н/п 1-кс/766/6341/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.08.2025 року м. Херсон

Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Херсоні клопотання заступника начальника СВ ВП №1 Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Сколівського відділу Стрийської окружної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001848 від 04.08.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч . 4 ст. 296 КК України, про арешт майна,

встановив:

05.08.2025 року слідчий, за погодженням з прокурором, в ході досудового розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001848 від 04.08.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, звернувся до Херсонського міського суду Херсонської області з клопотанням в якому просив винести ухвалу про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, яке вилучене 04.08.2025 в ході проведення особистого обшуку під час затримання особи в порядку ст. 208 КПК України, а саме:

чоловічі шорти темно-зеленого кольору зі слідами речовини бурого кольору, які упаковано до паперової коробки та опломбовано пломбами NPU-0177036 та NPU-0177037,у вигляді заборони відчужувати, розпоряджатися та користуватися вказаним майном, залишивши його на зберіганні у відділі поліції №1 Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області.

В обґрунтування клопотання зазначено що вилучені речі можуть бути використані досудовим розслідуванням як доказ вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

05.08.2025 року зазначені речі визнані слідчим речовими доказами у кримінальному провадженні.

Слідчий в судове засідання не з`явився, в клопотанні просив розглянути справу у його відсутність.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України неявка учасників не перешкоджає розгляду клопотання.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів у відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснювалось у зв`язку із неприбуттям в судове засідання осіб, які беруть участь у розгляді вказаного вище клопотання.

Дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

З матеріалів клопотання вбачається, що СВ ВП №1 Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області проводиться досудове розслідування кримінального правопорушення, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001848 від 04.08.2025 з правовою кваліфікацією за ч. 4 ст. 296 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 04.08.2025 року до ЧЧ Відділу поліції №1 ХРУП ГУНП в Херсонській області надійшло повідомлення про те, що військовослужбовець ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуваючи на території подвір`я за адресою: АДРЕСА_1 , грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, із застосування зброї АКС-74У № НОМЕР_2 здійснив постріли у бік ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 чим спричинив останньому тілесні ушкодження з попереднім діагнозом відкритий багатоуламковий перелом обох кісток правої верхньої третини гомілки.

Попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення, ч. 4 ст. 296 КК України хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, якщо вони вчинені із застосуванням із застосуванням вогнепальної зброї.

04.08.2025 в ході проведення особистого обшуку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час затримання останнього в порядку ст. 208 КПК України в приміщенні ВП №1 ХРУП Гунп в Херсонській області, за адресою: Херсонська область, місто Херсон, вулиця Залаегерсег 29, який відбувся в період часу з 22:15 год до 23:50 год. 04.08.2025, було вилучено:

чоловічі шорти темно-зеленого кольору зі слідами речовини бурого кольору, які упаковано до паперової коробки та опломбовано пломбами NPU-0177036 та NPU-0177037.

Згідно ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасовому вилученню підлягає майно у вигляді речей, документів, грошей, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.

Слідчим суддею встановлено, що постановою від 05.08.2025 року заступника начальника СВ ВП №1 Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області майора поліції ОСОБА_3 вилучені в ході проведення особистого обшуку ОСОБА_5 речі було визнано речовими доказами з загальним посиланням на те, що вони є предметом вчиненого кримінального правопорушення та становлять інтерес для досудового розслідування.

Згідно із частиною першою статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Частиною другою цієї статті визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до частини десятої статті 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

При вирішенні питання про арешт майна слідчим суддею враховуються вимоги ст. 173 КПК України, а саме правові підстави для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; а також наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Речовими доказами, згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, майно, яке за обґрунтованої підозри органу досудового розслідування, має одну або декілька ознак, наведених у ст. 98 КПК України, може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого, яке відповідно до вимог ч. 3 ст. 110 КПК України приймається у формі постанови і з наведенням мотивів такого рішення.

З огляду на викладене, у зв`язку з доведеністю існування сукупності підстав та розумних підозр вважати, що зазначені в клопотанні речі, відповідають критеріям, передбаченим ст.98 КПК України, зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також у зв`язку із доведеністю слідчим наявності ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, щодо можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість заявленого клопотання та наявність підстав для його задоволення.

При цьому слідчим суддею враховується розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 131-132, 170-173,309 КПК України, слідчий суддя,-

постановив:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, яке вилучене 04.08.2025 в ході проведення особистого обшуку під час затримання особи в порядку ст. 208 КПК України, а саме:

чоловічі шорти темно-зеленого кольору зі слідами речовини бурого кольору, які упаковано до паперової коробки та опломбовано пломбами NPU-0177036 та NPU-0177037

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1