Справа №345/3998/18
Провадження № 1-кп/345/55/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.06.2025 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано Франківської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

представника цивільного відповідача ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000370 про обвинувачення:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , з вищою освітою, одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, працюючого лікарем-анестезіологом відділення анестезіології та інтенсивної терапії комунального закладу «Центральна районна лікарня Калуської міської і районної рад Івано-Франківської області», громадянина України, раніше не судимого, РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, за ч.1 ст.140 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до обвинувального акту, який надійшов на розгляд до Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області 26.09.2018 органом досудового розслідування ОСОБА_9 обвинувачується у тому, що він неналежно виконував свої професійні обов`язки внаслідок недбалого та несумлінного до них ставлення, яке спричинило тяжкі наслідки для хворого ОСОБА_10 .

Як зазначено в обвинувальному акті, кримінальне правопорушення вчинено за наступних обставин.

12.05.2014 о 21.45 год. у приймальне відділення комунального закладу «Центральна районна лікарня Калуської міської і районної рад Івано-Франківської області» доставлений машиною центру екстреної допомоги ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з діагнозом: «Набряк Квінке».

При надходженні до лікарні ОСОБА_10 відразу був оглянутий черговим терапевтом, який встановив йому попередній діагноз: «Гострий набряк невиясненої етіології».

У зв`язку з погіршенням стану здоров`я ОСОБА_10 о 21.55 год. госпіталізовано у відділення анестезіології та інтенсивної терапії вказаного лікувального закладу та черговим лікарем?анестезіологом ОСОБА_9 , після огляду встановлено діагноз: «Гострий набряк гортані невідомої етіології. Внаслідок отруєння невідомої етіології» та «Гострий набряк гортані невідомої етіології. Гострий епіглотіт?».

При цьому ОСОБА_9 , займаючи відповідно до наказу № 172-К від 01.09.1986 посаду лікаря-анестезіолога відділу анестезіології та реанімації комунального закладу «Центральна районна лікарня Калуської міської і районної рад Івано-Франківської області», являючись спеціалістом вищої кваліфікаційної категорії за спеціальністю «Анестезіологія», тобто будучи відповідно ст. 74 Основ законодавства України про охорону здоров`я від 19.11.1992 медичним працівником зі спеціальною освітою, а також, маючи відповідно до своєї посадової інструкції № 714, затвердженої головним лікарем Калуської ЦРЛ, обов`язки по сприянню охороні та зміцненні здоров`я людей, запобіганню і лікуванню захворювань, наданні своєчасної та кваліфікованої медичної і лікарської допомоги; безплатному наданні першої невідкладної медичної допомоги громадянам у разі нещасного випадку та інших екстремальних ситуаціях, в порушення протоколу надання медичної допомоги хворим з стенозом гортані, затвердженим наказом МОЗ України від 24.03.2009 № 181, неналежно виконав свої професійні обов`язки внаслідок недбалого ставлення до них.

Незважаючи на те, що характер скарг хворого ОСОБА_10 (скаржився на біль у горлі, ускладнене дихання, нестачу повітря, біль при ковтанні, посилене слиновиділення) та виявлення набряку надгортанника, давали підстави для негайного виконання трахеостомії чи конікотомії з метою надійного забезпечення прохідності дихальних шляхів та недопущення розвитку асфіксії, замість проведення трахеостомії чи конікотомії хворому ОСОБА_10 , ОСОБА_9 розпочав введення медикаментозних препаратів, в тому числі протинабрякової та протиалергійної дії (дексаметазон, гідрокортизон, дімедрол).

При цьому, можливість збереження життя хворого ОСОБА_10 залишалась, при умові ретельного спостереження за перебігом його стану під час цього заходу і негайного проведення трахеостомії чи конікотомії при відсутності позитивного ефекту відразу після введення вказаних препаратів.

Однак, з 22.00 год. до 23.10 год. належне лікарське спостереження за хворим лікарем ОСОБА_9 в цей період не велося, про що свідчить відсутність записів про зміни в стані хворого ОСОБА_10 під впливом лікування протягом вказаного періоду часу в медичній карті.

Внаслідок недооцінки лікарем?анестезіологом ОСОБА_9 важкості стану хворого о 23.15 год. наступила клінічна смерть ОСОБА_10 .

Після зупинки дихання та серцевої діяльності ОСОБА_10 лікарем?анестезіологом ОСОБА_9 розпочато реанімаційні заходи та після 2315 год. проведено трахеостомію (конікотомію), однак вжиті заходи виявились неефективними та о 23.55 12.05.2014 констатовано біологічну смерть ОСОБА_10 .

Згідно висновку експерта № 119 від 20.06.2014 та результатів вивчення в Головному бюро гістологічних препаратів з шматочків внутрішніх органів від трупа ("Висновок експерта" №18 від 16.04.2016), смерть ОСОБА_10 настала від гнійно-некротичного абсцедуючого ларингіту з розвитком набряку гортані ларингоспазму та механічної асфіксії.

Відповідно до висновку комісійної судово-медичної експертизи № 418/15 від 20.02.2017, ведення хворого ОСОБА_10 в реанімаційному відділенні Комунального закладу «Центральна районна лікарня» Калуської Міської і районної ради Івано-Франківської області було неправильним, важкість його стану була недооцінена, а необхідна трахеостомія (або конікотомія) своєчасно виконана не була, що слід вважати дефектами медичної допомоги. Виходячи з вищевикладеного, між вказаними дефектами та настанням смерті ОСОБА_10 існує прямий причинно-наслідковий зв`язок.

Дії ОСОБА_9 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 1 ст. 140 КК України, як неналежне виконання медичним працівником своїх професійних обов`язків внаслідок недбалого чи несумлінного до них ставлення, що спричинило тяжкі наслідки для хворого ОСОБА_10 .

В межах даного кримінального провадження було розпочато розгляд справи по суті і з метою встановлення фактичних обставин справи проведено допит обвинуваченого, потерпілої, експерта, свідків. ОСОБА_9 вину у вчиненні кримінального правопорушення, яке ставиться йому у вину, не визнав.

09.06.2025 у судове засідання захисником ОСОБА_8 подано клопотання про звільнення ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності в зв`язку зі закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та про закриття кримінального провадження з цих підстав, а також залишення без розгляду цивільного позову.

Обвинувачений ОСОБА_9 підтримав клопотання захисника та надав згоду на закриття провадження з таких підстав.

Прокурор не заперечила щодо задоволення такого клопотання.

Потерпіла ОСОБА_6 не заперечувала проти закриття кримінального провадження.

Представник цивільного відповідача ОСОБА_7 , не заперечив щодо задоволення такого клопотання.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Вислухавши думку учасників судового провадження, які прибули в судове засідання, вивчивши матеріали кримінального провадження, які стосуються заявленого клопотання, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Статтею 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Також, згідно п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності № 12 від 23.12.2005 року, особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України, санкція якого передбачає найвищу межу основного покарання у виді позбавлення волі на строк до двох років. Відповідно до вимог ст.12 КК України таке правопорушення відноситься до категорії нетяжкого злочину.

Пункт 1 ч. 2 ст.284 КПК України передбачає, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Судом встановлено, що ОСОБА_9 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався. Діяння з ознаками кримінального злочину, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України, яке ставиться йому вину, мало місце 12.05.2014. Від явки до органів слідства, прокурора та суду обвинувачений не ухилявся та не переховався, а строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за кримінальний злочин не зупинявся та не переривався.

Тобто, вищенаведені обставини свідчать, що строк притягнення ОСОБА_9 до кримінальної відповідальності за кримінальний злочин, передбачений ч. 1 ст. 140 КК України, закінчився.

Таким чином, відсутні підстави, які б перешкоджали звільнити ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності, а провадження у справі закрити.

У зв`язку з цим, суд вважає клопотання сторони захисту обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення і приходить до висновку про необхідність закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_9 та звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності.

З матеріалів справи вбачається, що 22.11.2018 потерпіла ОСОБА_6 подала до суду цивільний позов до цивільного відповідача КЗ «ЦРЛ Калуської міської і районної рад Івано-Франківської області» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна», у разі закриття справи з передбачених законом підстав, цивільний позов не розглядається, а тому суд залишає цивільний позов ОСОБА_6 без розгляду та роз`яснює про право звернутися із наведеним позовом у порядку цивільного судочинства.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого на стадії досудового розслідування не обирався, арешт на майно не накладався.

На підставі наведеного, ст. 49 КК України, керуючись ст. ст. 284, 285-286, 288, 314, 372, 395 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання захисника задоволити.

Звільнити ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального злочину, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_9 про обвинувачення у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст.140 КК України, - закрити.

Цивільний позов ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням - залишити без розгляду.

Роз`яснити цивільному позивачеві, що залишення цивільного позову без розгляду, не перешкоджає її праву на звернення до суду із аналогічним позовом в порядку цивільного судочинства.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий: