Справа № 761/2989/23
Провадження № 1-кп/761/3051/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2025 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження №0000558 від 03.11.2022 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Херсон, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , на даний час утримується під вартою у ДУ «Київський слідчий ізолятор»,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Шевченківським районним судом здійснюється судовий розгляд кримінального провадження №0000558 від 03.11.2022 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

16.05.2025 кримінальне провадження передано судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 шляхом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Прокурор в судовому засіданні звернувся з клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_5 , оскільки судовий розгляд на даний час неможливо завершити з об`єктивних причин, а ризики, передбачені ст.177 КПК України, продовжують діяти.

Захисник заперечував щодо задоволення клопотання, просив змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на інший запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, зокрема домашній арешт. Зазначив, що ризики, наведені прокурором не доведені, оскільки ОСОБА_5 самостійно прибула до органу досудового розслідування після того як їй стало відомо, що її розшукують, активно співпрацювала з органом досудового розслідування. Крім того, вказав, що обвинувачена ОСОБА_5 має на утриманні малолітню дитину, яка наразі перебуває під наглядом хворої бабусі, а тому з урахуванням наведеного, а також тривалого часу перебування ОСОБА_5 під вартою, просив застосувати більш м`який запобіжний захід.

Обвинувачена ОСОБА_5 підтримала доводи захисника, а також зазначила, що наміру переховуватися від суду вона не має, та навпаки самостійно прибула до органу досудового розслідування, аби довести свою невинуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

Заслухавши клопотання прокурора, думки учасників судового провадження, вивчивши наявні в розпорядженні суду матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

Так, відповідно до ухвали слідчого судді до обвинуваченої ОСОБА_5 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави, який в ході судового провадження продовжено відповідно до ухвали суду до 14 липня 2025 року.

Під час вирішення клопотання прокурора щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_5 , судом враховуються дані про особу обвинуваченої, яка раніше не судима, має на утриманні малолітню дитину, в той же час обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке віднесено до категорії особливо тяжких злочинів, відсутність належних гарантій, які б переважали наявні ризики її ухилення від суду, відсутність будь-яких відомостей щодо неможливості подальшого перебування обвинуваченої під вартою в зв`язку із станом здоров`я.

Крім того, вирішуючи клопотання прокурора про продовження обвинуваченій ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом враховуються зокрема й ті обставини, що обвинувачена, може здійснити вплив на свідків, які не допитані в даному провадженні, з метою зміни останніми показань.

Також судом враховується, що Європейський суд з прав людини неодноразово в своїх рішення наголошував, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Крім того, Європейський суд з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції», «Москаленко проти України» зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Враховуючи наведене, на даний час, менш суворий запобіжний захід, аніж тримання під вартою, не здатний забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченої.

Таким чином, на переконання суду, доводи сторони захисту про можливість застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, є неспроможними.

З огляду на викладене, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинувачених, але й високі стандарти охорони загально суспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, з метою запобігти ризикам, суд вважає необхідним продовжити обвинуваченій ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В той же час, враховуючи, що ОСОБА_5 тривалий час перебуває під вартою, судовий розгляд не завершено з об`єктивних обставин, в тому числі і у зв`язку з незабезпеченням стороною обвинувачення явки свідків в судове засідання, а також враховуючи суспільну небезпеку інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, майновий, сімейний стан та інші дані, які характеризують особу обвинуваченої та її спосіб життя, суд дійшов висновку, що застава в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб здатна забезпечити виконання обвинуваченою своїх процесуальних обов`язків, у зв`язку чим вважає за необхідне визначити саме такий розмір застави, який, на переконання суду, буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваною ОСОБА_5 обов`язків, передбачених КПК України.

Водночас, у випадку внесення застави, суд вважає за необхідне покласти на обвинувачену обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 331, 372 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_5 .

Клопотання прокурора - задовольнити частково.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_5 до 01 вересня 2025 року, включно.

Визначити ОСОБА_5 заставу в 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242240 гривень, яка може бути внесена як самою обвинуваченою, так і іншими фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок для внесення застави отримувач: ТУДСАУ в місті Києві, , МФО: 820172, Банк: Державна казначейська служба України м.Київ р/р UA1012089. Призначення платежу: застава за ОСОБА_5 , згідно ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 04.07.2025 у справі № 761/2989/23, внесені (П.І.Б. особи, що вносить заставу), згідно квитанції від (дата та № квитанції).

Документ, що підтверджує внесення застави, надається суду, а також адміністрації СІЗО.

У разі внесення застави у визначеному судом розмірі вважається, що до обвинуваченої обрано запобіжний захід у виді застави.

На підставі ч.5 ст.194 КПК України покласти на обвинувачену ОСОБА_5 у разі внесення застави, такі обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до суду, а в разі неможливості з`явитися з поважних причин заздалегідь про це повідомити суд;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та засобів зв`язку.

- не відлучатися за межі населеного пункту, де вона проживає, без дозволу суду;

- здати до зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити обвинуваченій ОСОБА_5 , що в разі внесення застави у встановленому в даній ухвалі розмірі, оригінал документа з відміткою банку, що підтверджує внесення застави на розрахунковий рахунок ТУДСАУ в місті Києві, повинен бути наданий уповноваженій посадовій особі Державної Установи «Київський слідчий ізолятор», яка негайно повинна здійснити розпорядження про звільнення обвинуваченої з-під варти і повідомити усно та письмово суд.

В разі, якщо обвинувачена, будучи належним чином повідомленою, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин або не повідомить про причини неявки, застава звертається в дохід держави, зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України і використовується в порядку, встановленому законом для використання судового збору.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя