Справа № 308/5302/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області - ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 , погодженого прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Дніпропетровськ, Дніпропетровської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, у званні солдат, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, у кримінальному провадженні №0000001, відомості про яке 01.01.2025 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий в ОВС СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором відділу Закарпатської спеціалізованої прокуратури Західного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, у кримінальному провадженні №0000001, відомості про яке 01.01.2025 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

З клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що у невстановлений досудовим розслідуванням точний час, але не пізніше 30.12.2024, та у невстановленому досудовим розслідуванням місці, у ОСОБА_4 , який діяв за попередньою змовою групою осіб разом із іншими на даний час невстановленими особами, виник злочинний умисел на протиправне збагачення шляхом організації незаконного переправлення осіб, що підлягають призову на військову службу під час мобілізації, через державний кордон України та сприяння їх вчиненню порадами та вказівками шляхом безпідставного внесення до Єдиного комплексу інформаційних систем Державної служби України з безпеки на транспорті (система «Шлях») недостовірної інформації про осіб, які виявили бажання протиправно перетнути державний кордон України, що, у подальшому, надає правові підстави таким особам безперешкодно виїхати за межі території України, при цьому укладаючи із зазначеними особами фіктивні трудові договори.

Так, реалізовуючи злочинний умисел, спрямований на організацію незаконного переправлення особи через державний кордон України, з метою особистого протиправного збагачення, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою групою осіб із іншими на даний час невстановленими особами, здійснюючи свою діяльність з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, достовірно знаючи, що з 24.02.2022 у відповідності до Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено режим воєнного стану, на період дії якого чоловікам громадянам України, віком від 18 до 60 років, обмежено виїзд за межі України, у невстановлений досудовим розслідуванням точний час, але не пізніше 30.12.2024, перебуваючи у невстановленому місці, повідомив особі із зміненими анкетними даними - ОСОБА_7 , про те, що він ( ОСОБА_4 ) має можливість за грошову винагороду у розмірі 3000 доларів США (що згідно офіційного курсу НБУ становить 125 820 гривень) з однієї особи організувати незаконне переправлення осіб через державний кордон України шляхом безпідставного внесення до Єдиного комплексу інформаційних систем Державної служби України з безпеки на транспорті (система «Шлях») недостовірної інформації про таких осіб.

Поряд з цим, особа із зміненими анкетними даними - ОСОБА_7 , розуміючи незаконність зазначених дій ОСОБА_4 , не бажаючи бути втягненим у протиправну діяльність та бути притягненим до кримінальної відповідальності, звернувся до правоохоронних органів та почав діяти під контролем правоохоронних органів з метою викриття злочинної діяльності ОСОБА_4 .

Надалі, реалізовуючи злочинний умисел, спрямований на організацію незаконного переправлення особи через державний кордон України, з метою особистого протиправного збагачення, ОСОБА_4 , через особу із зміненими анкетними даними - ОСОБА_7 підшукав громадянина України ОСОБА_8 , якому під час дії правового режиму воєнного стану обмежено виїзд за межі України, та якому ( ОСОБА_7 ) 23.01.2025 у телефонному режимі повідомив, що може організувати незаконне переправлення ОСОБА_8 через державний кордон України шляхом безпідставного внесення до Єдиного комплексу інформаційних систем Державної служби України з безпеки на транспорті (система «Шлях») недостовірної інформації про вказану особу, разом з цим, у ході вказаної телефонної розмови, ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_7 , що для початку оформлення документів, на підставі яких ОСОБА_8 отримав би право на безперешкодний перетин державного кордону України через систему «Шлях» останньому необхідно надати йому ( ОСОБА_4 ) першу частину грошових коштів у розмірі 1500 доларів США.

Згодом, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою групою осіб із іншими на даний час невстановленими особами, здійснюючи свою діяльність з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, 30.01.2025 близько 11 години 15 хвилин, реалізовуючи свій злочинний умисел до кінця, який спрямований на організацію незаконного переправлення через державний кордон України, у ході телефонної розмови через додаток «WhatsApp» повідомив особі із зміненими анкетними даними - ОСОБА_7 , що вказані грошові кошти у розмірі 1500 доларів США необхідно доставити до м. Новояворівськ Яворівського району Львівської області, одночасно пообіцявши ОСОБА_7 завчасно внести інформацію про гр. ОСОБА_8 у базу даних Державної служби України з безпеки на транспорті портал системи «Шлях», та цього ж дня близько 21 години 34 хвилини ОСОБА_4 через додаток «WhatsApp» надіслав ОСОБА_7 скріншот активної заявки в системі «Шлях» на гр. ОСОБА_8 , чим гарантував безперешкодний перетин останнім державного кордону України.

У подальшому, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою групою осіб із іншими на даний час невстановленими особами, здійснюючи свою діяльність з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, 31.01.2025 близько 14 години 48 хвилин, перебуваючи у м. Новояворівськ Львівської області, маючи злочинний намір на протиправне збагачення шляхом незаконного переправлення осіб через державний кордон, під час зустрічі з особою із зміненими анкетними даними - ОСОБА_7 , надав останньому вказівку присісти до автомобіля ОСОБА_4 «Skoda Octavia A5», д.н.з. НОМЕР_1 , де о 14 годині 57 хвилині останній отримав від ОСОБА_7 грошові кошти у сумі 65000 (шістдесят п`ять тисяч) гривень, як першу частину грошових коштів за організацію ОСОБА_4 противного переправлення гр. ОСОБА_8 через державний кордон України шляхом безпідставного внесення до системи «Шлях» недостовірної інформації про вказану особу.

Не зупиняючи на вчиненому, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою групою осіб із іншими на даний час невстановленими особами, здійснюючи свою діяльність з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, 05.03.2025 близько 18 години 40 хвилин через додаток «WhatsApp» надіслав особі із зміненими анкетними даними - ОСОБА_7 скановані документи у форматі «pdf.», а саме: заяву про прийняття на роботу на посаду водія автотранспортних засобів до ФОП ОСОБА_4 від 17.04.2024, наказ №2-к «Про прийняття на роботу» від 17.04.2024 ФОП ОСОБА_4 та трудовий договір від 18.04.2024 на гр. ОСОБА_8 , одночасно висунувши вимогу ОСОБА_7 про особисту зустріч 07.03.2025 на АЗС «Рональ», що розташована у м. Новояворівськ Львівської області, з метою для передачі ОСОБА_7 другої частини грошових коштів у розмірі 1500 доларів США.

Так, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою групою осіб із іншими на даний час невстановленими особами, здійснюючи свою діяльність з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, 07.03.2025, перебуваючи у м. Новояворівськ Львівської області, під час зустрічі з особою із зміненими анкетними даними - ОСОБА_7 , надав останньому вказівку присісти до автомобіля ОСОБА_4 «Ford Mondeo», д.н.з. НОМЕР_2 , де останній отримав від ОСОБА_7 грошові кошти у сумі 65000 гривень, як другу частину грошових коштів за організацію ОСОБА_4 противного переправлення гр. ОСОБА_8 через державний кордон України шляхом безпідставного внесення до системи «Шлях» недостовірної інформації про вказану особу, та повідомив ОСОБА_7 щодо приблизного часу та способу незаконного перетину гр. ОСОБА_8 державного кордону України, а також порядок його дій при спілкуванні з працівниками ДПС України.

Далі, ОСОБА_4 11.03.2025 близько 16 години 30 хвилин у ході телефонної розмови через додаток «WhatsApp» повідомив особі із зміненими анкетними даними - ОСОБА_7 , що оригінали документів на гр. ОСОБА_8 можна буде отримати в оператора-касира на АЗС «Елерон», що за адресою: м. Ужгород, вул. Собранецька, 2120 та того ж дня, близько 17 години 45 хвилин, у ході телефонної розмови через додаток «WhatsApp» ОСОБА_4 надав ОСОБА_7 , щоб останній їхав до вищевказаного АЗС, де близько 18 години 00 хвилин, ОСОБА_7 отримав вищевказані оригінали документів, оформлені на гр. ОСОБА_8 .

У подальшому, 13.04.2025 близько 12 години 00 хвилин, ОСОБА_4 в ході телефонної розмови через додаток «WhatsApp» надав вказівку ОСОБА_7 забрати транспортний засіб марки Ford моделі Transit, д.н.з. НОМЕР_3 , який знаходився за адресою: м. Ужгород, вул. Заньковецької 5, на парковці спорткомплексу «Юність», для подальшого незаконного переправлення ОСОБА_8 через державний кордон України, та, того ж дня, близько 16 години 00 хвилин, ОСОБА_7 прибув за вищевказаною адресою, де останнього, за вказівкою ОСОБА_4 зустріла достовірно невстановлена на даний час досудовим розслідуванням особа, яка передала останньому ключі від вказаного автомобіля.

Разом з цим, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою групою осіб із іншими на даний час невстановленими особами, здійснюючи свою діяльність з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, 13.04.2025 близько 11 години 00 хвилин, перебуваючи у невстановленому місці, маючи злочинний намір на протиправне збагачення шляхом незаконного переправлення осіб через державний кордон, здійснив внесення інформації про гр. ОСОБА_8 у базу даних Державної служби України з безпеки на транспорті портал системи «Шлях», та у подальшому, за допомогою додатку «WhatsApp», проінформував ОСОБА_7 про те, що гр. ОСОБА_8 може безперешкодно виїжджати через державний кордон України, після чого ОСОБА_4 був викритий та затриманий працівниками правоохоронних органів.

Таким чином, ОСОБА_4 обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України - організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями, сприяння їх вчинення порадами, вказівками, вчинених за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

13.04.2025 в період часу з 22:00-22:15 год за адресою: м. Ужгород, вул. Заньковецької 5, на парковці спорткомплексу «Юність», проведено огляд місця події, в ході якого було виявлено та вилучено автомобіля марки Ford моделі Transit, д.н.з. НОМЕР_3 .

13.04.2025 о 22:09 год. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано в порядку ст. 208 КПК України.

14.04.2025 відповідно до ст. ст. 36, 42, 276, 277, 278 КПК України, було здійснено повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Слідчий вказує, що наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується наступними зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: рапортом співробітників Берегівського РВ УСБ України в Закарпатській області від 01.01.2025, про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 332 КК України; повідомленням співробітників відділу ВВБ по 94 прикордонному загону від 01.01.2025 про виявлення ознак кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 16.01.2025 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 17.01.2025 року; протоколом огляду мобільного телефону ОСОБА_7 від 05.02.2025 року; протоколом огляду документів, переданих ОСОБА_4 від 11.03.2025 року; протоколом огляду мобільного телефону ОСОБА_7 від 14.03.2025 року; протоколом огляду сайту Державної служби України з безпеки на транспорті від 31.01.2025 року; протоколом про результати аудіо-відеоконтролю особи ОСОБА_4 від 31.01.2025; протоколом про результати контролю за вчиненням злочину від 31.01.2025 року; протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії (аудіоконтроль особи) від 03.02.2025 року; протоколом огляду місця події від 13.04.2025 року; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 14.04.2025 року; протоколом про результати аудіо-, відеоконтролю особи від 07.03.2025; протоколом про результати контролю за вчиненням злочину від 07.03.2025 року; протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії (візуального спостереження за особою) від 21.03.2025 року; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13.04.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 13.04.2025; протоколом огляду мобільного телефона від 13.04.2025, та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Слідчий обґрунтовуючи клопотання вказує, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, який відносяться до категорії тяжких, усвідомлюючи неминучість покарання, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, зокрема останній, будучи фізичною особою підприємцем, яка надає послуги вантажних перевезень, має реальну можливість внести свої відомості в базу даних Державної служби України з безпеки на транспорті портал системи «Шлях», а тому ОСОБА_4 може вільно покинути територію України, в такому випадку наявний ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Крім того, ОСОБА_4 , перебуваючи на волі під час досудового розслідування матиме можливість впливати на свідків у кримінальному провадженні, які можуть свідчити проти нього, щодо його протиправної діяльності, зокрема, ОСОБА_4 , з урахуванням відомих йому обставин кримінального правопорушення та матеріалів кримінального провадження, зможе вступати у поза процесуальні відносини із свідками та залякувати і схиляти їх до дачі слідству неправдивих показань, а тому існують достатні підстави вважати на незаконний вплив на них зі сторони підозрюваного. Знаходячись на волі, ОСОБА_4 зможе координувати свої дії із невстановленими на даний час співучасниками злочину, що мають можливість впливати на викривлення значимих даних для кримінального провадження шляхом підкупу, погроз, тиску на учасників/сторін кримінального провадження, з метою уникнення підозрюваним кримінальної відповідальності, що є способом перешкоджання досудовому розслідуванню. Також ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим способом, зокрема, підшукуючи осіб, що можуть надати вигідні для нього неправдиві показання, в даному випадку наявний ризик, передбачений п.4 ч.1 ст.177 КПК України. Окрім цього, ОСОБА_4 , будучи обізнаним у методах незаконного переправлення осіб через Державний кордон України, шляхом внесення неправдивих відомостей в базу даних Державної служби України з безпеки на транспорті портал системи «Шлях», володіє інформацією про потенційних «клієнтів», які мають намір незаконно перетнути кордон, може вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення в якому підозрюється, тобто наявний ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України. Застосування більш м`яких запобіжних заходів унеможливить запобігання ризикам, вказаним у клопотанні. Має зареєстроване місце проживання, хронічних чи інших тяжких захворювань не має.

На підставі викладеного, слідчий просить застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 діб.

Прокурор у судовому засіданні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримав та просив задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у клопотанні та додані до нього матеріали кримінального провадження, зауваживши на наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Просив визнати розмір застави вище 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання слідчого, оскільки ризики є необґрунтованими та не відповідають вимогам КПК України. Пояснив, що його підзахисний готовий сприяти розслідуванню, 6 місяців служить у ЗСУ, не втік, може одного разу оступився, є батьком 2 дітей, одружений понад 15 років. Підзахисний бажав давати покази після вступу його адвокатом. Підзахисний вніс відомості у базу, дав свій автобус, взяв гроші, то немає на кого впливати. Справа не має виняткового резонансу, підзахисний не перешкоджає слідству. Надав письмові заперечення.

Підозрюваний ОСОБА_9 у судовому засіданні підтримав позицію свого захисника та просив застосувати відносно нього мінімальну заставу, оскільки має дохід 16-17 тисяч, на утриманні має двох дітей. Вказав, що вину у вчинені злочину визнає, готовий на співпрацю зі слідством та укладення угоди.

Заслухавши позицію прокурора з приводу внесеного клопотання, пояснення підозрюваного та його захисника, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Як встановлено слідчим суддею у судовому засіданні, Головним управлінням національної поліції в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000001, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.01.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

14.04.2025 ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

14.04.2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, а саме організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями, сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, вчинених за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

Статтею 131 КПК України визначено, що запобіжний захід є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст. 178 КПК України: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до положень п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Слідчий суддя враховує, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).

Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Відповідно до рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року по справі «Харченко проти України» (Заява N 40107/02) питання про те, чи є тривалість тримання під вартою обґрунтованою, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин, підстав, якими національні органи мотивували свої рішення, та належно задокументованих фактів. Таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжкого злочину та санкцією якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

Дослідивши матеріали долучені до клопотання, а саме: рапорт співробітників Берегівського РВ УСБ України в Закарпатській області від 01.01.2025 про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 332 КК України; повідомлення співробітників відділу ВВБ по НОМЕР_4 прикордонному загону від 01.01.2025 про виявлення ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України; вимогу УІАП ГУНП в Закарпатській області про відсутність судимостей; протокол допиту свідка ОСОБА_7 від 16.01.2025 року; протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 17.01.2025 року; протокол огляду мобільного телефону ОСОБА_7 від 05.02.2025 року; протокол огляду документів, переданих ОСОБА_4 від 11.03.2025 року; протокол огляду мобільного телефону ОСОБА_7 від 14.03.2025 року; протокол огляду сайту Державної служби України з безпеки на транспорті від 31.01.2025 року; протокол про результати аудіо-, відеоконтролю особи ОСОБА_4 від 31.01.2025; протокол про результати контролю за вчиненням злочину від 31.01.2025 року; протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії (аудіоконтроль особи) від 03.02.2025 року; протокол огляду місця події від 13.04.2025 року; протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 14.04.2025 року; протокол допиту підозрюваного від 14.04.2025 - скористався вимогами ст. 63 Конституції України; протокол допиту свідка ОСОБА_7 від 13.04.2025, протокол про результати аудіо-, відеоконтролю особи від 07.03.2025; протокол про результати контролю за вчиненням злочину від 07.03.2025 року; протокол огляду викривача, який здійснює контроль за вчиненням злочину та вручення йому грошових коштів від 07.03.2025, протокол огляду грошових коштів від 07.03.2025; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13.04.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 13.04.2025; протоколом огляду мобільного телефону від 13.04.2025 та інші матеріали, слідчий суддя вважає пред`явлену підозру обгрунтованою на даній стадії досудового розслідування.

Стороною захисту до письмових заперечень на клопотання додано копії свідоцтв про народження двох дітей, копію свідоцтва про шлюб, довідку про здобувача освіти за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти підозрюваного.

Між тим, поняття «обґрунтована підозра» з позиції Європейського суду з прав людини (справа «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04, рішення від 21.04.2011 року) означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справах «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року).

Водночас слідчий суддя констатує, що під час вирішення питання щодо застосування запобіжних заходів оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб встановити чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Вирішуючи клопотання про обрання підозрюваному запобіжного заходу, слідчий суддя вважає, що докази та обставини, на які посилаються слідчий та прокурор дають достатні підстави для висновку про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. ОСОБА_4 може переховуватися від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, зокрема останній будучи фізичною особою підприємцем, яка надає послуги вантажних перевезень, має реальну можливість та здатність і обізнаність у можливості вільно покинути територію України.

Крім того, ОСОБА_4 , перебуваючи на волі під час досудового розслідування матиме можливість впливати на свідків у кримінальному провадженні, які можуть свідчити проти нього, щодо його протиправної діяльності, зокрема, ОСОБА_4 з урахуванням відомих йому обставин кримінального правопорушення та матеріалів кримінального провадження, зможе вступати у поза процесуальні відносини із свідками та залякувати і схиляти їх до дачі слідству неправдивих показань, а тому існують достатні підстави вважати на незаконний вплив на них зі сторони підозрюваного. Окрім того, знаходячись на волі, ОСОБА_4 зможе може перешкоджати кримінальному провадженню іншим способом, зокрема, підшукуючи осіб, що можуть надати вигідні для нього неправдиві показання, які викривлятимуть фактичні обставини самої події кримінального правопорушення, відтак, в даному випадку наявний ризик, передбачений п.4 ч.1 ст.177 КПК України. Окрім цього, ОСОБА_4 , будучи обізнаним у методах незаконного переправлення осіб через Державний кордон України шляхом внесення неправдивих відомостей в базу даних Державної служби України з безпеки на транспорті портал системи «Шлях», може вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, тобто наявний ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

У даному випадку стороною обвинувачення доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти встановленим під час розгляду ризикам, оскільки у кримінальному провадженні зібрані докази, які у своїй сукупності вказують на обґрунтованість підозри про вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, наявні обґрунтовані ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

У зв`язку з наведеним, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Доводи сторони захисту зазначених висновків слідчому судді не спростовують, а матеріали провадження не містять переконливих відомостей, які б унеможливлювали перебування підозрюваного під вартою.

Відповідно до абз. 1 ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

На виконання зазначених вимог слідчий суддя, враховуючи обставини кримінального правопорушення та стадію досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, вважає за можливе одночасно визначити заставу як альтернативний запобіжний захід.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно з п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому слідчий суддя враховує, що виходячи з практики Європейського суду з прав людини, зокрема рішення у справі «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010 року, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Враховуючи конкретні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , його майновий та сімейний стан (є військовослужбовцем, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей), а також надані в судовому засіданні пояснення підозрюваного, згідно з яких останній вину у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав, пояснив, що готовий на співпрацю зі слідством та укладення угоди з прокурором, слідчий суддя вважає, що у зв`язку з наведеним та з урахуванням тяжкості злочину, його високого ступеня суспільної небезпеки, а також даних про особу підозрюваного та ризиків, встановлених слідчим суддею, останньому слід визначити заставу в розмірі шістдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» (3028 грн.), відповідно становить 181680 грн., оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та є співмірною з існуючими у даному кримінальному провадженні ризиками. При цьому слідчим суддею враховано розмір предмета злочину.

Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, у разі внесення застави на підозрюваного у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України слід покласти наступні обов`язки: прибувати до слідчого чи прокурора за кожним їх викликом, вимогою та визначеною ними періодичністю; повідомляти слідчого та прокурора про зміну свого місця проживання та місця роботи (служби); здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 369, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обчислювати з 22 год. 09 хв. 13.04.2025.

Встановити строк дії ухвали до 09 червня 2025 року, включно.

Визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків, передбачених КПК України, 60 (шістдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідно становить 181680 (сто вісімдесят одну тисячу шістсот вісімдесят) гривень на рахунок: код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26213408; банк отримувача ДКСУ, м. Київ; код банку отримувача (МФО) 820172; рахунок отримувача UA0018501.

Роз`яснити, що підозрюваний ОСОБА_4 або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі внесення застави на ОСОБА_4 , у відповідності до ч. 5 ст.194 КПК України, покласти наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого чи прокурора за кожним їх викликом, вимогою та визначеною ними періодичністю;

- повідомляти слідчого та прокурора про зміну свого місця проживання та місця роботи (служби).

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 18 квітня 2025 року.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1