Справа № 191/520/25
Провадження № 1-в/191/130/25
У Х В А Л А

іменем України

01 квітня 2025 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання засудженого ОСОБА_4 про приведення вироку у відповідність з вимогами Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 р. №3886-IX, який набрав чинності 09.08.2024 р., в порядку ст.ст. 537-539 КПК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває клопотання ОСОБА_4 про приведення вироку у відповідність з вимогами Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 р. №3886-IX, який набрав чинності 09.08.2024 р., в порядку ст.ст. 537-539 КПК України.

Від представника державної установи та засудженого надійшли заяви про розгляд клопотання без їхньої участі.

У судовому засіданні прокурор зазначив, що вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.5 ст.539 КПК України судом здійснено розгляд подання у відсутність належним чином повідомлених осіб та відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України без фіксування судового розгляду за допомогою технічних засобів.

Суд, заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали долучені до клопотання, прийшов до наступних висновків.

09.08.2024 набрав чинності Закон № 3886-ІХ від 18.07.2024 відповідно до якого, стаття 51 КУпАП була викладена в новій редакції. Статтею 51 КУпАП визначено, що викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, є дрібним якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ПК України для норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, яка визначається у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Отже, 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян, визначених ст.51 КУпАП дорівнюють розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленому законом на 1 січня звітного року.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 р. № 3886-IX, який набрав чинності 09.08.2024 р., встановлено, що дії щодо чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (до 2684 грн. станом на 01.01.2023 року) є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст.51 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 відбуває покарання в ДУ «СВК (№94)» за вироком Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 11 квітня 2024 року. Вказаним вироком він засуджений за ч. 4 ст. 185 КК України, до покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі; за ч. 2 ст. 190 КК України, до покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі; за ч. 1 ст. 357 КК України, до покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень визначено покарання ОСОБА_4 шляхом поглинення менш суворого покарання, більш суворим, остаточно призначивши покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Відповідно до змісту вироку Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 11 квітня 2024 року, ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.4 ст.185 КК України, завдавши потерпілим матеріальну шкоду за епізодами:

- 17.10.2023 року, яким було завдано майнову шкоду на суму 569,00 грн.;

- 17.10.2023 року, яким було завдано майнову шкоду на суму 370,00 грн.;

- 17.10.2023 року, яким було завдано майнову шкоду на суму 496,50 грн.;

- 18.10.2023 року, яким було завдано майнову шкоду на суму 399,90 грн.;

- 18.10.2023 року, яким було завдано майнову шкоду на суму 349,90 грн.;

- 18.10.2023 року, яким було завдано майнову шкоду на суму 329,40 грн.;

- 18.10.2023 року, яким було завдано майнову шкоду на суму 500,00 грн.;

- 19.10.2023 року, яким було завдано майнову шкоду на суму 324,60 грн.;

- 19.10.2023 року, яким було завдано майнову шкоду на суму 387,50 грн.;

- 19.10.2023 року, яким було завдано майнову шкоду на суму 404,20 грн.;

- 19.10.2023 року, яким було завдано майнову шкоду на суму 367,84 грн.;

- 19.10.2023 року, яким було завдано майнову шкоду на суму 500,00 грн.;

- 20.10.2023 року, яким було завдано майнову шкоду на суму 405,80 грн.;

Станом на 01 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2684,00 грн.

Тому у зв`язку з усуненням караності такого діяння за епізодами вказаними вище, суд звільняє ОСОБА_4 від покарання передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Крім того, вироком Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 11 квітня 2024 року ОСОБА_4 засуджено за вчинення 23.09.2023 року крадіжки на суму 8960,96 грн. за ч.4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі та за вчинення 12.10.2023 року шахрайства на суму 4000,00 грн. за ч.2 ст.190 КК України до 2 років позбавлення волі, які не підлягають декриміналізації, оскільки вартість викраденого майна та завданої майнової шкоди перевищує два неоподатковувані мінімуми доходів громадян на час їх вчинення (2684,00 грн. прожитковий мінімуму для працездатних осіб станом на 1 січня 2023 року).

У зв`язку із зазначеним, заявлене клопотання підлягає частковому задоволенню, оскільки засуджений ОСОБА_4 підлягає звільненню від покарання за епізодом від 17.10.2023 року, 18.10.2032 року, 19.10.2023 року та епізодом від 20.10.2023 року за вироком Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 11 квітня 2024 року. Однак, оскільки покарання ОСОБА_4 за вищевказаним вироком призначено також за вчинення кримінальних правопорушень за ч.4 ст.185, ч.2 ст.190 КК України, які не підпадають під дію вищевказаного закону, так як вартість викраденого майна та завданої майнової шкоди перевищує два неоподатковувані мінімуми доходів громадян на час їх вчинення, то ОСОБА_4 не підлягає негайному звільненню з установи виконання покарань.

Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ст.74 КК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання засудженого ОСОБА_4 про приведення вироку у відповідність з вимогами Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 р. №3886-IX, який набрав чинності 09.08.2024 р., в порядку ст.ст. 537-539 КПК України, задовольнити частково.

Привести вирок Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 11 квітня 2024 року у відповідність з вимогами Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 р. №3886-IX, який набрав чинності 09.08.2024 р.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від призначеного вироком Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 11 квітня 2024 року, покарання за ч. 4 ст. 185 КК України за епізодами від 17.10.2023 року, 18.10.2032 року, 19.10.2023 року та епізодом від 20.10.2023 року.

Вважати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 засудженим за вироком Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 11 квітня 2024 року за ч. 4 ст. 185 КК України, до покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі; за ч. 2 ст. 190 КК України, до покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі; за ч. 1 ст. 357 КК України, до покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень визначено покарання ОСОБА_4 шляхом поглинення менш суворого покарання, більш суворим, остаточно призначивши покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 рахувати з 01 листопада 2023 року.

В іншій частині клопотання, відмовити.

Копію ухвали направити до Державної установи «Синельниківська виправна колонія (№94)» для виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1