У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/3749/25

№ 1-кс/183/724/25

21 квітня 2025 року м. Самар

Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Слідчого відділу Самарівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Самарівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.04.2025 р. за № 0000384, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115, ч.1 ст.263 КК України,

в с т а н о в и в :

21 квітня 2025 року слідчий Слідчого відділу Самарівського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області лейтенант поліції ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням, яке погоджене прокурором Самарівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.04.2025 р. за № 0000384, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115, ч.1 ст.263 КК України.

На обґрунтування клопотання слідчий посилався на те, що 18.04.2025 р. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , маючи при собі бойову гранату, привів її у бойову готовність та кинув її на територію вказаного домоволодіння, де проживає ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3

19 квітня 2025 року в період часу з 09 годині 20 хвилин до 10 годині 00 хвилин, слідчим СВ Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області було проведено огляд місця події, а саме території домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

В ході огляду виявлено та вилучено:

- чавуні уламки від гранати типу «Ф-1», в кількості 26 шт., які поміщено до сейф пакету PSP 1112606;

- зразки ґрунту з епіцентру вирви, які поміщено до сейф пакету PSP 1112605.

Вищевказані сейф пакети було вилучено до Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області.

19 квітня 2025 року слідчим СВ Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області вищевказані вилучені речі визнано речовим доказом по кримінальному провадженні.

Враховуючи те, що вищевказані речі мають значення речових доказів у вищевказаному кримінальному провадженню, на них може міститися біологічні сліди, з метою забезпечення їх збереження необхідно накласти арешт на вищевказані речі.

У звязку з наведеним, у клопотанні слідчий, посилаючись на норми ст. ст. 131-132, 167, 168, 170-171, 237 КПК України, просив суд:

- накласти арешт, а саме заборонити відчужувати, використовувати, розпоряджатися будь-якій особі: чавунними уламками від гранати типу «Ф-1», в кількості 26 шт., які поміщено до сейф пакету PSP 1112606, зразками ґрунту з епіцентру вирви, які поміщено до сейф пакету PSP 1112605, з метою забезпечення збереження речового доказу.

В судове засідання прокурор, власник майна не з`явилися, слідчий звернувся до суду з заявою про розгляд клопотання за його відсутності.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 172 КПК України, слідчий суддя вважає доцільним здійснити розгляд клопотання за відсутності учасників.

У відповідності до ч. 1 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Розглянувши клопотання, дослідивши матеріали, долучені до клопотання, приходжу до нижченаведеного.

Встановлено, що 18.04.2025 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за № 0000384:

-правова кваліфікація кримінального правопорушення - за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115, ч.1 ст.263 КК України;

-короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення: 18.04.2025 р. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , маючи при собі бойову гранату, привів її у бойову готовність та кинув її на територію вказаного домоволодіння, де проживає ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3

-орган досудового розслідування - Самарівський районний відділ поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області.

19 квітня 2025 року в період часу з 09 годині 20 хвилин до 10 годині 00 хвилин, слідчим СВ Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області було проведено огляд місця події, а саме території домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

В ході огляду виявлено та вилучено:

- чавуні уламки від гранати типу «Ф-1», в кількості 26 шт., які поміщено до сейф пакету PSP 1112606;

- зразки ґрунту з епіцентру вирви, які поміщено до сейф пакету PSP 1112605.

Вищевказані сейф пакети було вилучено до Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області.

19 квітня 2025 року слідчим СВ Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області вищевказані вилучені речі визнано речовим доказом по кримінальному провадженні.

Частиною 5 статті 171 КПК України визначено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Згідно ч.1 ст. 116 КПК України, 1. Процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки. Строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти, а для осіб, які тримаються під вартою або перебувають у лікувально-профілактичному закладі охорони здоров`я чи закладі з надання психіатричної допомоги, спеціальній навчально-виховній установі, - якщо скаргу або інший документ подано службовій особі відповідної установи до закінчення строку.

Як зазначалося вище, огляд під час якого вилучене майно проведено 19.04.2025 року.

З клопотанням про арешт майна слідчий звернувся 21.04.2025 року, на наступний робочий день після вилучення майна, тобто, з дотриманням строку звернення з зазначеним клопотанням.

У відповідності до ст. 167 КПК України,

1. Тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

2. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

На підставі ст. 168 КПК України ,

1. Тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208, 298-2 цього Кодексу. Кожна особа, яка здійснила законне затримання, зобов`язана одночасно із доставленням затриманої особи до слідчого, прокурора, іншої уповноваженої службової особи передати їй тимчасово вилучене майно. Факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом.

2. Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

На підставі ч. 7 ст. 237 КПК України, вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з п. 1, п. 4 ч. 2 та ч. 3 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов). У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи те, що зазначені у клопотанні речі є речовими доказами у кримінальному провадженні, для проведення повного та неупередженого розслідування і судового розгляду кримінального провадження, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі речових доказів, вважаю, що наявні правові підстави для накладення арешту на зазначене майно (речі та предмети), оскільки існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що останні є доказом вчинення правопорушення та підлягає збереженню.

Враховуючи наведене, клопотання про арешт майна обгрунтоване та підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 98, 170, 171, 172, 372 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в :

клопотання слідчого Слідчого відділу Самарівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Самарівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.04.2025 р. за № 0000384, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115, ч.1 ст.263 КК України задовольнити.

З метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні накласти арешт, а саме, заборонити відчужувати, використовувати, розпоряджатися будь-якій особі:

- чавунними уламками від гранати типу «Ф-1», в кількості 26 шт.,

- зразками ґрунту з епіцентру вирви,

які вилучені 19 квітня 2025 року під час проведення огляду місця події за адресою: вул. Крайня, 14, м. Самар Дніпропетровської області.

Ухвала підлягає негайному виконанню і діє до закінчення досудового розслідування.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвалу проголошено 21 квітня 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1