Справа № 461/3267/25
Провадження № 1-кс/461/2580/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.04.2025 року. м. Львів.

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого Відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості Слідчого управління ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000044 від 17.02.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий Відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості Слідчого управління ГУНП у Львівській області капітан поліції ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором Львівської обласної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000044 від 17.02.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, про накладення арешту на майно.

Клопотання вмотивоване тим, що Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000044 від 17.02.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 маючи корисливий умисел направлений на вимагання грошових коштів від ОСОБА_7 , з метою реалізації спільного злочинного умислу, залучили до протиправної діяльності ОСОБА_8 , після чого увійшли з ним в злочинну змову та вчинили кримінальне правопорушення при наступних обставинах: 14.02.2025 приблизно о приблизно о 20.20 год. ОСОБА_5 та ОСОБА_8 перебуваючи на АЗС «WOG», що за адресою: Львівська область, Яворівський район, м. Мостиська, вул. Грушевського, 52, за попередньою змовою із ОСОБА_6 , висунули ОСОБА_7 незаконну вимогу передачі грошових коштів в сумі 3600 доларів США за неіснуючі боргові зобов`язання, погрожуючи при цьому йому застосуванням насильства.

Після цього, ОСОБА_7 будучи поставленим у безвихідне становище, сприймаючи висловлені погрози як реальні, цього ж дня, перебуваючи на зазначеній АЗС передав ОСОБА_5 частину грошових коштів в сумі 600 доларів США. Після отримання зазначеної частини грошових коштів, ОСОБА_5 в групі із ОСОБА_6 та ОСОБА_8 з метою доведення свого злочинного умислу до кінця продовжили вимагати в ОСОБА_7 другу частину грошових коштів в сумі 3000 доларів США.

23.04.2025, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Городок Городоцького району Львівської області, українцю, громадянину України, зареєстрованому та фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 повідомлено про підозру у вимозі передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим та знищення майна його близьких родичів (вимагання), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Крім цього, 23.04.2025, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю м. Городок Городоцького району Львівської області, українцю, громадянину України, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_3 повідомлено про підозру у вимозі передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим та знищення майна його близьких родичів (вимагання), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Зокрема, 23.04.2025 на підставі ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_5 , а саме у будинку за адресою: АДРЕСА_1 , в ході проведення якого виявлено та вилучено:

-мобільний телефон марки «iPhone 13 Pro» imei: НОМЕР_1 із сім-картою оператора мобільного зв`язку з абонентським номером НОМЕР_2 .

Попереднім візуальним оглядом під час вилучення встановлено, що вилучені мобільні телефони могли використовуватися підозрюваними, та містити інформацію про вимагання грошових коштів, а також для спілкування у злочинній діяльності, а саме про способи та методи вимагання грошових коштів у ОСОБА_7 , також по вказаних мобільних телефонах підозрювані могли домовлятися про місце та час зустрічей із потерпілим ОСОБА_7 , що підтверджується сукупністю матеріалів кримінального провадження.

Крім цього вилучені речі та документи в сукупності з іншими доказами містять відомості, які мають значення у кримінальному провадженні.

У зв`язку з тим, що вищевказані речі, документи та грошові кошти відповідають вимогам ч. 1 та ч. 2 ст. 98 КПК України, оскільки можуть бути використані як докази факту і обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, а також можуть містити інформацію про обставини вчинення кримінального правопорушення та причетних осіб, то 23.04.2025 їх визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Також, з врахуванням тяжкості злочину та інших об`єктивних причин, є підстави вважати, що причетні до вчинення кримінального правопорушення особи, оскільки вже обізнані про кримінальне провадження то маючи доступ до вказаних речей і документів, з метою уникнення кримінальної відповідальності, можуть внести до них зміни, знищити чи виготовити і замінити новими документами з іншими відомостями, а також знищити наявну на них інформацію.

Крім цього, вказані речі і документи необхідні органу досудового розслідування для їх огляду та збереження як речових доказів з метою використання під час доказування у кримінальному провадженні, а також проведення відповідних судових експертиз.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна, який відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження, а також відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, у зв`язку з цим в органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вилучені в ході проведення обшуків речі і документи.

Враховуючи наведене, з метою збереження речових доказів, слідчий просить клопотання задовольнити.

Слідчий подав до суду заяву про розгляд клопотання у її відсутності, вимоги клопотання підтримує та просить їх задовольнити.

На підставі ч.2 ст.172 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання без виклику представника власника майна, та у відсутності слідчого та прокурора.

Відповідно до положень ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підстав вважати, що воно є доказом злочину.

Згідно з п. 1 ч. 2 та ч. 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт з метою забезпечення збереження речових доказів на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому КПК України порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Перевіривши матеріали клопотання, враховуючи правову підставу для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, наслідки арешту, розумність та співрозмірність обмеження права власності, завдання кримінального провадження, інші обставини, вважаю клопотання підставним, а тому, з метою забезпечення кримінального провадження, таке підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.131, 132, 170- 173 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на речі та документи вилучені 23.04.2025 в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , а саме - у будинку за адресою: АДРЕСА_1 , з метою їх збереження як речових доказів, а саме на:

-мобільний телефон марки «iPhone 13 Pro» imei: НОМЕР_1 із сім-картою оператора мобільного зв`язку з абонентським номером НОМЕР_2 .

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду, в строки, передбачені ст.395 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .