БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/1099/25
Провадження № 1-кп/730/92/2025
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" серпня 2025 р. м. Борзна

Борзнянський районний суд Чернігівської області в складі головуючого судді - ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

малолітнього потерпілого - ОСОБА_4

законного представника малолітнього потерпілого - ОСОБА_5

обвинуваченої - ОСОБА_6

психолога - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Борзни кримінальне провадження №0000040 від 16.07.2025р. по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Прачі Борзнянського району Чернігівської області, зареєстрованої в АДРЕСА_1 , проживаючої в АДРЕСА_1 , громадянки України, освіта середня спеціальна, незаміжньої, непрацюючої, не судимої, -

в скоєнні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.126 КК України, -

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_6 15 липня 2025 року близько 20-00 год, перебуваючи на території спортивного майданчика, що знаходиться поблизу господарства АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин умисно нанесла три удари (побої) долонею руки по обличчю малолітньому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які завдали йому фізичного болю, не спричинивши тілесних ушкоджень.

ОСОБА_6 у судовому засіданні винною себе в пред`явленому обвинуваченні не визнала і пояснила, що малолітнього ОСОБА_4 не била, а за висловлені ним на неї образливі слова з метою виховного впливу лише хотіла рукою взяти ОСОБА_8 за вухо, але той ухилився і її рука по інерції злегка ковзнула по щоці. Стверджує, що це було всього один раз, ніякого фізичного болю чи тілесних ушкоджень ОСОБА_4 не могло бути завдано, а хлопець та свідки за підтримки своїх батьків говорять неправду та її обмовляють, бо вона заважає їм проводити дозвілля. Отримує доход від ведення підсобного господарства.

Заслухавши обвинувачену, допитавши потерпілого та його законного представника, свідків, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до такого висновку.

Потерпілий ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що 15 липня 2025 року близько 20-00 год він з іншими дітьми перебував на спортивному майданчику, що знаходиться поряд з господарством ОСОБА_6 . Вона підійшла до нього і почала дорікати, що він ніби то її ображає, хоча такого не було; при цьому сама ображала його з вживанням нецензурних слів. Він хотів поїхати на велосипеді, але ОСОБА_6 лівою рукою притримала велосипед, а правою рукою тричі вдарила його по лівій щоці. Від цих побоїв йому стало боляче, але синців чи ссаден на обличчі не було. Після цього він велосипедом поїхав і про подію розповів своїй сестрі ОСОБА_9 , яка все переповіла батьку, а той викликав поліцію. Він не має наміру вибачати ОСОБА_6 та наполягає на призначенні їй покарання згідно закону.

Законний представник малолітнього потерпілого ОСОБА_5 суду пояснив, що ввечері 15 липня 2025 року він перебував вдома, коли приїхала падчерка ОСОБА_9 і повідомила, що ОСОБА_6 побила його малолітнього сина ОСОБА_8 . Він на мотоциклі поїхав додому до ОСОБА_6 , з якою в нього стався конфлікт. Із розмов сина та дітей, які були поряд, він дізнався, що ОСОБА_6 ображала ОСОБА_8 і тричі правою рукою вдарила його по лівій частині обличчя; син відчув біль, але без тілесних ушкоджень. Внаслідок даної події син отримав психоемоційний стрес, до цього в нього сіпається око й він не має наміру вибачати ОСОБА_6 за вказані її протиправні дії та наполягає на призначенні їй більш суворого покарання.

Свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_11 суду пояснили, що 15 липня 2025 року близько 20-00 год вони з іншими дітьми, серед яких був і ОСОБА_4 , відпочивали на території спортивного майданчика, що знаходиться поряд з господарством ОСОБА_6 . Та підійшла до ОСОБА_4 і почала кричати на нього, виражалась нецензурними й образливими словами. Потім ОСОБА_6 стала тримала велосипед, на якому хотів поїхати ОСОБА_4 , і правою рукою тричі вдарила його по лівій щоці. Після цього ОСОБА_6 відпустила велосипед і ОСОБА_4 поїхав.

Показання, надані вказаними малолітніми свідками та потерпілим у судовому засіданні, цілком співвідносяться з їх показаннями, отриманими органом дізнання в порядку ч.11 ст.615 КПК України.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що ввечері 15 липня 2025 року вона перебувала на території місцевої школи, коли подруга по телефону повідомила, що її брата ОСОБА_4 побила ОСОБА_6 , давши декілька ляпасів по обличчю. Зустрівшись із братом, той повідомив, що ОСОБА_6 у ході спілкування ображала його та тричі вдарила рукою по лівій щоці, що викликало в нього біль. Прибувши до ОСОБА_6 , та почала ображати її й говорила, що брата не чіпала. Після цього вона поїхала додому й про побиття брата розповіла батьку, який їздив розбиратися з ОСОБА_6 , повідомив у поліцію. ОСОБА_6 погрожувала брату в разі, якщо той про дану подію комусь розповість.

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 і його батьками є ОСОБА_5 , ОСОБА_12 .

У ході проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_4 від 24.07.2025р. той продемонстрував за яких обставин та яким чином увечері 15 липня 2025 року ОСОБА_6 нанесла йому три удари долонею правої руки по лівій щоці, внаслідок чого він відчув фізичний біль.

За висновками судово-медичної експертизи №73 від 17.07.2025р. у ОСОБА_4 будь яких ознак яких небудь тілесних ушкоджень не встановлено.

Отже, показання потерпілого та свідків є логічними й послідовними, узгоджуються з відомостями протоколу слідчого експерименту, висновком судово-медичної експертизи, а тому їх слід покласти в основу вироку.

Суд також зауважує, що навіть за умови висловлювання потерпілим образливих слів на адресу обвинуваченої вона не повинна була застосовувати до дитини фізичну силу.

Підсумовуючи викладене, суд висновує, що винуватість ОСОБА_6 у пред`явленому їй обвинуваченні підтверджується дослідженими у справі доказами, які є належними, допустимими, достовірними, достатніми та взаємопов`язаними для прийняття відповідного процесуального рішення.

До невизнання ОСОБА_6 своєї причетності до завдання малолітньому ОСОБА_4 побоїв суд відноситься критично і її показання розцінює як такі, що вибрані з метою уникнення від відповідальності за вчинене діяння. Одночасно суд констатує, що обвинуваченою не наведено суду переконливих обставин, які б давали підставу вважати, що малолітні потерпілий та свідки мають до неї якесь упередження ставлення і можуть її обмовляти.

Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що обвинувачена ОСОБА_6 своїми діями, які виразилися в умисному нанесенні малолітньому ОСОБА_4 побоїв, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень, скоїла кримінальне правопорушення (проступок), передбачене ч.1 ст.126 КК України.

Вирішуючи питання за вид та міру покарання обвинуваченій, суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, яке згідно зі ст.12 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків, пом`якшуючі та обтяжуючі обставини, особу винної, позицію потерпілого.

ОСОБА_6 за місцем проживання характеризується задовільно, незаміжня, є особою працездатного, але передпенсійного віку, в офіційних трудових відносинах не перебуває, отримуючи доход від ведення підсобного господарства, на обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судима.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченої, відсутні.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченої, є вчинення кримінального правопорушення щодо малолітньої дитини.

Потерпілий та його законний представник наполягають на засудженні обвинуваченої та призначенні їй покарання.

Таким чином, виходячи з тяжкості вчиненого обвинуваченою кримінального правопорушення, відсутності пом`якшуючих та наявності обтяжуючої покарання обставин, особи винної, майнового стану та її ставлення до скоєного нею діяння, позиції потерпілого, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_6 покарання у виді штрафу в його максимальному розмірі, на чому орієнтував суд і державний обвинувач.

Саме таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, дасть можливість в умовах запровадженого в державі воєнного стану бути потрібним шляхом залучення до виконання суспільно корисних робіт, відповідатиме визначеній у ст.50 КК України меті покарання.

Процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні, заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися, цивільний позов не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись ст.369-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 визнати винуватою в скоєнні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.126 КК України, і призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Повідомити ОСОБА_6 , що відповідно до ст.26 КВК України засуджена зобов`язана сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_6 не обирати.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Чернігівського апеляційного суду через Борзнянський районний суд на протязі тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення їй копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя Борзнянського районного суду ОСОБА_1