Справа № 602/812/25
Провадження № 1-кс/602/290/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" вересня 2025 р. м. Ланівці

Суддя Лановецького районного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши заяву судді Лановецького районного суду Тернопільської області ОСОБА_3 про самовідвід у кримінальному провадженні № 0000170, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 21.08.2025, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, -

в с т а н о в и в:

До Лановецького районного суду Тернопільської області надійшов обвинувальний акт у вказаному вище кримінальному провадженні.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.08.2025 суддю ОСОБА_3 визначено головуючим суддею у справі № 602/812/25 (провадження № 1-кп/602/118/2025) з розгляду обвинувального акта у цьому кримінальному провадженні.

Суддя Лановецького районного суду Тернопільської області ОСОБА_3 заявила самовідвід у вказані вище справі, мотивуючи його тим, що у цьому кримінальному провадженні обвинувачений ОСОБА_4 , є сином заступника керівника апарату Лановецького районного суду Тернопільської області, у зв`язку з чим вона не може розглядати це кримінальне провадження.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.09.2025 визначено головуючого суддю ОСОБА_1 для розгляду заяви про самовідвід судді ОСОБА_3 .

Призначене судове засідання для розгляду самовідводу судді ОСОБА_3 на 04.09.2025, у судове засідання викликано осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду заяви особи, які беруть участь у кримінальному провадженні, у судове засідання 04.09.2025 не з`явилися.

Прокурор ОСОБА_5 подав до суду клопотання про розгляд заяви про самовідвід судді за його відсутності, додатково зазначив, що не заперечує щодо задоволення заяви про самовідвід судді.

Обвинувачений ОСОБА_4 подав до суду заяву, у якій просить розгляд заяви про самовідвід судді здійснювати за його відсутності, додатково зазначив, що проти задоволення заяви не заперечує та що він дійсно є сином заступника керівника апарату Лановецького районного суду Тернопільської області ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про його народження, доданою до заяви.

Враховуючи викладене та керуючись положеннями ч.1 ст. 26, ст. 28, 81 КПК України, вважаю за можливе розглянути заяву про самовідвід за відсутності учасників судового процесу, які висловили свою думку у письмових заявах.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється, оскільки в судове засідання не прибули всі особи, які беруть участь у судовому провадженні.

Ознайомившись із заявою про самовідвід та обвинувальним актом у кримінальному провадженні, приходжу до висновку, що заява про самовідвід підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Пунктом 4 частини першої статті 75 КПК України передбачено, що суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених ст.75-79 КПК України, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Як убачається зі змісту обвинувального акта у цьому кримінальному провадженні, обвинуваченим є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Ланівці Тернопільської області.

Згідно зі свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 08.11.1999 відділом РАЦС Лановецького РУЮ Тернопільської області, копію якого обвинувачений надав до суду, ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Ланівці Тернопільської обл., є сином ОСОБА_6 , і яка відповідно є його матір`ю.

ОСОБА_6 довгий час працює на посаді заступника керівника апарату Лановецького районного суду Тернопільської області.

При вирішенні заяви судді ОСОБА_3 про самовідвід слід врахувати зазначене нижче.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом […].

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував у своїх рішеннях про те, що вимоги щодо неупередженості судді мають два аспекти. По-перше, суд має бути неупередженим у суб`єктивному плані, тобто жоден член суду не повинен мати будь-яких особистих упереджень. Припускається, що особиста неупередженість існує, якщо немає доказів протилежного. По-друге, суд має бути неупередженим з об`єктивної точки зору, тобто він повинен запропонувати достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів щодо цього. За цим критерієм слід визначити, чи існують, незалежно від поведінки судді, будь-які факти, які можна перевірити та які можуть викликати сумніви щодо неупередженості судді. У цьому випадку навіть зовнішні ознаки мають значення. Адже у цих випадках йдеться довіру, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти громадськості та обвинувачуваній особі зокрема. Тому кожний суддя, щодо неупередженості якого існують обґрунтовані сумніви, повинен відмовитися від ведення справи (див. рішення ЄСПЛ у справах «Білуга проти України», «Ветштан проти Швейцарії», «Грегорі проти Сполученого Королівства», «Кастільйо Альгар проти Іспанії»).

Відповідно пункту 2.5. Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 №2006/23, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Неупередженість це основоположна риса, яку повинен мати суддя, і ключова ознака представників судової системи. Неупередженість повинна існувати і як факт, і в сприйнятті стороннього розумного спостерігача. Якщо є підстави вважати, що має місце упередженість, таке сприйняття ймовірно викличе незадоволення та відчуття несправедливості і відповідно підірве довіру до судової системи. Сприйняття неупередженості визначається за критерієм розумного спостерігача.

Обґрунтовані сумніви в упередженості судді можуть виникати у стороннього розумного спостерігача, зокрема, у випадку, якщо з будь-якої причини існують реальні підстави сумніватися у здатності судді відкинути сторонні міркування, упередження чи прихильність і в здатності судді винести об`єктивне рішення щодо питань, які розглядаються.

Ті обставини, коли матір обвинуваченого у кримінальному провадженні та суддя, яка розглядає це провадження, тривалий час працюють в одному суді, є достатньо вагомими підставами для виникнення у стороннього розумного спостерігача обґрунтованих сумнівів у неупередженості судді.

Отже, ураховуючи наведене вище, з метою утвердження права на незалежний і справедливий суд, виконання завдань кримінального провадження, запобігання обґрунтованим сумнівам в об`єктивності та неупередженості судді ОСОБА_3 при розгляді зазначеного кримінального провадження, вважаю, що заяву про самовідвід слід задовольнити.

На підставі наведеного вище та керуючись ст. 75, 80 - 82 КПК України, суддя,-

п о с т а н о в и в:

Заяву судді Лановецького районного суду Тернопільської області ОСОБА_3 про самовідвід задовольнити.

Відвести суддю Лановецького районного суду Тернопільської області ОСОБА_3 від розгляду обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0000170, внесеному до ЄРДР від 21.08.2025, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України.

Справу № 602/812/25 (провадження № 1-кп/602/118/2025) передати канцелярії Лановецького районного суду Тернопільської області для проведення повторного автоматизованого розподілу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1