УХВАЛА

Іменем України

25.07.2025 Справа №607/15100/25 Провадження №1-кс/607/4203/2025

м. Тернопіль

Слідча суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , власника майна ОСОБА_3 , представника власника майна адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 про арешт майна під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000082 від 26.06.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 27, ч. 3 ст. 332 КК України,

УСТАНОВИЛА:

22.07.2025 на розгляд слідчої судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_6 , про арешт майна під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000082 від 26.06.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 27, ч. 3 ст. 332 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що СУ ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000082 від 26.06.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 332 КК України.

28.04.2023 у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

21.06.2023 у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_3 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Так, на підставі ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13.05.2024 про обрання щодо ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою 18.07.2025 на території міжнародного пункту пропуску «Медика-Шегині» підозрюваний ОСОБА_3 затриманий після екстрадиції представниками правоохоронних органів Республіки Польща.

18.07.2025 під час проведення особистого огляду під час затримання ОСОБА_3 вилучені:

- грошові кошти у сумі 2104,75 польських злотих;

- грошові кошти в сумі 60 фунтів, 2 євро, 4 євроценти;

- банківські картки;

- грошові кошти в сумі 610 євро;

- мобільний телефон марки «Iphone» та планшет «Ipad» c/н НОМЕР_1 , навушники у футлярі 2 шт.

Постановою слідчого від 19.07.2025 указані вище грошові кошти та речі визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

За таких підстав, вважаючи вказане майно таким, що відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, з метою збереження речових доказів та забезпечення конфіскації як виду покарання слідчий просить накласти арешт на вказане майно.

У судове засідання слідчий ОСОБА_5 , належним чином повідомлений про дату, час та місце цього засідання, не з`явився.

Поряд з цим прокурор відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_6 , за погодження з яким слідчий подав дане клопотання, попередньо подав заяву про здійснення судового розгляду у його відсутність, клопотання підтримав та просив клопотання задовольнити. Додатково зазначив, що сторона обвинувачення підтримує клопотання лише в частині накладення арешту на грошові кошти у сумі 2104,75 польських злотих, 60 фунтів, 2 євро, 4 євроценти, 610 євро з метою забезпечення конфіскації як виду покарання.

У судовому засіданні представник власника майна ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання з підстав, викладених у письмових запереченнях. Адвокат вказав, що зазначені у клопотанні грошові кошти належать на праві власності дружині ОСОБА_3 та остання перерахувала їх підозрюваному для особистих потреб. Також стороною обвинувачення не доведено, що указані грошові кошти є отримані внаслідок вчинення протиправних дій ОСОБА_3 .

У судовому засіданні власник майна ОСОБА_3 заперечував проти задоволення клопотання.

Заслухавши учасників справи, дослідивши зміст клопотання та додані до нього матеріали, слідча суддя дійшла висновку, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

При цьому ч. 2 ст. 167 КПК України визначає, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Згідно з ч. 1 ст. 168 КПК України тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208, 298-2 цього Кодексу.

Уповноважена службова особа, слідчий, прокурор може здійснити обшук затриманої особи з дотриманням правил, передбачених частиною сьомою статті 223 і статтею 236 цього Кодексу (ч. 3 ст. 208 КПК України).

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою конфіскації майна як виду покарання.

Згідно з ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як вбачається з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000082 від 26.06.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 27, ч. 3 ст. 332 КК України.

Слідча суддя встановила, що під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні 18.07.2025 на території міжнародного пункту пропуску «Медика-Шегині» на підставі ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13.05.2024 під час затримання ОСОБА_3 відповідно до ч. 3 ст. 208 КПК України проведений обшук останнього, під час якого вилучені, зокрема:

- грошові кошти у сумі 2104,75 польських злотих;

- грошові кошти в сумі 60 фунтів, 2 євро, 4 євроценти;

- грошові кошти в сумі 610 євро.

Відповідно до постанови старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 від 19.07.2025 зазначені вище грошові кошти визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000082 від 26.06.2023.

28.04.2023 у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

21.06.2023 у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_3 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

При цьому покарання за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 332 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_3 , передбачає позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

Відтак доданими до клопотання документами слідчий довів, що ОСОБА_3 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332КК України, покарання за яке передбачає можливість застосування конфіскації майна, а також, що останній має у своїй власності зазначені вище грошові кошти.

При цьому слідча суддя відхиляє доводи сторони захисту щодо належності грошових коштів дружині підозрюваного, оскільки жодних доказів на підтвердження зазначених обставин слідчій судді не надано.

Так само слідча суддя відхиляє доводи сторони захисту щодо недоведеності стороною обвинувачення того, що указані грошові кошти є речовими доказами у межах даного кримінального провадження та що вони отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення, оскільки застосування конфіскації майна як виду покарання передбачає конфіскацію всього майна особи, а не лише майна, здобутого злочинним шляхом.

За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. 170-173 КПК України, слідча суддя доходить висновку, що з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання клопотання слідчого про арешт належних ОСОБА_3 грошових коштів підлягає задоволенню, так як незастосування арешту може призвести до відчуження такого майна.

Також слідча суддя роз`яснює, що у разі, якщо в подальшому у застосуванні арешту відпаде потреба, власник чи законний володілець майна, на яке було накладене арешт, має право звернутись із клопотанням про скасування такого арешту.

Керуючись ст. 98, 170-173, 309, 369-372, 532 КПК України, слідча суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 про арешт майна під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000082 від 26.06.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 27, ч. 3 ст. 332 КК України, задовольнити повністю.

Накласти арешт на:

- грошові кошти в сумі 2104,75 польських злотих;

- грошові кошти в сумі 60 фунтів, 2 євро, 4 євроценти;

- грошові кошти в сумі 610 євро,

що були вилучені 18.07.2025 в ході обшуку затриманої особи ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування цим майном.

Копію ухвали негайно вручити ОСОБА_3 та не пізніше наступного робочого дня після її постановлення направити слідчому.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором у цьому кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідча суддя ОСОБА_1