Провадження №: 1-кп/752/1964/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2025 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні угоду про визнання винуватості, укладену в рамках кримінального провадження № 0001540 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з вищою освітою, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України

У С Т А Н О В И В :

До Голосіївського районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, з угодою про визнання винуватості від 09 травня 2025 року, укладеною між прокурором у кримінальному провадженні - прокурором Голосіївської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0001540 від 29.04.2025.

Так, зі змісту обвинувального акту та угоди про визнання винуватості вбачається наступне.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в квітні 2024 року, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виник злочинний умисел направлений на незаконне придбання та зберігання вогнепальної зброї, без передбаченого законом дозволу.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання вогнепальної зброї, без передбаченого законом дозволу, в квітні 2024 року, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, у невстановленої під час досудового розслідування особи, ОСОБА_4 придбав гвинтівку системи «Мосіна» та перевіз її до місця свого проживання, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , де в подальшому він її зберігав до 03 жовтня 2024 року, без передбаченого законом дозволу.

03 жовтня 2024 року, в період часу з 08 год. 52 хв. до 11 год. 54 хв., під час проведення санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , працівниками поліції було виявлено оглянуто та вилучено гвинтівку системи «Мосіна», яка відповідно до висновку експерта - належить до нарізної вогнепальної зброї та є гвинтівкою системи «Мосіна» калібру 7,62х54 R мм, яка є придатною для проведення пострілів та яка зібрана в одну конструктивну одиницю саморобним способом, з частин промислового способу виготовлення, затвора з ствольною коробкою № НОМЕР_1 , ложа з затильником № НОМЕР_2 та ствола без номера, на якому наявні сліди грубої механічної обробки, які свідчать про відновлення її геометрії саморобним способом.

Вказану вогнепальну зброю, ОСОБА_4 незаконно придбав та зберігав за місцем свого проживання, без передбаченого законом дозволу.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у зберіганні та придбанні вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Під час досудового розслідування ОСОБА_4 повністю і беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, за обставин, викладених у повідомленні про підозру та в обвинувальному акті. Учасники не оспорюють викладених вище фактичних обставин правопорушення, сторони не мають сумнівів щодо добровільності та істинності їхніх позицій.

Згідно з вказаною угодою про визнання винуватості сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

У судовому засіданні прокурор зазначила, що при укладенні даної угоди були дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, з огляду на що просила затвердити угоду про визнання винуватості.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні просила затвердити угоду про визнання винуватості від 09.05.2025, укладену між її підзахисним ОСОБА_4 та прокурором, зазначила, що дана угода відповідає вимогам закону, укладена у її присутності, добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 пояснив суду, що угода про визнання винуватості укладена ним добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Просив суд затвердити угоду про визнання винуватості від 09.05.2025 і призначити йому узгоджену міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні, викладеному в обвинувальному акті. Підтвердив що йому відомі наслідки затвердження угоди щодо обмеження права на оскарження вироку.

Суд, дослідивши угоду про визнання винуватості, долучені під час підготовчого судового засідання матеріали, які характеризують обвинуваченого, вислухавши доводи учасників провадження, дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості з огляду на наступне.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 468 КПК України встановлено, що у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Перевіривши угоду про визнання винуватості на її відповідність вимогам чинного КПК України, суд прийшов до висновку, що зазначена угода у повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки містить всі необхідні вимоги, визначені статтею 472 КПК України, зокрема, найменування сторін, формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згоду обвинуваченого на його призначення, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, дата їх укладення та підписи сторін.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 263 КК України, санкцією якої передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

Суд вважає, що при узгодженні в угоді про визнання винуватості міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 було враховано особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у психіатра та нарколога не перебуває.

У відповідності до ст. 66 КК України, обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

У відповідності до ст. 67 КК України, обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , відсутні.

При цьому, судом встановлено, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковано правильно за ч. 1 ст. 263 КК України, оскільки він придбав та зберігав вогнепальну зброю без передбаченого законом дозволу.

Умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, обвинувачений ОСОБА_4 може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, наявні фактичні підстави для визнання винуватості, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України.

Відтак, оскільки умови угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 , її форма та зміст відповідають вимогам КПК, КК України, враховуючи вказані обставини та дані про обвинуваченого в сукупності з низкою пом`якшуючих обставин, суд вважає необхідним затвердити угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченому узгоджене покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 (три) роки. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 75 КК України, суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням.

У випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засуджених від відбування призначеного покарання, якщо вони протягом визначеного іспитового строку не вчинять нового кримінального правопорушення і виконають покладені на них обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом.

Разом з тим, беручи до уваги викладене, суд вважає, що вказані обставини в своїй сукупності дають підстави дійти висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства та звільнення його від відбування покарання з випробуванням, відповідно до вимог ст. 75 КК України, з покладанням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Питання щодо речових доказів необхідно вирішити згідно з вимогами ст. 100 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження (арешт, накладений ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва у справі №752/18689/24 від 14.10.2024) - скасувати.

Документально підтверджені процесуальні витрати по справі на залучення експертів, у зв`язку з проведенням судових експертиз під час досудового розслідування - стягнути з обвинуваченого на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 315, 369-376, 469, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 09 травня 2025 року, укладену в рамках кримінального провадження №0001540 від 29.04.2025 між прокурором у кримінальному провадженні - прокурором Голосіївської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 09.05.2025 покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , звільнити від відбування покарання з випробуванням та встановити іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік, поклавши на нього відповідно до ст.76 КК України обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Заходи забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 14.10.2024 (справа №752/18689/24), а саме арешт на предмет зовні схожий на вогнепальну зброю у вигляді рушниці з маркуванням на затворі « НОМЕР_1 » та маркуванням на металевій частині спускової скоби «1252» та на мобільний телефон марки iPhone X, ІМЕІ: НОМЕР_3 - скасувати.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- гвинтівку системи «Мосіна» калібру 7,62х54R мм НОМЕР_1, протирка каналу ствола та первинне упакування, які упаковано в 2 прозорі пакети, які зафіксовані стяжкою № 7573182, що зберігається в камері зберігання речових доказів Голосіївського УП ГУНП у м. Києві (квитанція № 009541) - повернути власнику (законному володільцю);

- мобільний телефон марки iPhone X, ІМЕІ: НОМЕР_3 , в якому встановлена сім-картка з абонентським номером НОМЕР_4 , упакований до спец. пакету №3096498, що зберігається в камері зберігання речових доказів Голосіївського УП ГУНП у м. Києві (квитанція № 204176) - повернути власнику (законному володільцю).

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь держави витрати за проведення експертизи в сумі 3183,60 грн (висновок експерта № СЕ - 19/111-24/61401-БЛ від 25.10.2024).

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1