначено, що в рамках кримінального провадження упродовж декількох років проводились необхідні слідчі дії, спрямовані на встановлення винних осіб до вказаного злочину та притягнення їх до кримінальної відповідальності, з урахуванням вимог ст. 2 КПК України, де визначені відповідні завдання кримінального провадження, а саме допитано свідків, неодноразово допитувалася потерпіла та проведено інші слідчі (розшукові) дії, однак органу досудового розслідування не вдалося встановити причетних осіб. Таким чином встановлено подія і склад кримінального правопорушення, однак не встановлено суб`єкта кримінального правопорушення.

Крім того, досудове розслідування у кримінальному провадженні триває майже 6 років та закінчились строки давності притягнення до кримінальної відповідності за дане кримінальне правопорушення.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Потерпіла ОСОБА_5 сповіщена належним чином про дату, час та місце судового розгляду клопотання, проте в судове засідання не прибула, про поважні причини неявки суд не повідомила, заяв про відкладення не надсилала. Разом з тим, суд враховує долучену до клопотання заяву потерпілої, згідно якої остання на подальшому досудовому розслідуванні не наполягає.

Розглянувши матеріали клопотання, матеріали кримінального провадження, враховуючи думку прокурора, суд дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора в порядку п.3-1 ч. 1 ст. 284 КУпАП, виходячи з такого.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, полягає у тому, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Публічність, згідно ст. 25 КПК України, передбачає, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Відповідно до наданих матеріалів, стороною обвинувачення діяння невстановленої особи кваліфіковано за ч. 1 ст. 185 КК України.

Частиною 1 статті 185 КК України (в редакції діючій на час вчинення кримінального правопорушення), визначено, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), що карається штрафом від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або позбавленням волі на строк до трьох років.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України (в редакції діючій на час вчинення кримінального правопорушення), злочином невеликої тяжкості є злочин, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, або інше, більш м`яке покарання за винятком основного покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 КК України (в редакції діючій на час вчинення кримінального правопорушення), злочином середньої тяжкості є злочин, за який передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Таким чином, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, є був злочином середньої тяжкості.

На даний час кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК згідно класифікації, визначеної у ст. 12 КК України, відноситься до проступків.

В силу п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України (в редакції діючій на час вчинення кримінальних правопорушень), особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості.

Згідно ч. 2 ст. 12 КК України (в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018 року, який набрав чинності 01.07.2020 року) кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 КК України в редакції чинній на момент розгляду клопотання прокурора, таємне викрадення чужого майна (крадіжка) - карається штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або пробаційним наглядом на строк до п`яти років, або обмеженням волі на той самий строк.

За змістом п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України (в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018 року) особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки.

Таким чином, встановлено, що закриття кримінального провадження це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до п. 1-1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом з підстави, передбаченої п. 3-1 частини першої цієї статті.

Згідно до п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом в разі, якщо: не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Перерив строку давності відбувається як через ухилення від слідства та суду, а також через вчинення особою до закінчення зазначених строків, хоча б одного нового злочину.

Вимоги, якими держава обмежує свої повноваження щодо кримінального переслідування осіб, які вчинили злочини, носять індивідуальний характер, оскільки окрім перебігу часу вимагається не ухилення від слідства та суду, а також невчинення нового злочину, що неможливо виконати, якщо особа чи особи, які вчинили злочин, не встановлені.

Досудове розслідування не може вважатися повним, а закриття кримінального провадження буде суперечити зазначеним вище завданням та засадам кримінального провадження, якщо не буде дотримано вказаних вимог.

Таким чином, рішення про закриття кримінального провадження можливе після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань і документів, які стосуються цього провадження у їх сукупності.

Як зазначив Європейський суд з прав людини по справі «Євген Петренко проти України» (заява № 55749/08 від 29.01.2015 року, п. 65) для того, щоб розслідування могло вважатися «ефективним», воно має в принципі призвести до встановлення фактів у справі та встановлення і покарання винних. Державні органи повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для збереження доказів, що стосуються події, включаючи показання свідків, висновки судових експертиз тощо. Будь-які недоліки розслідування, які підривають його здатність до встановлення причин заподіяння ушкоджень або винних осіб, ставлять під сумнів дотримання цього стандарту та вимог оперативності й розумної швидкості.

В п. 40 рішення Європейського суду з прав людини «Юрій Іларіонович Щокін проти України» від 03.10.2013 року, зазначено, що державні органи мають вживати усіх заходів, які було б розумно від них очікувати, для зібрання доказів щодо ходу подій.

Так, судом встановлено, що упродовж 2019-2023 років органом досудового розслідування було виконано повний обсяг слідчих (розшукових) дій, зокрема, допитано усіх можливих свідків-очевидців події, здійснено встановлення наявності камер відеоспостереження на місці події, перевірено можливість причетних до кримінального правопорушення певної категорії осіб, однак результатів, які б могли встановити причетних до кримінального правопорушення осіб, не виявилось за можливе.

Крім того, в ході досудового розслідування проведено ряд слідчих (розшукових) дій, зокрема: прийнято заяву про вчинення кримінального правопорушення від гр. ОСОБА_5 ; вручено пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілій ОСОБА_5 ; допитано в якості потерпілої ОСОБА_5 ; допитано в якості свідка ОСОБА_6 ; додатково допитано потерпілу ОСОБА_5 .

Таким чином, дослідивши клопотання прокурора, безпосередньо дослідивши і оцінивши зібрані у кримінальному провадженні докази, які стосуються цього провадження у їх сукупності, вважає, що органом досудового розслідування вжито всіх дій, направлених на встановлення всіх обставин вчинення даного кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Крім того, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України відносно потерпілої було вчинено невстановленою особою у 2019 році, на даний час пройшло понад п`ять років з моменту його вчинення, а саме кримінальне правопорушення не є особливо тяжким проти життя чи здоров`я та за його вчинення не передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі, та не відноситься до злочинів, визначених ч. 5 ст. 49 КК України, до яких давність не застосовується.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши доводи клопотання прокурора та обставини даного кримінального провадження, безпосередньо дослідивши і оцінивши зібрані у кримінальному провадженні докази, які стосуються цього провадження у їх сукупності, суд дійшов висновку, що клопотання прокурора Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження, в порядку п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з невстановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, підлягає задоволенню.

На підставі ст. 49 КК України, керуючись ч. 2 ст. 284, ст. 314-315, 372, 376, 395 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження, в порядку п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з невстановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності - задовольнити.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002586 від 19.10.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, закрити, на підставі п. 3 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Виконання ухвали доручити прокурору Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом 7 днів з моменту її проголошення.

Суддя Приморського районного

суду м. Одеси ОСОБА_7