ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2025 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі:

скаржника- ОСОБА_6 ( в режимі відеоконференції )

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Полтаві матеріали провадження за апеляційною скаргою скаржника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Основ`янського (Червонозаводського) районного суду м.Харкова від 26 грудня 2024 року,

ВСТАНОВИЛА :

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи Харківської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що наведені у заяві ОСОБА_6 від 04.12.2024 року інформація, у тому числі щодо ймовірного продовження триваючого кримінального правопорушення, підлягає оцінці в межах вже існуючого кримінального провадження, зокрема уповноваженою особою слідчого органу, на адресу якої Харківською обласною прокуратурою і було скеровано дану заяву.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та ухвали нову, якою вирішити питання про законний розгляд скарги.

На обґрунтування апеляційних вимог посилається на безпідставність висновків слідчого судді про можливість розгляду обставин, зазначених у заяві, у межах вже існуючого кримінального провадження.

Вказує, що внесення відомостей до ЄРДР про кримінальне правопорушення є процесуальним обов`язком слідчого. При цьому, факт наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діях конкретних осіб встановлюється шляхом здійснення досудового розслідування.

Прокурор будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час розгляду в судове засідання не з`явився, від прокурора відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_7 надійшла заява про проведення розгляду справи без її участі та вказала, що Харківською обласною прокуратурою у межах компетенції вказане звернення ОСОБА_6 від 04.12.2024 року було направлено за належністю до Дергачівської окружної прокуратури та в подальшому направлено до ВП №3 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області для організації розгляду та прийняття рішення відповідно до вимог чинного законодавства, в зв`язку з чим, на переконання прокурора вказана скарга задоволенню не підлягає.

12.05.2025 через підсистему «Електронний суд» від ОСОБА_6 надійшло клопотання, в якому просив змінити вимоги скарги та скасувати ухвалу слідчого судді, провадження за апеляційною скаргою закрити у зв`язку з вирішенням питання.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу та додане клопотання в частині скасування ухвали слідчого судді, як незаконної, просив скаргу направити на новий розгляд, вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Вищезазначена бездіяльність виникає у зв`язку з невиконанням слідчим, дізнавачем чи прокурором передбаченого ч. 1 ст. 214 КПК України обов`язку внести відомості про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР, і таким чином розпочати проведення досудового розслідування за відповідними фактами.

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ч. 2 ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

За змістом п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела. При цьому, об`єктивними даними, які можуть свідчити про наявність ознак злочину є відомості, що підтверджують реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення).

Вказані положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому наявність фактичних даних, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, має бути критерієм внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та початку досудового розслідування.

З наведених положень вбачається, що слідчий та прокурор хоча і не проводять до моменту внесення відомостей у ЄРДР перевірку обставин, викладених у заяві, однак аналізує її зміст, і саме ця інформація дає змогу визначити, чи містить заява достатньо відомостей про вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, внесенню до ЄРДР в порядку ч. 1 ст. 214 КПК України підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення.

Саме такий механізм початку досудового розслідування надає кожній особі право заявляти про їх вчинення та очікувати, що за відповідними фактами буде розпочате розслідування, водночас забезпечує можливість здійснювати досудове розслідування виключно за фактами вчинення кримінальних правопорушень та захищає інших осіб від необґрунтованого кримінального переслідування та процесуального примусу.

Така позиція узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 30.09.2021 року у справі № 556/450/18, в якій суд зазначив, що слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого, ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

З урахуванням викладеного, бездіяльність, передбачена п.1. ч.1 ст. 303 КПК України, може бути констатована лише у випадку, якщо відповідна заява чи повідомлення містять відомості саме про кримінальне правопорушення.

Колегія суддів враховує, що рішення слідчого судді про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність посадових осіб Харківської обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви від 04.12.2024 є правильним.

Як встановлено слідчим суддею, 04.12.2024 ОСОБА_6 на електронну адресу Харківської обласної прокуратури скерував заяву про вчинення можливих кримінальних злочинів, передбачених ст. 126-1, ч.1 ст. 382 КК України громадянкою ОСОБА_8 домашнє насильство, невиконання рішення суду над малолітньою дитиною ОСОБА_9 та його батьком ОСОБА_6 під час шкільних канікул у січні, березні, жовтні 2024 року, про що зазначено у поданні державного виконавця у виконавчому провадженні №73441956, про що просив внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Як убачається із заяви від 16.04.2025 наданої прокурором відділу захисту інтересів дітей та протидії домашньому насильству Харківської обласної прокуратури ОСОБА_10 , заява ОСОБА_6 від 04.12.2024 була направлена за належністю для організації досудового розслідування до Дергачівської окружної прокуратури та в подальшому направлено за територіальною юрисдикцією до ВП №3 Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області, про що заявника повідомлено у встановлений законом строк.

Крім того, на цей час існує об`єднане кримінальне провадження №0000608 від 24.10.2021 за фактами ст. 126-1, ч.1 ст. 382 КК України, про що надано відповідний витяг.

Перевіривши наданий витяг з ЄРДР по кримінальному провадженню №0000608 від 24.10.2021 колегія суддів зауважує, що в межах вказаного вище кримінального провадження розслідуються обставини щодо вчинення ОСОБА_8 зокрема й домашнього насильства щодо малолітнього сина ОСОБА_6 - ОСОБА_9 ; створення перешкод у вихованні, спілкуванні сина з батьком; невиконання рішень суду, в т.ч. по справі 619/3051/17; невиконання рішення суду зокрема й №619/4720/18, тобто за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 382 та ст. 126-1 КК України.

На даний час у даному кримінальному провадженні здійснюється досудове розслідування, проводяться всіх необхідні слідчі дії, направлені на встановлення вини особи, причетної до інкримінованих кримінальних правопорушень.

Отже, наведені кримінальні провадження фактично стосуються одних і тих самих обставин, які на думку заявника мали місце, а саме переховування ОСОБА_8 малолітнього ОСОБА_9 від ОСОБА_6 та перешкоджання спілкування батька із сином, яке є триваючим у часі, невиконання судових рішень ОСОБА_8 з цього приводу.

Цих же обставин стосується й подана ОСОБА_6 заява про вчинення кримінального правопорушення від 04.12.2024 року, а тому підстав вважати, що наведена в ній інформація не може бути оцінена в межах існуючого кримінального проваджень, колегія суддів не вбачає.

Злочин, передбачений ч.1 ст. 382 КК України є триваючим злочином, оскільки особа, будучи зобов?язаною рішенням суду, що набрало законної сили, вчинити певні дії, умисно утрималася від їх учинення, тобто об?єктивна сторона злочину полягає у формі протиправної бездіяльності, яка тривала протягом певного періоду часу.

Тому, колегія суддів вважає безпідставними доводи апелянта про те, що слідча суддя не дотрималася вимог ст.2, ч.1 ст.303, ст.214 КПК України.

Апеляційний суд, перевіривши доводи апеляційної скарги та дотримання слідчим суддею вимог положень ст. 303 КПК, вважає обґрунтованим висновок слідчого судді про те, що заявник у своїй скарзі не довів існування бездіяльності органу досудового розслідування, що, як наслідок, свідчить про необґрунтованість та безпідставність вимог скарги.

Оскільки істотних порушень вимог кримінального процесуального закону не встановлено, ухвала слідчого судді є законною, а підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги не вбачається.

На підставі викладеного та керуючись ст. 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу скаржника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Основ`янського (Червонозаводського) районного суду м.Харкова від 26 грудня 2024 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4