Справа № 740/1447/25
Провадження № 1-кс/740/519/25
УХВАЛА

23 червня 2025 року місто Ніжин

Слідчий суддя Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання старшого дізнавача СД Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 , погоджене із прокурором Ніжинської окружної прокуратури ОСОБА_4 , заявлене у межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000687від 27.10.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України

про дозвіл на тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю,

встановила:

13.06.2025 у провадження слідчого судді ОСОБА_1 надійшло клопотання сторони кримінального провадження дізнавача СД Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 .

У клопотанні зазначено, що 26.10.2023 року до Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області надійшла заява ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 мешканця АДРЕСА_1 про те, що 11 березня 2023 року між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6 (ІН НОМЕР_1 , адреса реєстрації АДРЕСА_2 , тел. НОМЕР_2 , НОМЕР_3 ) було укладено Договір купівлі-продажу №27 КП 11/03-23. Уклавши Договір та отримавши від ОСОБА_6 документи на підтвердження статусу фізичної-особи підприємця, яка здійснює свою господарську діяльність в сфері виготовлення та продажу обладнання і механізмів, ФОП ОСОБА_5 27.03.2023 року здійснив оплату авансового внеску, в розмірі 126 750 грн., на поточний рахунок НОМЕР_4 в ІНФОРМАЦІЯ_2 , МФО НОМЕР_5 відкритий на ім?я ФОП ОСОБА_6 крайнім строком поставки обладнання по Договору було 30.04.2023 року, проте, ОСОБА_6 в телефонній розмові з ОСОБА_5 постійно переносила строк поставки товару, посилаючись на форсмажорні обстави, які нібито були спричинені наслідками агресії росії проти України та на теперішній час товар у вигляді привідної машинки для порізки тортів доставлено не було, грошові кошти не повернуті. ЄО 15156.

27.10.2023 відомості за даним фактом внесені до ЄРДР за №0000687, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

В ході досудового розслідування було встановлено, що до скоєння вказаного вище кримінального правопорушення можуть бути причетні особи, які користуються мобільним терміналом обладнаними сім-картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » НОМЕР_3 .

У зв`язку з цим, з метою встановлення місця знаходження особи, та перевірки мобільного терміналу НОМЕР_3 обладнаним, сім-карткою оператора мобільного зв`язку ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 », НОМЕР_3 , згідно п.7 ч.1 ст.162 КПК України під час досудового розслідування дізнавач зазначає про необхідність у зверненні до суду з клопотанням про надання дозволу на тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю. Отримані в оператора телекомунікацій зазначені відомості можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні.

У судове засідання дізнавач не з`явився, в поданому клопотанні просила розгляд проводити без її участі.

Представник ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » на розгляд клопотання не з`явився, хоча про час та місце розгляду були повідомлені належним чином, їх неявка відповідно до вимог ч.4 ст.163 КПК України не є перешкодою для розгляду клопотання.

Застосування технічних засобів фіксування кримінального провадження під час розгляду клопотання не здійснювалось відповідно до частини першої ст.107 КПК України.

Розглянувши дане клопотання, долучені до нього матеріали, слідчий суддя прийшла до наступного висновку.

Положеннями ст.22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. У відповідності до положень ст.26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

В силу вимог п.5 ч.1 ст.131 КПК України одним із заходом забезпечення кримінального провадження є тимчасловий доступ до речей та документів.

Відповідно до вимог ст.159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити виїмку).

У відповідності до вимог ст.160 КПК України сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів.

Відповідно до вимог п.п. 4, 5, 6 ч.2 ст.160 КПК України, у клопотання про тимчасовий доступ зазначаєтьсься, у тому числі, підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Згідно з вимогами ч.5, ч.6 ст.163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Як вбачається із клопотання, дізнавач з метою встановлення місця знаходження особи, просить надати дозвіл на тимчасовий доступ до інформації про зв`язок кінцевих обладнань споживачів телекомунікаційних послуг здійснених за абонентським номером мобільних телекомунікацій ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 НОМЕР_3 , що перебувають у володінні ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 », в період часу з 00:00 год. 01.03.2023 по 00:00 год. 15 .03.2023.

Разом з тим, слідчим суддею встановлено, що ухвалою слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 24.03.2025, аналогічне клопотання дізнавача було задоволено та надано дізнавачам СД Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , дозвіл на тимчасовий доступ до інформації про зв`язок кінцевого обладнання споживача телекомунікаційних послуг, здійсненого за абонентським номером телефону НОМЕР_3 , - яка знаходиться в оператора мобільного зв`язку ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » в період часу з 00-00 год 01 березня 2023 року до 24-00 год 01 червня 2023 року.

За змістом ст.ст.131, 132, 159 КПК України слідчий (дізнавач), як сторона кримінального провадження, повинен подати слідчому судді докази обставин, на які він посилається в обґрунтування свого клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів.

Разом з тим, звертаючись вдруге з аналогічним клопотанням, дізнавач не наводить в його тексті будь-яких нових підстав для мотивування потреби в повторному отриманні тимчасового доступу до тих же речей і документів, не вказує про результати тимчасового доступу, наданого за попередньою ухвалою слідчого судді, тим самим фактично просто дублює своє попереднє клопотання без належного його мотивування. Встановити слідчим суддею самостійно потребу дізнавача в повторному зверненні до суду із тим же самим клопотанням задля досягнення дієвості розслідуваного кримінального провадження виявилось також неможливим, оскільки матеріали поданого на розгляд клопотання слідчого не містять документів про результати попереднього тимчасового доступу до речей і документів.

Такі фактичні обставини повторного звернення дізнавачем до суду із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів безумовно свідчать про невиконання останньою вимог ст.132 ч.3 п.3, ст.163 ч.5 п.2 КПК України, що є безумовною підставою для відмови у задоволенні клопотання слідчого.

Отже, аналізуючи наведені дізнавачем в її клопотанні фактичні обставини, як підстави для його задоволення, в контексті долучених до клопотання матеріалів, як доказів таких фактичних обставин, з урахуванням на вказані вище положення чинного кримінального процесуального законодавства, слідчий суддя приходить до висновку про неможливість задоволення поданого клопотання.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 159-166, 369-372 КПК України, слідчий суддя,

постановила:

у задовленні клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, а заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1