Провадження №11-кп/801/724/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

зі секретарем судового засідання: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 28.03.2025 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0001193 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 286-1, ч. 3 ст. 135 КК України,

за участю сторін провадження:

прокурора: ОСОБА_8 ,

обвинуваченого: ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 19.05.2025 продовжено обвинуваченому ОСОБА_7 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, з 19 травня 2025 року до 23:59 годину 17 липня 2025 року.

Захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 28.03.2025 року, постановити нову ухвалу та обрати обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний у вигляді цілодобового домашнього арешту, з забороною залишати житло цілодобово за місцем проживання АДРЕСА_1 .

Вимоги апеляційної скарги захисника мотивовано тим, що ухвала суду від 19 травня 2025 року в частині продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ухвалена судом без обґрунтування підстав та без наведення доводів того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Судом не досліджувалась, обставини передбачені ст.183 КПК України та враховані не були.

ОСОБА_7 раніше не судимий до кримінальної і адміністративної відповідальності не притягувався, правопорушення вчинив вперше, характеризується виключно позитивно по місцю проживання і роботи, з початку війни, у лютому 2022 року ОСОБА_7 був призваний по мобілізації і проходив службу як старший механік- водій у в/ч НОМЕР_1 , є учасником бойових дій, на службі характеризувався виключно позитивно.

Захисник ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, в апеляційній скарзі просив розгляд апеляційної скарги провести без виклику сторони захисту.

Заслухавши доповідача, думку прокурора ОСОБА_8 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, зазначив, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України на даний час не зменшилися, продовжують існувати, ухвала суду першої інстанції є законною та обгрунтованою, обвинуваченого ОСОБА_7 , який просив задоволити апеляційну скаргу, обговоривши доводи апеляційної скарги захисника, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1, ч. 2 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу .

Згідно ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 дотримався вимог кримінального процесуального закону.

Вимоги апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 щодо наявності підстав для застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту є безпідставними.

З матеріалів провадження убачається, що на розгляді у Вінницькому міському суді Вінницької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 286-1, ч.1 ст. 135 КК України.

Вирішуючи питання щодо продовження строків тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України врахував, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.286-1, ч.1 ст. 135 КК України, які згідно ст.12 КК України є тяжким та нетяжким злочином, обставини кримінальних правопорушень, позитивну характеристику обвинуваченого та дійшов висновку про те, що, усвідомлюючи тяжкість покарання за вказані кримінальні правопорушення, ОСОБА_7 перебуваючи на волі, може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, потерпілих.

На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про задоволення клопотання прокурора та продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 .

Перевіривши доводи апеляційної скарги захисника, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є саме таким запобіжним заходом, що здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Встановлені дані про особу обвинуваченого ОСОБА_7 самі по собі не дозволяють зробити висновок про те, що можливість уникнення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, може бути досягнута шляхом застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу не пов`язаного з позбавленням волі.

У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Суд апеляційної інстанції вважає, що, приймаючи до уваги практику Європейського суду з прав людини, рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Підстави для скасування ухвали Вінницького районного суду Вінницької області від 19.05.2025 року про продовження запобіжного заходу обвинуваченому відсутні

Керуючись ст.422-1 КПК України, суд апеляційної інстанції,

п о с т а н о в и в :

Відмовити в задоволенні апеляційної скарги захисника.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 19.05.2025 року про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4