Справа № 347/477/24
Провадження № 1-кп/347/103/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.06.2025 року Косівський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Косів матеріали клопотання прокурора Косівської окружної прокуратури про звернення застави в дохід держави у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.3 ст.15, ч.4 ст.185, ч.2 ст.307, ч.2 ст.310, ч.1 ст.309, ч.2 ст.309 КК України,

В С Т А Н О В И В :

30.05.2025 року прокурор Косівської окружної прокуратури ОСОБА_6 подав до суду клопотання про звернення застави в дохід держави внесеної за підозрюваного ОСОБА_4 .

Із клопотання вбачається, що 22.08.2024 року у кримінальному провадженні відносно підозрюваного ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України, обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою з утриманням в Державній установі «Івано-Франківська установа виконання покарань (№12)», терміном 60 днів до 24.10.2024 з визначеною заставою у межах 60 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 181680 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот вісімдесят) гривень, у випадку внесення застави, покладено передбачені ст. 194 КПК України обов`язки: прибувати до слідчого, процесуального керівника-прокурора чи суду із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту в якому він фактично проживає, м. Косів, Косівського району Івано-Франківської області, без дозволу слідчого, прокурора, суду; повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання слідчому у кримінальному провадженні свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну

26.08.2024 року підозрюваний ОСОБА_4 звільнений з Державноїустанови «Івано-Франківська установа виконання покарань (№12) у зв`язку із внесенням застави, йому було роз`яснено покладені судом обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, і таким чином застосовано до нього запобіжний захід - заставу.

У своєму клопотанні прокурор зазначив, що, незважаючи на застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу та на обов`язки, покладені судом з метою запобігання ризиків, передбачених п.п. 1, 4, 5, ч. 1 ст. 177 КПК України, останній неодноразово здійснював порушення обов`язків, покладених судом.

Зокрема, в порушення обов`язків не відлучатися із населеного пункту в якому він фактично проживає: м. Косів, Косівського району Івано-Франківської області, без дозволу слідчого, прокурора, суду та повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання обвинувачений ОСОБА_4 , без дозволу здійснював неодноразові поїздки за межі Косівського району, Івано-Франківської області. Згідно листа АТ «Укрзалізниця» № ГЮЦ-45/1790 ОСОБА_4 здійснював придбання квитків на потяги, зокрема: 24.12.2024 потяг 096Л сполученням Івано-Франківськ-Київ; 03.01.2025 потяг 043Ш сполученням Київ-Івано-Франківськ; 24.02.2025 потяг 007К сполученням Київ-Коломия.

За результатами проведеної негласної слідчої (розшукової) дії, результати проведення якої розсекречено, встановлено, що ОСОБА_4 , користуючись мобільним номером телефону НОМЕР_1 , 18.02.2025 року перебував в межах дії базових станцій операторів мобільного зв`язку в м. Івано-Франківськ, 19.02.2025 та 20.02.2025 року перебував в смт. Овідіополь. Одеської області, а 24.02.2025 - в м. Київ.

Будучи зобов`язаним не відлучатися із населеного пункту в якому він фактично проживає: м. Косів, Косівського району Івано-Франківської області, без дозволу слідчого, прокурора, суду та повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання, обвинувачений ОСОБА_4 , в порушення обов`язків передбачених ст. 194 КПК України, жодного разу не повідомив прокурора чи суд про залишення Косівського району, Івано-Франківської області та про зміну свого місця проживання на час перебування в м. Київ.

Прокурор вважає клопотання підставним та просить його задовольнити, посилаючись на те, що сторона захисту не надала суду доказів того, що ОСОБА_4 звертався за дозволами слідчих чи суду для залишення населеного пункту за місцем свого проживання. Крім того, до ОСОБА_4 застосовувались примусові приводи у зв`язку із неявкою його в судові засідання, що свідчить про порушення ним своїх процесуальних обов`язків.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 щодо заявленого клопотання заперечують.

Так, ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що після звільнення його із СІЗО він на початку вересня 2024 року звертався до слідчого за дозволом залишити населений пункт, де він проживає з метою відвідати родичів, на що йому була дана усна згода; також він брав дозвіл суду на виїзд за межі свого населеного пункту.

Захисник ОСОБА_5 звернув увагу суду, що вказані у клопотанні події відбувалися поза межами визначеного судом строку дії покладених на ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, які були чинними до 16.12.2024 року.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та захисника, дослідивши матеріали клопотання про звернення застави в дохід держави, суд вважає, що вказане клопотання не підлягає задоволенню з нижче наведених підстав.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді від 22.08.2024 року відносно ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, з визначеною заставою у межах 60 розмірів прожиткових мінімумів, що становить 181680 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот вісімдесят) гривень. 26.08.2024 року у зв`язку із внесенням застави підозрюваний ОСОБА_4 був звільнений з Державноїустанови «Івано-Франківська установа виконання покарань (№12), і таким чином до нього застосовано запобіжний захід у виді застави та покладено обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.

Ухвалою суду від 18.10.2024 року було продовжено терміном на два місяці строк дії процесуальних обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України, покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді від 22.08.2024 року. Термін дії покладених судом обов`язків щодо обвинуваченого ОСОБА_4 та термін дії ухвали встановлено до 16.12.2024 року.

За змістом листа АТ «Укрзалізниця» № ГЮЦ-45/1790 ОСОБА_4 здійснював придбання квитків на потяги, зокрема: 24.12.2024 потяг 096Л сполученням Івано-Франківськ-Київ; 03.01.2025 потяг 043Ш сполученням Київ-Івано-Франківськ; 24.02.2025 потяг 007К сполученням Київ-Коломия.

За результатами проведеної негласної слідчої (розшукової) дії, результати проведення якої розсекречено, встановлено, що ОСОБА_4 , користуючись мобільним номером телефону НОМЕР_1 , 18.02.2025 року перебував в межах дії базових станцій операторів мобільного зв`язку в м. Івано-Франківськ, 19.02.2025 та 20.02.2025 року перебував в смт. Овідіополь. Одеської області, а 24.02.2025 - в м. Київ.

Ухвалами суду від 03.04.2024 року та від 05.02.2025 року було застосовано до ОСОБА_4 примусовий привід.

Таким чином, ОСОБА_4 здійснював поїздки після встановленого терміну дії покладених на нього вище зазначених обов`язків (тобто - після 16.12.2024 року), як і примусовий привід до нього був застосований поза межами визначеного строку покладених на нього обов`язків, а тому висновки про порушення ОСОБА_4 процесуальнихобов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, є безпідставними.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у дохід держави в разі невиконання цих обов`язків. Застава як запобіжний захід виконує важливу забезпечувальну та стимулюючу функцію, а також стримує підозрюваного, обвинуваченого від негативної поведінки під час здійснення досудового розслідування та судового розгляду.

За таких обставин, суд звертає увагу, що застава в даному випадку є запобіжним заходом, який не має визначеного строку дії, оскільки статтею 182 КПК України не визначено строку його дії.

При цьому, суд враховує, що частина 7 статті 194 КПК України визначає, що обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Отже, зважаючи на те, що на обвинуваченого ОСОБА_4 були покладені обов`язки, передбачені ст.194 КПК України, строком до 16.12.2024 року, строк їх дії продовжено не було, тому відсутні підстави стверджувати про факт порушення цих обов`язків обвинуваченим ОСОБА_4 поза межами строку їх дії і, відповідно - з цих підстав застава зверненню в дохід держави не підлягає.

Відповідно до ч. 8 ст. 182 КПК України у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Згідно ч. 9 ст. 182 КПК України питання про звернення застави в дохід держави вирішується слідчим суддею, судом за клопотанням прокурора або за власною ініціативою суду в судовому засіданні за участю підозрюваного, обвинуваченого, заставодавця, в порядку, передбаченому для розгляду клопотань про обрання запобіжного заходу. Неприбуття в судове засідання зазначених осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду питання, не перешкоджає проведенню судового засідання.

Керуючись ст.ст. 176-178, 182, 184, 193-198, 331, 350, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ :

клопотання прокурора Косівської окружної прокуратури ОСОБА_6 про звернення застави в дохід держави залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1