Справа № 756/9159/25
Провадження № 1-кс/756/1720/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2025 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

підозрюваного - ОСОБА_4 ,

захисника підозрюваного - ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у приміщенні Оболонського районного суду міста Києва клопотання слідчого СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного, -

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гірник, Донецької області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , поданого в межах кримінального провадження №0001664, внесеного до Єдиного реєстру досудового розслідування 21 червня 2025 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 121 Кримінального кодексу України.

УСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до Оболонського районного суду м. Києва із клопотанням про продовження строку тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у межах кримінального провадження №0001664 від 21 червня 2025 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 121 Кримінального кодексу України (далі - КК України).

Суть клопотання

У клопотанні слідчий просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного тосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 діб, без визначення розміру застави.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення слідчим визначена згідно з частиною 2 статті 121 КК України.

Позиція сторін кримінального провадження

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчого та зазначив, що застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованим, і відповідає меті такого заходу, тому просив суд його задовольнити.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 , у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, зазначив про те, що ризики зазначені прокурором не мають достатнього обґрунтування, свідок сестра потерпілої, надала різні покази на різних етапах досудового розслідування, а також просив застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання ОСОБА_4 .

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні причетність до подій, щодо яких йому було повідомлено про підозру підтвердив, та просив застосувати менш суворий запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем фактичного проживання.

Вивчивши клопотання, заслухавши пояснення учасників судового провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, дійшов такого висновку.

Встановлені обставини

Згідно Витягу від 21 червня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості про кримінальне правопорушення за частиною 2 статті 121 КК України №0001664.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 о 23 год. 30 хв. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 поверталися зі свята, де вони спільно вживали алкогольні напої, до будинку за адресою: АДРЕСА_3 ОСОБА_7 пішла до себе додому, а ОСОБА_8 та ОСОБА_4 піднялися до квартири в якій спільно проживали. Після чого у них виникла непорозуміння, під час якого вони почали штовхати один одного. В цей момент ОСОБА_8 зателефонувала ОСОБА_7 , яка почула конфлікт та вирішила направити до квартири. Зайшовши до житла та побачивши, що підозрюваний вчиняє активні агресивні дії стосовно ОСОБА_8 схопила ложку для взуття та почала замахуватися на нього. В результаті чого, ОСОБА_4 забіг до кухні, взяв предмет схожий на кухонний ніж та підбіг до ОСОБА_7 наніс їй удар в області пестральної ділянки, спричинивши тяжкі тілесні ушкодження у вигляді колото-різаної рани, від якої потерпіла померла.

Матеріалами кримінального провадження підтверджується наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_4 кримінального правопорушення, а саме: протоколом огляду місця події від 21 червня 2025 року; протоколом обшуку від 21 червня 2025 року; протоколом огляду місця події від 21 червня 2025 року; постановою про призначення судово-медичної експертизи від 21 червня 2025 року; протоколами допитів свідків від 21 червня 2025 року; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 21 червня 2025 року; протоколом допиту підозрюваного від 21 червня 2025 року; протоколом проведення слідчого експерименту від 21 червня 2025 року; протоколом додаткового долиту свідка від 21 червня 2025 року.

Жодних спростувань чи додаткових пояснень, які б свідчили про недостатність обґрунтованості підозри у вказаному кримінальному правопорушенні у судовому засіданні підозрюваним та його захисником не надано.

Мотиви, з яких слідчий суддя виходить і положення закону, яким керується

Відповідно до статті 2 Кримінально процесуального кодексу України (далі - КПК України) завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати засадам, визначеним статтею 7 КПК України, у тому числі щодо верховенства права, законності, рівності перед законом поваги до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканність, недоторканність житла чи іншого володіння особи, невтручання у приватне життя, недоторканність права власності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини тощо.

Відповідно до статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При цьому слід зауважити, що на даному етапі провадження суд не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину.

Вирішуючи питання про призначення запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_9 , слідчий суддя враховує вимоги статті 5 Конвенції та практику Європейського суду з прав людини, згідно із якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе у передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Згідно зі частиною 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законне ув`язнення особи після засудження її компетентним судом; законний арешт або затримання особи за невиконання законного припису суду або для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом; законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення, або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення; затримання неповнолітнього на підставі законного рішення з метою застосування наглядових заходів виховного характеру або законне затримання неповнолітнього з метою допровадження його до компетентного органу; законне затримання осіб для запобігання поширенню інфекційних захворювань, законне затримання психічнохворих, алкоголіків або наркоманів чи бродяг; законний арешт або затримання особи з метою запобігання її недозволеному в`їзду в країну чи особи, щодо якої провадиться процедура депортації або екстрадиції.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Єлоєв проти України» зазначено, що пункт 4 статті 5 Конвенції забезпечує заарештованим чи затриманим особам право на перегляд матеріально-правових і процесуальних умов, які, з погляду Конвенції, є суттєвими для забезпечення законності позбавлення свободи. Це означає, що компетентний суд має перевірити не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, яка стала підставою для затримання, а також мети, з якою застосовувалися затримання та подальше тримання під вартою (справа «Буткевічюс проти Литви» (Butkevicius v. Lithuania).

Слідчий суддя враховує позицію Європейського Суду з прав людини, що наведена в чисельних рішеннях, зокрема, «Нечипорук, Йонкало проти України», «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства», «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 та ін., відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Відповідно до частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжних заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених статтею 177 КПК України.

Слідчий суддя зазначає, що ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду обумовлюється можливістю притягнення особи до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними наслідками, зокрема, суворістю передбаченого покарання. Даний ризик посилюється тим, що з 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан і для громадян України існує реальна можливість, за певних умов, перетину кордону та отримання дозволу на проживання в багатьох країнах світу. Отже, спроба переховуватися від органів досудового розслідування чи суду може виявлятися та підтверджуватися, наприклад, отриманням дозволу на проживання в певній країні, отриманням громадянства іншої країни або подання відповідних заяв і документів для активізації цього процесу, поданням документів на отримання статусу біженця тощо.

Ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Суворість покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти або повторного вчинення злочинів («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Ризиком того, що ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, оскільки такі продовжують проживати з ним в одному будинку та є його сусідами, тобто добре із ним знайомі.

Також існує ймовірний ризик вчинення аналогічного кримінального правопорушення, оскільки підозрюваний підозрюється у вчинені тяжкого кримінального правопорушення, пов`язаного із застосуванням насильства

Оцінюючи у сукупності вказані обставини, слідчий суддя дійшов висновку, що підозрюваний усвідомлюючи неминучість покарання, пов`язаного з позбавленням волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, перешкоджати кримінальному провадженню шляхом вчинення психологічного тиску або іншим чином на свідків, а також вчинити інші кримінальні правопорушення.

Таким чином обставини, викладені у клопотанні та матеріалах кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_4 кримінального правопорушення передбаченого частиною 2 статті 121 КК України та про існування ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України.

Діяння ОСОБА_4 кваліфіковані за частиною 2 статті 121 КК України та відповідно до статті 12 КК України є кримінальним правопорушенням, за яке законом передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

Згідно з пунктом 4 частини 2 статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Частиною 1 статті 194 КПК України визначено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з частиною 1 статті 196 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, зокрема, кримінальне правопорушення (його суть і правову кваліфікацію із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність), у якому підозрюється, обвинувачується особа; обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу; обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу; посилання на докази, які обґрунтовують ці обставини; запобіжний захід, який застосовується.

Вищевказані обставини дають достатні підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним вище ризикам.

При цьому, доводи захисника про доцільність застосування більш м`якого запобіжного заходу, слідчий суддя не приймає, оскільки адвокат не надав обґрунтованих доказів про відсутність на даному етапі розслідування ризиків, які перелічені прокурором.

Таким чином, враховуючи усі обставини даного кримінального провадження, слідчий суддя не вбачає можливості для застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Відповідно до частини 1 статті 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Керуючись статтями 7, 31, 131, 132, 176-178, 183, 186, 193-195, 196-197, 309, 331, 350, 369-372, 376, 395 Кримінально-процесуального кодексу України,

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити клопотання слідчого СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , поданого в межах кримінального провадження №0001664, внесеного до Єдиного реєстру досудового розслідування 21 червня 2025 року.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гірник, Донецької області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 121 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 (шістдесят) днів, починаючи з дня затримання - 21 червня 2025 року.

Останнім днем строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є 19 серпня 2025 року. Між тим, строк дії ухвали не може перевищувати меж строку досудового розслідування у кримінальному провадженні, у випадку його не продовження, або не зверненням із обвинувальним актом до суду.

Альтернативний запобіжний захід у вигляді застави не застосовувати.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

СУДДЯ ОСОБА_10