Справа № 396/887/25
Провадження № 1-кп/396/160/25
У Х В А Л А

про призначення судового розгляду

03.06.2025 року м. Новоукраїнка

Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в м. Новоукраїнка Кіровоградської області в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за №0000014 від 16.01.2025 року, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Азербайджан, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживаючий за адресою АДРЕСА_2 , освіта повна середня, не одружений, утриманців не має, не військовозобов`язаний, раніше не судимий,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В :

До Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від Новоукраїнської окружної прокуратури Кіровоградської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України.

Кримінальне провадження підсудне Новоукраїнському районному суду Кіровоградської області. Обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України, підстав для його повернення немає.

Прокурор зазначив, що на підставі обвинувального акта є можливість призначити судовий розгляд кримінального провадження. Вважав за необхідне витребувати досудову доповідь щодо обвинуваченого, а також просив суд прийняти цивільний позов про стягнення з ОСОБА_3 шкоду, заподіяну в наслідок вчинення кримінального правопорушення та розглядати його разом з даним кримінальним провадженням.

Обвинувачений ОСОБА_3 та захисник ОСОБА_5 , вважали за можливе призначити справу до судового розгляду, заперечили щодо прийняти цивільного позову.

Представник потерпілого Рівнянської сільської ради ОСОБА_6 , для розгляду справи не з`явився з невідомих суду причин, про розгляд справи повідомлявся належним чином.

3'ясувавши думки учасників провадження, встановивши відсутність клопотань для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, провівши підготовчі дії, передбачені ч. 2 ст. 315 КПК України, суд вважає за можливе призначити судовий розгляд кримінального провадження, доручити, на виконання положень ст. 314-1 КПК України, відповідному органу пробації скласти та подати суду досудову доповідь щодо обвинуваченого ОСОБА_3 .

Крім того прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_7 подано цивільний позов в інтересах держави в особі Рівнянської сільської ради до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу внаслідок кримінального правопорушення. В підготовчому судовому засіданні прокурор просив прийняти вказаний цивільний позов та розглядати його разом з даним кримінальним провадженням.

Разом з тим суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Як підкреслив Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 01 квітня 2008 року № 4-рп/2008, неухильне додержання органами законодавчої, виконавчої та судової влади Конституції та законів України забезпечує реалізацію принципу поділу влади і є запорукою їх єдності, важливою передумовою стабільності, підтримання громадського миру і злагоди в державі.

Пункт 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України передбачає, що прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 128 КПК України цивільний позов в інтересах держави пред`являється прокурором. Цивільний позов може бути поданий прокурором у випадках, встановлених законом, також в інтересах громадян, які через недосягнення повноліття, недієздатність або обмежену дієздатність неспроможні самостійно захистити свої права.

Прокурор, який пред`являє цивільний позов у кримінальному провадженні, повинен обґрунтувати наявність підстав для здійснення представництва інтересів громадянина або держави в суді, передбачених частиною четвертою статті 25 Закону України «Про прокуратуру». Для представництва інтересів громадянина в суді прокурор також повинен надати документи, що підтверджують недосягнення повноліття, недієздатність або обмежену дієздатність відповідного громадянина, а також письмову згоду законного представника або органу, якому законом надано право захищати права, свободи та інтереси відповідної особи, на здійснення ним представництва.

Згідно зі ст.23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження (далі - компетентний орган), а також у разі відсутності такого органу (частина третя). Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень.

Не допускається здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави в особі державних компаній, а також у правовідносинах, пов`язаних із виборчим процесом, проведенням референдумів, діяльністю Верховної Ради України, Президента України, створенням та діяльністю засобів масової інформації, а також політичних партій, релігійних організацій, організацій, що здійснюють професійне самоврядування, та інших громадських об`єднань. Представництво в суді інтересів держави в особі Кабінету Міністрів України та Національного банку України може здійснюватися прокурором Офісу Генерального прокурора або обласної прокуратури виключно за письмовою вказівкою чи наказом Генерального прокурора або його першого заступника чи заступника відповідно до компетенції.

У постанові від 26 червня 2019 року у справі № 587/430/16-ц Велика Палата Верховного Суду дійшла таких висновків щодо застосування норм права: - прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави в разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган, а також у разі його відсутності. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті (абзаци перший, другий частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру»); -наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідний компетентний орган. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва, прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу (абзаци перший - третій частини четвертої статті 23 Закону України «Про прокуратуру»); - прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, у чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає компетентний орган. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача; - оскільки повноваження органів влади, зокрема й щодо здійснення захисту законних інтересів держави, є законодавчо визначеними, суд згідно з принципом jura novit curia («суд знає закони») під час розгляду справи має самостійно перевірити доводи сторін щодо наявності чи відсутності повноважень у компетентного органу здійснювати у спосіб, який обрав прокурор, захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах; - якщо підставою для представництва інтересів держави прокурор зазначив відсутність компетентного органу, цей довід прокурора суд повинен перевірити незалежно від того, чи надав прокурор докази вчинення ним дій, спрямованих на встановлення відповідного органу. Процедура, передбачена абзацами третім і четвертим частини четвертої статті 23 Закону України «Про прокуратуру», застосовується тільки до встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі № 912/2385/18 зазначається, що прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу. Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо.

Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні компетентні органи, а не прокурор. Прокурор не повинен вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати компетентний орган, який може і бажає захищати інтереси держави.

У рішенні від 05 червня 2019 року № 4-р(II)/2019 Конституційний Суд України вказав, що Конституцією України встановлено вичерпний перелік повноважень прокуратури, визначено характер її діяльності і в такий спосіб передбачено її існування і стабільність функціонування; наведене гарантує неможливість зміни основного цільового призначення вказаного органу, дублювання його повноважень/функцій іншими державними органами, адже протилежне може призвести до зміни конституційно визначеного механізму здійснення державної влади її окремими органами або вплинути на обсяг їхніх конституційних повноважень.

Також Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що якщо суд установить відсутність підстав для представництва прокурором інтересів держави вже після відкриття провадження у справі, то позовну заяву прокурора слід вважати такою, що підписана особою, яка не має права її підписувати. І в таких справах виникають підстави для залишення позову без розгляду (п. 54 Постанови).

Відтак, звернення до суду з позовом в інтересах держави в особі Рівнянської сільської ради суперечить вимогам законодавства, що регулює вказані правовідносини.

Крім цього, прокурором не обґрунтовано право на звернення до суду в інтересах Рівнянської сільської ради, не надано доказів того, що про порушення прав держави в особі сільської ради, було відомо і, не зважаючи на це, цей орган не звернувся з позовом до суду у розумний строк.

Отже, прокурор не обґрунтувала наявності визначених законодавством підстав для здійснення представництва інтересів держави в суді, зокрема не доведено, що компетентний орган, чиї інтереси бажає представляти прокурор як позивача, не здійснює своїх повноважень щодо захисту інтересів держави.

Згідно з ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України заява повертається у випадку, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Отже, враховуючи, що прокурор не мав права звертатись з даним позовом до суду, суд повертає його.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 314-1, 315, 316, 317 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Призначити судовий розгляд кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000014 від 16.01.2025 року відносно ОСОБА_3 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України, у відкритому судовому засіданні в приміщенні Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області зал №2 на 23.07.2025 року о 15:00 год.

Цивільний позов Прокурора Новоукраїнської окружної прокуратури Кіровоградської області в інтересах держави в особі Рівнянської сільської ради до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу внаслідок кримінального правопорушення - повернути прокурору.

Доручити Новоукраїнському РВ філії ДУ «Центр пробації» в Кіровоградській області в строк до 23.07.2025 року скласти досудову доповідь, відносно: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживаючий за адресою АДРЕСА_2 .

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_3 , що йому надається можливість брати участь у підготовці досудової доповіді. Участь особи у підготовці досудової доповіді полягає у наданні персоналу органу пробації інформації, необхідної для підготовки такої доповіді.

Досудова доповідь повина відповідати положенням ч. 3 ст. 9 Закону України «Про пробацію».

Забезпечення виконання ухвали щодо складання досудової доповіді доручити начальнику Новоукраїнському РВ філії ДУ «Центр пробації» в Кіровоградській області.

Копію ухвали направити Новоукраїнському РВ філії ДУ «Центр пробації» в Кіровоградській області для негайного виконання.

В судове засідання викликати прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілого та представника потерпілого.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1