Провадження №: 1-кп/755/213/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" липня 2025 р. Дніпровський районний суд міста Києва у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Дніпровського районного суду міста Києва клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002288 від 26 березня 2016 року за обвинуваченням: ОСОБА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 289 КК України, ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 289, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 358 КК України, ОСОБА_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 289, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 358 КК України, ОСОБА_8 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 289, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 358 КК України, ОСОБА_9 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст.289 КК України, ОСОБА_10 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 289, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 358, ч. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 365-2, ч. 1 ст. 309 КК України, ОСОБА_11 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 289, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 358 КК України, ОСОБА_12 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 289, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 358 КК України, ОСОБА_13 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 289, ч. 4 ст. 28 ч. З, ч. 4 ст. 358 КК України, ОСОБА_14 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 289 КК України, ОСОБА_15 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 289, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 358 КК України, ОСОБА_16 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. З ст. 289, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 309 КК України, ОСОБА_17 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. З ст. 289, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 358, ч. 1, 3 ст. 362 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_18 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_17 - адвоката ОСОБА_19 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_20 ,

обвинувачених ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 ,

ОСОБА_10 ,

ОСОБА_13 ,

ОСОБА_14 ,

ОСОБА_15 ,

ОСОБА_17 ,

ОСОБА_11 ,

представник ОСОБА_21 - адвокат ОСОБА_22 ,

У С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту майна.

Мотивуючи клопотання, адвокат зазначає, що ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 31 березня 2020 року було накладено арешт на автомобіль Skoda SUPERB, державний номерний знак НОМЕР_1 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002288 від 26 березня 2016 року. Однак, до цього 29 липня 2019 року автомобіль під керуванням заявника вже зупиняли працівники поліції з підстав його розшуку в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0002851 від 02 липня 2019 року, за заявою ОСОБА_23 про незаконне заволодіння її автомобілем Skoda SUPERB, державний номерний знак НОМЕР_2 . Це провадження було закрито 05 січня 2021 року на підставі абз. 13 ч.1 ст. 284 КПК України. Первісним власником автомобіля є ОСОБА_23 , однак вона не є потерпілою у кримінальній справі 755/16153/21. Тобто жодна особа не пред`явила вимоги до витребування транспортного засобу. Тому відсутні вимоги щодо його продовження. ОСОБА_4 є добросовісним набувачем, законним власником на підставі договору купівлі-продажу автомобіля від 11 квітня 2019 року. У той же час, він тривалий час не може користуватися своїм автомобілем, оскільки суд не врахував альтернативні варіанти накладення арешту майна, наприклад, обмеження лише права розпорядження. Наявні обмеження не виправдовують законні переслідувані цілі кримінального провадження.

Адвокат та ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду клопотання, у судове засідання не з`явилися, клопотань про учать у цьому судовому засіданні в режимі відеоконференції не подавали.

Оголосивши у судовому засіданні клопотання, дослідивши матеріали, вислухавши: думку прокурора, який заперечував щодо задоволення клопотання, оскільки на цей час не досліджені матеріали кримінального провадження у судовому засіданні, матеріали провадження мають великій обсяг, питання про долю речових доказів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження; під час досудового слідства неодноразово приймалися рішення про об`єднання матеріалів в одне провадження та виділення матеріалів в окреме провадження; позицію інших учасників судового провадження, які у вирішенні клопотання поклалися на розсуд суду, суд приходить до наступного.

До Дніпровського районного суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002288 від 26 березня 2016 року.

На цей час, у кримінальному провадженні незакінчена стадія підготовчого судового розгляду.

З урахуванням стадії судового процесу прокурором до суду не було надано письмових доказів сторони обвинувачення, у тому числі матеріалів щодо накладення арештів та місця збереження речових доказів.

Як вбачається з ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 31 березня 2020 року, в рамках цього кримінального провадження було накладено арешти на 23 транспортних засоби, у тому числі на Skoda SUPERB, державний номерний знак НОМЕР_1 .

Постановою старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_24 від 26 березня 2020 року ці транспортні засоби були визнані речовими доказами у цьому кримінальному провадженні.

Тому слідчий суддя, з метою збереження речових доказів наклав арешт на транспортні засоби, шляхом заборони розпорядження, відчуження та користування зазначеним майном.

У той же час, в обвинувальному акті, який надійшов до суду, серед 23 транспортних засобів, у незаконному заволодінні якими обвинуваченим пред`явлено обвинувачення, відсутнє обвинувачення щодо незаконного заволодіння транспортним засобом Skoda SUPERB, державний номерний знак НОМЕР_1 .

Як вбачається з реєстру матеріалів досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002288 від 26 березня 2016 року, після 31 березня 2020 року з матеріалів цього кримінального провадження неодноразово виділялися матеріали в окреме провадження для проведення досудового розслідування, які вносилися до Єдиного реєстру досудових розслідувань за новими номерами (які саме не зазначено).

Інших доказів на цей час суду надано не було.

Відповідно до вимог ч.1- ч.3 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, збереження речових доказі, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Крім того, відповідно до вимог ст. 100 КПК України, питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

На підставі викладеного, суддя приходить до висновку, клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту на майно у цьому кримінальному провадженні на цій стадії судового провадження є передчасним та не підлягає задоволенню.

Керуючись вимогами ст.ст. 98, 170-174, 314 КПК України, суд-

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити адвокату ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 у задоволенні його клопотання про скасування арешту майна, а саме: транспортного засобу Skoda SUPERB, державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN код НОМЕР_3 , накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 31 березня 2020 року, справа №757/13802/20-к.

Ухвала суду окремому оскарженню не підлягає, заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Суддя ОСОБА_1