Справа № 337/2301/25
Провадження № 1-кп/337/366/2025
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2025 року Хортицький районний суд міста Запоріжжя

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Хортицького районного суду міста Запоріжжя кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який має середню освіту, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, який фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого в силу ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :

24.04.2025 року приблизно о 06-25 годині, ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, в період дії правового режиму воєнного стану в Україні, який введено в дію відповідно до Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, знаходячись позаду магазина «Брідж» за адресою: м. Запоріжжя, вул. Хортицьке шосе 10-А, скориставшись тим, що потерпіла ОСОБА_6 тимчасово залишила своє майно без нагляду на картонних коробках, розташованих поруч зі службовим входом до вказаного магазину, підійшов до службового входу та таємно викрав мобільний телефон марки «Iphone XR» IMEII: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , вартістю 4620 гривень з урахуванням зносу, який знаходився у чохлі зеленого кольору, вартістю 350 гривень, який належить потерпілій ОСОБА_6 , чим спричинив матеріальний збиток потерпілій на загальну суму 4970 гривень. В подальшому, ОСОБА_4 розпорядився викраденим майном на власний розсуд, заподіявши ОСОБА_6 матеріальних збитків на вищевказану суму.

У судове засідання потерпіла ОСОБА_6 не з`явилася, надала суду заяву про розгляд без її участі, матеріальна шкода відшкодована повністю, просить обвинуваченого покарати не тяжко.

Учасники не заперечували проти розгляду за відсутності потерпілої.

Виходячи з позиції обвинуваченого, захисника і прокурора, суд вважає, за можливе, за відсутності потерпілої, з`ясувати обставини за кримінальним провадженням.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення повністю визнав, та пояснив суду, що за магазином «Брідж» є місце для паління куди він приблизно о 6-30 годині прийшов за недопалками сигарет, які обіцяв принести знайомому. За магазином побачив на ящику мобільний телефон у чохлі, взяв його і поклав до кишені та пішов на ринок де подав телефон за 100 грн. продавчині у кіоску. У скоєному розкаюється, жалкує про вчинене, та у подальшому не буде вчиняти подібних дій.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає, судом роз`яснено про позбавлення права на оскарження цих обставин в апеляційному порядку.

При встановлених обставинах, оцінивши надані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена і наданих доказів достатньо для визнання його винуватим.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 4 ст.185 КК України, як викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 судом визнається щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Суд зазначає, що згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, тому особі, яка вчинила протиправне діяння, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з вказаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винуватого.

Питання призначення покарання визначають форму реалізації кримінальної відповідальності в кожному конкретному випадку з огляду на суспільну небезпечність і характер кримінального правопорушення, обставини справи, особу винного, а також обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Вирішення цих питань належить до дискреційних повноважень суду, який розглядає кримінальне провадження по суті, й повинен з урахуванням усіх перелічених обставин визначити вид і розмір покарання.

Щире каяття, характеризуючи ставлення винної особи до вчиненого нею злочину, означає, що особа визнає свою вину, дає правдиві показання, щиро жалкує про вчинене, негативно оцінює злочин, демонструє готовність понести заслужене покарання. На цьому наголосив Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у справі № 643/13256/17.

Щире каяття особи можливе на будь-якій стадії кримінального процесу, в тому числі й під час розгляду справи у суді. Для визнання щирого каяття обставиною, яка пом`якшує покарання, не має значення, на якій стадії воно відбулося, головне встановити фактори, які б свідчили про справжність, щирість каяття (Постанова ВС ККС, справа №523/4890/19 від 04.10.2022 р.).

Призначаючи покарання ОСОБА_4 , з огляду на обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, особу обвинуваченого, який раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який віднесений до категорії тяжких злочинів, ставлення обвинуваченого до скоєного, який вину у вчиненому визнав у повному обсязі, усвідомив неправомірність своїх дій, щиро розкаявся у вчиненому, виявляв щирий жаль з приводу вчиненого, засуджує свої дії, і враховує позицію потерпілої, яка у письмовій заяві просила покарати не тяжко, і не наполягала на суворому покаранні пов`язаного з позбавленням волі.

Суд, вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень призначити покарання у виді позбавлення волі на строк у межах санкції статті Кримінального кодексу України без реального відбування покарання, але в умовах застосування до нього вимог ст. 75 КК України, шляхом звільнення його від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Призначене судом покарання на переконання суду відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності, і захистом інтересів потерпілої.

Дане покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Питання про речові докази суд вирішує у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальних витрат по справі не заявлено.

Ухвалою слідчого судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 07.05.2025 року до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, який суд вважає за необхідне залишити до набрання вироком законної сили.

Відповідно до п.12 ч.1ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання про те, що належить вчинити з майном, на яке накладено арешт.

За приписами ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Так, арешт, накладений на майно потерпілоїОСОБА_6 , на підставі ухвали слідчого судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 30.04.2025 року, а саме на мобільний телефон марки «Iphone XR» із сім картою оператора ПрАТ «Київстар» підлягає скасуванню.

Керуючись ст. 370, 371, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Визнати винуватим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити покарання у вигляді 5(п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку в 1(один) рік, не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до вимог ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Залишити запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили.

Скасувати арешт накладений на майно потерпілоїОСОБА_6 на підставі ухвали слідчого судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 30.04.2025 року, а саме з мобільного телефону марки «Iphone XR» із сім картою оператора ПрАТ «Київстар».

Речові докази: коробка від мобільного телефону марки «Iphone XR», товарний чек магазину «Цитрус», мобільний телефон марки «Iphone XR» (IMEII: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 ) із сім картою оператора ПрАТ «Київстар», які передані потерпілій ОСОБА_6 залишити ОСОБА_6 за належністю.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Роз`яснити право на подання клопотання про помилування, право ознайомлення із журналом судового засідання і подання на нього письмових зауважень.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1