Справа № 462/4341/25
провадження 1-кс/462/1081/25
У Х В А Л А

20 червня 2025 року м. Львів

Слідча суддя Залізничного районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали скарги адвоката ОСОБА_3 , поданої в інтересах ОСОБА_4 на рішення, дії чи бездіяльність уповноваженої особи ВП № 1 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

встановив:

Представниця скаржниці адвокат ОСОБА_3 через систему «Електронний суд» звернулась до слідчого судді із скаргою, в якій просить зобов`язати уповноважену службову особу ВП №1 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області внести до ЄРДР відповідні відомості, викладені у повідомленні ОСОБА_4 від 07 травня 2025 року про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, яке полягає у погрозі вбивством, й розпочати з приводу даних обставин досудове розслідування. Скарга мотивована тим, що 06 травня 2025 року заявниця ОСОБА_4 прибула до житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , який належить їй на праві приватної власності у розмірі 92% (8% належить її брату ОСОБА_5 ). На той момент вона постійно проживала за кордоном та житлом фактично не користувалась. У будинку заявниця виявила сторонню особу, яка, як згодом з`ясувалося, була вселена без її відома та згоди за ініціативою ОСОБА_5 . З метою захисту своїх прав вона викликала поліцію. До прибуття правоохоронців на місце з`явився її брат, який, за словами заявниці, перешкоджав їй у користуванні майном і в присутності свідка ОСОБА_6 , 1983 року народження висловлював на її адресу погрози фізичною розправою. Заявниця сприйняла ці погрози як реальні, з огляду на попередні судимості та агресивну поведінку ОСОБА_5 , що викликало у неї обґрунтований страх за власне життя та здоров`я. 07 травня 2025 року ОСОБА_4 звернулася до Відділу поліції №1 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області із повідомленням про вчинення відносно неї кримінального правопорушення з боку її брата ОСОБА_5 , що полягало у погрозі вбивством, однак, згідно з відповіддю на адвокатський запит від 09 червня 2025 року, її звернення було розглянуто у порядку Закону України «Про звернення громадян».

В судове засідання скаржниця не з`явилася, однак її представниця адвокат ОСОБА_3 подала до суду заяву про розгляд скарги у їх відсутності, скаргу підтримують повністю та просять таку задоволити.

ВП № 1 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області, будучи належним чином повідомленим про час, день та місце розгляду скарги, не забезпечив явку в судове засідання свого уповноваженого представника, що на переконання суду, не перешкоджає розгляду скарги у відповідності до вимог ч. 3 ст. 306 КПК України.

На запит слідчої судді щодо витребування інформації за результатами розгляду заяви ОСОБА_4 від 07.05.2025 року та матеріалів кримінального провадження, то такої станом на день розгляду скарги суду не представлено.

Дослідивши наявні матеріали скарги, слідча суддя дійшла наступного висновку.

Як встановлено слідчою суддею та підтверджується матеріалами скарги, 07 травня 2025 року ОСОБА_4 звернулася до Відділу поліції №1 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області із повідомленням про вчинення відносно неї кримінального правопорушення з боку її брата ОСОБА_5 , що полягало у погрозі вбивством.

Дане повідомлення було зареєстровано в ІКСІПН за № 11065.

15 травня 2025 року представник ОСОБА_4 , адвокат ОСОБА_7 , звернулась із адвокатським запитом щодо внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Згідно з відповіддю 09.06.2025 року на адвокатський запит, повідомлення ОСОБА_4 розглянуто в порядку Закону України «Про звернення громадян».

09.06.2025 року на електронну адресу адвоката ОСОБА_3 надійшла відповідь ВП №1 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області, з якої вбачається, що за результатом розгляду звернення ОСОБА_4 не встановлено відомостей, які б свідчили про наявність кримінального правопорушення, а отже, відсутні підстави для внесення інформації до ЄРДР. У зв`язку з цим звернення було розглянуто у порядку, передбаченому Законом України «Про звернення громадян».

Статтею 2 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, одним з яких є захист особи, суспільства від кримінальних правопорушень.

Реалізація вказаних завдань здійснюється, з-поміж іншого, шляхом забезпечення кожному громадянину права на звернення до уповноважених органів з заявою про вчинене кримінальне правопорушення.

Зазначене право породжує відповідний обов`язок компетентних державних органів відреагувати на такі звернення у передбаченому законом порядку.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 303 КПК України визначено право оскарження бездіяльності слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 4 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Згідно ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Якщо зі звернення особи вбачається, що вона порушує перед органом досудового розслідування питання про вчинення кримінального правопорушення, ініціюючи здійснення ним дій, визначених КПК України, то навіть за умови, що результати аналізу наведених особою відомостей свідчать про відсутність ознак складу злочину, такі відомості мають бути внесені до ЄРДР з подальшим закриттям кримінального провадження відповідно до ст. 284 КПК України.

Викладене свідчить про наявність у слідчого та прокурора обов`язку після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, перевірити достатність інформації, що може свідчити про вчинення кримінального правопорушення, і лише за наслідками такої перевірки ним може бути ухвалене рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відтак, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 30 вересня 2021 року по справі № 556/450/18 (провадження №51-4229км20).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24 квітня 2019 року у справі №818/15/18 зауважила, що «у межах процедури за правилами пункту 1 частини першої статті 303 КПК України слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР».

Згідно з п. 18 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді суду першої інстанції належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

З метою належного дотримання процесуальних вимог щодо розгляду скарг на бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, слідчим суддям необхідно зважати на те, що такі вимоги не передбачають здійснення оцінки обґрунтованості заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, а передбачають лише обов`язок уповноважених органів здійснити фіксацію наданих особою відомостей про кримінальне правопорушення, які вона надає усвідомлено для реалізації відповідними органами завдань кримінального провадження.

Беручи до уваги, що матеріали провадження слідчій судді не представлено, а також не надано копії заяви скаржниці поданої до відділу поліції, відтак можливість перевірити обставини, викладені у скарзі, а також з`ясувати мотиви та встановити підстави, якими керувався ВП № 1 ЛРУП № 2 при наданні відповідної відповіді. Водночас ВП №1 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області не надано доказів, які б спростовували твердження скаржника.

У відповідності до п. 15 ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексу.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є: змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запровадженні механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Як встановлено судом, листом начальника ВП №1 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_8 від 06.06.2025 року ОСОБА_4 повідомлено, що працівниками ВП №1 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області розглянуто звернення громадянки ОСОБА_4 з приводу неправомірних, на думку заявниці дій її брата ОСОБА_5 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 . У зв?язку з відсутністю даних, які б вказували на наявність кримінального правопорушення та неможливістю у зв?язку з цим внесення відповідної інформації до Єдиного реєстру досудових розслідувань у внесенні в ЄРДР, було відмовлено. Розгляд даного звернення здійснювався у відповідності до вимог Закону України «Про звернення громадян». Одначосно повідомлено, що для захисту прав та інтересів ОСОБА_4 має право звернутись до суду в порядку цивільного судочинства, оскільки згідно ст. 19 ЦПК України, тільки суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин.

Таким чином, судом встановлено, що по даній ОСОБА_4 заяві від 07.05.2025 року була проведена належна перевірка працівниками ВП №1 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області.

Водночас слідча суддя позбавлена можливості перевірити обставини, викладені у заяві ОСОБА_4 від 07.05.2025 року, оскільки копію відповідного звернення до суду не надано.

З врахуванням вищенаведеного суд приходить до висновку про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність уповноваженої службової особи ВП №1 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області щодо невнесення відомостей до ЄРДР про кримінальне правопорушення.

Керуючись ст. 303, 304, 306, 307, 309 КПК України суд,

постановив:

у задоволенні скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідча суддя: ОСОБА_1