УХВАЛА

Справа № 569/3196/25

1-кс/569/5628/25

23 липня 2025 року Рівненський міський суд Рівненської області

у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Рівне клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції в Рівненській області майора поліції ОСОБА_4 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рівне Рівненського р-ну Рівненської обл., українця, громадянина України, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період Збройних Сил України військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 156, ч. 2 ст. 156, ч. 2 ст. 301-1 та ч. 3 ст. 301-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий в особливо важливих справах відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції в Рівненській області майор поліції ОСОБА_4 за погодження із прокурором Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 156, ч. 2 ст. 156, ч. 2 ст. 301-1 та ч. 3 ст. 301-1 КК України в межах строку досудового розслідування тобто до 27 серпня року включно, з визначеним розміром застави.

В обґрунтування клопотання вказав, що У провадженні слідчого управління Головного управління Національної поліції в Рівненській області перебуває кримінальне провадження № 0000088 від 29 січня 2025 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 156, ч. 2 ст. 156, ч. 2 ст. 301-1 та ч. 3 ст. 301-1 КК України.

Із клопотання вбачається, що ОСОБА_5 у період з початку січня по 29 січня 2025 року перебуваючи на території Харківської області, точного часу та місця досудовим розслідуванням не встановлено, за допомогою належного йому мобільного телефону із абонентським номером НОМЕР_2 , використовуючи обліковий запис під псевдонімом « ОСОБА_8 » у мобільному застосунку «Telegram», з метою задоволення своєї статевої пристрасті, усвідомлюючи, що здійснює розпусні дії щодо особи, яка не досягла шістнадцятирічного віку, які зашкоджують його моральному становленню, порушують нормальний фізичний, психічний і соціальний розвиток, формують аморальні погляди у дитини, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вчинив інтелектуальне розбещення неповнолітнього ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом спонукання останнього за грошову винагороду до виготовлення та передачі йому файлів, які містять ознаки дитячої порнографії, а також шляхом надсилання останньому мультимедійних файлів сексуального характеру та текстових повідомлень з висловлюваннями, які направлені на спонукання до дій сексуального характеру та спрямовані на задоволення своїх статевих потреб.

Крім цього, ОСОБА_5 у період з початку січня по 29 січня 2025 року перебуваючи на території Харківської області, точного часу та місця досудовим розслідуванням не встановлено, за допомогою належного йому мобільного телефону із абонентським номером НОМЕР_2 , використовуючи обліковий запис під псевдонімом « ОСОБА_8 » у мобільному застосунку «Telegram», з метою задоволення своєї статевої пристрасті, усвідомлюючи, що здійснює розпусні дії щодо малолітньої особи, які зашкоджують його моральному становленню, порушують нормальний фізичний, психічний і соціальний розвиток, формують аморальні погляди у дитини, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вчинив інтелектуальне розбещення малолітнього ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , шляхом спонукання останнього за грошову винагороду до виготовлення та передачі йому файлів, які містять ознаки дитячої порнографії, а також шляхом надсилання останньому текстових повідомлень з висловлюваннями, які направлені на спонукання до дій сексуального характеру та спрямовані на задоволення своїх статевих потреб.

Крім того, ОСОБА_5 у період з початку січня по 29 січня 2025 року перебуваючи на території Харківської області, точного часу та місця досудовим розслідуванням не встановлено, за допомогою належного йому мобільного телефону із абонентським номером НОМЕР_2 , використовуючи обліковий запис під псевдонімом « ОСОБА_8 » у мобільному застосунку «Telegram», з метою задоволення своєї статевої пристрасті, усвідомлюючи, що здійснює розпусні дії щодо малолітньої особи, які зашкоджують його моральному становленню, порушують нормальний фізичний, психічний і соціальний розвиток, формують аморальні погляди у дитини, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вчинив інтелектуальне розбещення малолітнього ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , шляхом спонукання останнього до виготовлення та передачі йому файлів, які містять ознаки дитячої порнографії, обіцяючи йому грошову винагороду у вигляді грошових коштів та цінних подарунків, а також шляхом надсилання останньому текстових повідомлень з висловлюваннями, які направлені на спонукання до дій сексуального характеру та спрямовані на задоволення своїх статевих потреб.

Крім цього, ОСОБА_5 у період з початку січня по 29 січня 2025 року перебуваючи на території Харківської області, точного часу та місця досудовим розслідуванням не встановлено, маючи умисел на розповсюдження дитячої порнографії, всупереч моральним засадам суспільства в частині заборони поширення та зберігання вульгарно-натуралістичної, цинічної, непристойної фіксації статевих актів, самоцільної, спеціальної демонстрації геніталій, антиетичних сцен статевого акту, сексуальних збочень, зарисовок з натури, які не відповідають моральним критеріям, ображають честь і гідність людини, спонукаючи негідні інстинкти, із зображенням у будь-який спосіб дитини чи особи, яка виглядає як дитина, всупереч Міжнародній Конвенції про запобігання обороту порнографічних видань та торгівлі ними, в порушення вимог Закону України «Про охорону дитинства», а також Конвенції Ради Європи «Про захист дітей від сексуальної експлуатації та сексуального насильства» (Ланцаротська конвенція), яку ратифіковано Україною 20.06.2012, використовуючи інформаційно-телекомунікаційні системи, за допомогою належного йому мобільного телефону із абонентським номером НОМЕР_2 , використовуючи обліковий запис під псевдонімом « ОСОБА_8 » у мобільному застосунку «Telegram», діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, за грошову винагороду, умисно одержав від неповнолітнього ОСОБА_9 та малолітніх ОСОБА_12 та ОСОБА_11 файли із вмістом порнографічного характеру, зокрема, дитячої порнографії, тобто з присутніми у них зображеннями дитини (чи особи, що виглядала як дитина), задіяної в реальній або змодельованій відверто сексуальній поведінці та зображеннями статевих органів дитини в сексуальних цілях, які зберігав у пам`яті свого вище вказаного мобільного телефону з метою подальшого збуту та розповсюдження.

Також, ОСОБА_5 у період з початку січня по 29 січня 2025 року перебуваючи на території Харківської області, точного часу та місця досудовим розслідуванням не встановлено, за допомогою належного йому мобільного телефону із абонентським номером НОМЕР_2 , використовуючи обліковий запис під псевдонімом « ОСОБА_8 » у мобільному застосунку «Telegram», реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на розповсюдження фото та відеопродукції порнографічного характеру з ознаками дитячої порнографії, здійснив розповсюдження файлів дитячої порнографії у месенджері «Telegram», які пересилав неповнолітньому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на яких відображаються файли із вмістом порнографічного характеру, зокрема, дитячої порнографії, тобто з присутніми у них зображеннями дитини (чи особи, що виглядала як дитина), задіяної в реальній або змодельованій відверто сексуальній поведінці та зображеннями статевих органів дитини в сексуальних цілях.

26.05.2025, о 23 год. 25 хв. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано у м. Харків у порядку ст. 208 КПК України з урахуванням ч. 6 ст. 615 КПК України.

27.05.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 156, ч. 2 ст. 156, ч. 2 ст. 301-1 та ч. 3 ст. 301-1 КК України.

29.05.2025 на підставі ухвали слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_13 підозрюваному ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, терміном до 24.07.2025.

Дані на особу підозрюваного: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Рівне Рівненського р-ну Рівненської обл., українець, громадянин України, неодружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період Збройних Сил України військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», не судимий.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність: ч. 1 ст. 156, ч. 2 ст. 156, ч. 2 ст. 301-1 та ч. 3 ст. 301-1 Кримінального кодексу України - вчинення розпусних дій щодо неповнолітнього та малолітніх осіб, а також зберігання та розповсюдження дитячої порнографії.

Виклад обставин, що дають підстави підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на матеріли, що підтверджують ці обставини:

Під час досудового розслідування встановлено достатньо доказів, які дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні ним вищевказаного кримінального правопорушення. Такі обставини підтверджуються наступними матеріалами кримінального провадження: протоколами допитів потерпілих неповнолітнього ОСОБА_9 , малолітніх ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ; протоколом огляду мобільного телефону неповнолітнього ОСОБА_9 від 04.02.2025; висновком експерта №СЕ-19/123-25/2662-МЗ від 17.02.205; іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюються у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, за скоєння яких, в разі визнання судом висуненого йому обвинувачення, законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.

Посилання на один або кілька ризиків, зазначених у статті 177 КПК України та виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків:

Згідно вимог ч. 5 ст. 12 КПК України злочин, який інкримінуються підозрюваному ОСОБА_5 відноситься до категорії тяжких злочинів та передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років. Підозрюваний ОСОБА_5 являється військовослужбовцем за призовом під час мобілізації на особливий період Збройних Сил України військової частини НОМЕР_1 та проходить військову службу в Харківській області.

Вказані обставини на думку органу досудового розслідування є вагомим психологічним фактором, який може сприяти переховуванню підозрюваного від органу досудового розслідування та суду, що є ризиком згідно п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, враховуючи характер злочину, який інкримінуються підозрюваному ОСОБА_5 останньому достеменно відомо місце проживання потерпілих у даному кримінальному провадженні та з якими на даний час органом досудового розслідування не проведені всі необхідні слідчі дії.

Слід зазначити, що ризик незаконного впливу на неповнолітнього та малолітніх потерпілих залишається актуальним з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є потерпілими у кримінальному провадженні, а саме усно шляхом допиту особи в судовому засіданні відповідно до положень ст. 23 КПК України. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Тобто, ризик впливу на потерпілих існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й в подальшому на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від потерпілих та дослідження їх судом.

Враховуючи викладене, на думку органу досудового розслідування, в разі незастосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, останній буде систематично контактувати з неповнолітнім та малолітніми потерпілими, а тому може прямо (особисто) чи опосередковано (за допомогою сторонніх осіб) чинити тиск на потерпілих з метою вплинути на їх свідчення, зміни показань, тощо, що є ризиком згідно п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вказані обставини підтверджуються наявними матеріалами кримінального провадження та копіями матеріалів, долучених до даного клопотання.

Двохмісячний строк тримання під вартою у кримінальному провадженні закінчується 24.07.2025. Однак завершити досудове розслідування до закінчення вказаного строку неможливо через особливу складність вказаного кримінального провадження.

На даний час у кримінальному провадженні необхідно виконати наступне: провести аналіз інформації, отриманої з банківських установ з метою підтвердження факту пересилання грошових коштів підозрюваним ОСОБА_5 ; за наявності підстав, з урахуванням здобутих доказів та отриманих фактичних даних, вирішити питання про вручення зміненого (кінцевого) повідомлення про підозру; виконати вимоги ст. 290 КПК України, відкрити матеріали досудового розслідування, підозрюваному та захиснику з матеріалами кримінального провадження, надати запит стороні захисту про надання матеріалів, які можуть бути використані як докази у суді; скласти, затвердити у прокурора, направити до суду обвинувальний акт та реєстр матеріалів кримінального провадження; провести інші слідчі (розшукові) дій, в яких виникне необхідність під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Крім цього, в залежності від висновків виконаних експертиз будуть призначені додаткові експертизи.

Виконати перераховані слідчі (розшукові) та процесуальні дії у двомісячний термін не представляється за можливе, у зв`язку з існуванням об`єктивних причин, а саме через складність даного кримінального провадження, яка полягає у виконанні великої кількості судових експертиз, віддаленості території де планується проведення слідчих (розшукових) дій.

21.07.2025 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000088 продовжено до трьох місяців, тобто до 27.08.2025.

Обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів:

На цьому етапі кримінального провадження, до встановлення судом фактичної істини у ньому, сукупність зазначених матеріалів є достатньою для висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, відповідає критеріям, сформованих в практиці Європейського суду з прав людини, зокрема, позиції у рішенні від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», якою відзначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення; а також позиції у рішенні від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», якою відзначено, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Відповідно до вимог ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінальних правопорушень, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваних, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують їх покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Незважаючи на те, що підозрюваному ОСОБА_5 вручене повідомлення про підозру у вчиненні такого кримінального правопорушення, на вказаній стадії досудового слідства у матеріалах кримінального провадження наявні відомості, які дають підстави вважати, що є реальна необхідність у дослідженні всіх обставин вчинення ним вказаного злочину та здійснення яких у подальшому зумовлені методикою розслідування такої категорії кримінальних проваджень.

Фактично, тільки з моменту вручення такого повідомлення ОСОБА_5 чітко усвідомлює факт притягнення до кримінальної відповідальності, а отже й усі негативні наслідки кримінально-правового характеру, а тому може вчинити ризики, які необхідно запобігти.

Як вбачається з вищевикладеного, на цій стадії слідства здобуто відомості, які мають істотне значення для оцінки всіх раніше здобутих доказів, зокрема стосовно обставин вчинення вищевказаного злочину, у зв`язку з чим є необхідність у їх перевірці на предмет достовірності, належності, наданні їм належної правової оцінки та прийняття за їх результатом кінцевого процесуального рішення.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема щодо переховування від органів досудового розслідування та/або суду, знищення, приховання або спотворення будь-яких із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких заходів не може запобігти ризикам, передбачених статтею 177 КПК України, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 175 КПК України.

У зв`язку із викладеним, слід зауважити, що на сьогодні мають місце обставини, які вказують на наявність декількох ризиків визначених ст. 177 КПК України, а саме, підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України), незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України), вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Наведене дає підстави вважати, що ОСОБА_5 розуміючи тяжкість вчиненого злочину та відповідальність за нього, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності. Таким чином, встановлено ризик передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, який виражається в тому, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення хоча не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Так, у справі «Ілійков проти Болгарії», Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Перебуваючи на волі ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні. У органу досудового розслідування є підстави вважати, що підозрюваний маючи міцні соціальні зв`язки з військовослужбовцями, використовуючи своє службове становище, в подальшому може як у спосіб погроз, підкупу, психологічного впливу, так і в інший спосіб незаконно впливати на осіб, які будуть допитані в якості свідків, потерпілих у кримінальному проваджені, таким чином, встановлено ризик передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Неможливість застосування запобіжних заходів у вигляді особистого зобов`язання, домашнього арешту та особистої поруки відносно підозрюваного пов`язана з тим, що вказані запобіжні заході будуть не достатніми для запобігання вищевказаним ризиками та в умовах воєнного стану обраний запобіжний захід має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості. Крім того, «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочину.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення хоча не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Так, у справі «Ілійков проти Болгарії», Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

На підставі викладеного орган досудового розслідування приходить до висновку про неможливість запобігати вищевказаним ризикам шляхом застосування стосовно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою (наприклад особисто порука, застава, домашній арешт, особисте зобов`язання) на цій стадії в інтересах найбільш повного, оперативного та ефективного досудового розслідування, оскільки лише наявність запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою спроможна забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, орган досудового розслідування виходить у тому числі з тих обставин, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, має надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, присутність якої, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного та існує доцільність забезпечити високі стандарти охорони загально суспільних прав та інтересів, порушення яких може вкрай негативно вплинути на суспільство у цілому.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання, просив його задоволити.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник заперечували проти задоволення клопотання, просили застосувати домашній арешт.

Заслухавши думку прокурора, підозрюваного, захисника, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання підлягає до задоволення із наступних підстав.

26.05.2025, о 23 год. 25 хв. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано у м. Харків у порядку ст. 208 КПК України з урахуванням ч. 6 ст. 615 КПК України.

27.05.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 156, ч. 2 ст. 156, ч. 2 ст. 301-1 та ч. 3 ст. 301-1 КК України.

29.05.2025 на підставі ухвали слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_13 підозрюваному ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, терміном до 24.07.2025.

Постановою керівника Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_14 від 21 липня 2025 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000088 від 29 січня 2025 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 156, ч. 2 ст. 156, ч. 2 ст. 301-1 та ч. 3 ст. 301-1 КК України продовжено до трьох місяців, тобто до 27 серпня 2025 року.

Таким чином, враховуючи, що строк тримання під вартою ОСОБА_5 закінчується 24 липня 2025 року, а також те, що надані слідчим докази довели обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри про вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, а також наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме: переховуватися від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні; вказані ризики не зменшились та не відпали, а застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вищевказаним ризикам буде недостатнім, слідчий суддя прийшов до висновку, що слід продовжити строк тримання під вартою в межах строку досудового розслідування до 27 серпня 2025 року.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 29 травня 2025 року до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та одночасно визначено розмір застави в розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, слідчий суддя вважає, підозрюваному слід залишити розмір застави, з урахуванням викладеного так 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб буде достатньою мірою щоб гарантувати виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків, і не буде завідомо непомірною.

Відповідно до ч.4 ст.202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

У разі внесення застави за підозрюваного, з урахуванням тяжкості злочину та обставин злочину, слід покласти обов`язки передбачені статтею 194 КПК України, а саме: прибувати за викликом до слідчого, прокурора та суду; не відлучатись із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає, без дозволу слідчого або прокурора; повідомляти слідчого, або прокурора про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд і в`їзд в Україну.

Керуючись ст.ст.131-132, 176, 177, 182, 183, 194, 196, 199, 205 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задоволити.

Продовжити строк тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 156, ч. 2 ст. 156, ч. 2 ст. 301-1 та ч. 3 ст. 301-1 КК України в межах строку досудового розслідування, а саме до 27 серпня 2025 року включно.

Визначити місцем тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 державну установу «Рівненський слідчий ізолятор».

Залишити раніше визначений розмір застави у розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб що становить 181 680 (сто вісімдесят одну тисячу шістсот вісімдесят) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок: Отримувач коштів ТУ ДСА в Рівненській області, Код отримувача ( код за ЄДРПОУ): 26259988, IBAN № UA0010559.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки: прибувати за викликом до слідчого, прокурора та суду; не відлучатись із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає, без дозволу слідчого або прокурора; повідомляти слідчого, або прокурора про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 27 серпня 2025 року.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі Рівненського слідчого ізолятора Державного департаменту України з питань виконання покарань у Рівненській області.

У разі внесенні застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_15