Справа №:755/4868/25
Провадження №: 1-кс/755/1729/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" травня 2025 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000616 від 22.02.2025 року про арешт майна,

в с т а н о в и в:

Прокурор Дніпровської окружної прокуратури міста Києва звернувся до суду із клопотанням, у межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000616 від 22.02.2025 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.358 КК України про арешт майна.

Клопотанням обґрунтоване тим, що Дніпровським управлінням поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, під процесуальним керівництвом Дніпровської окружної прокуратури міста Києва здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000616, у ході якого встановлено, що невстановлені досудовим розслідуванням особи, за попередньою змовою здійснили підроблення ряду офіційних документів з метою їх використання з метою заволодіння майновими правами на земельну ділянку з кадастровим номером :66:438:0151.

За матеріалами кримінального провадження встановлено, що ТОВ «Будінвест-Менеджмент» (), 11 вересня 2017 року зареєструвало за собою право власності на будинок літнього типу (літ. М), загальною площею 80,7 кв.м, що складає 3/100 частки у майновому комплексі з реєстраційним номером об?єкту нерухомого майна 487530000.

Підставою для проведення державної реєстрації речового права на будинок літнього типу (літ. М) загальною площею 80,7 кв.м за ТОВ «Будінвест-Менеджмент» слугувало свідоцтво про право власності від 03.09.2007 року видане Головним управлінням комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (КМДА).

Згідно проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок від 11.06.2015 року розробленого ТОВ «Стафед» та витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 12.06.2015 року, будівля товариства «Будінвест-Менеджмент» начебто розташована на земельній ділянці :66:438:0151.

12 квітня 2019 року між Київською міською радою та ТОВ «Будінвест-Менеджмент» укладено договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером :66:438:0151. Підставою для передачі земельної ділянки в оренду без проведення конкурентних процедур, слугувала наявність на земельній ділянці нерухомого майна ТОВ «Будінвест-Менеджмент» - будинку літнього типу (літ. М) площею 80,7 кв.м.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 16.03.2021 у справі №910/9768/19 рішення Київської міської ради про передачу ТОВ «Будінвест-Менеджмент» земельної ділянки :66:438:0151 в оренду визнане незаконним та скасоване, а договір оренди визнаний недійсним.

14 липня 2021 року, речове право оренди на земельну ділянку :66:438:0151 скасоване в Державному реєстрі речових прав (індексний номер рішення 59272252).

У свою чергу досудовим розслідуванням встановлено, що згідно протоколу огляду застосунку «Гугл Пленет» та інформації Державного космічного агентства України на земельній ділянці з кадастровим номером :66:438:0151, починаючи з 2001 року до березень 2015 року жодної будівлі не було, а належний ТОВ «Будінвест-Менеджмент» будинок літнього типу (літ. М) розташовувався на іншій земельній ділянці. З аналізу застосунку «Гугл Пленет» та інформації Державного космічного агентства України, на земельній ділянці з кадастровим номером :66:438:0151 побудовано будівлю - будинок літнього типу (літ. М) лише у період 2014 - 2015 років, саме з метою отримання права оренди на земельну ділянку за спрощеною процедурою - без проведення конкурсу.

Вказана інформація також підтверджується протоколом огляду земельної ділянки з кадастровим номером :66:438:0151, інформацією КМП БТІ щодо дійсного місцерозташування будинку літнього типу (літ. М) до 2007 року та протоколом огляду інвентаризаційної справи. Зокрема, за інформацією КП КМР КМ БТІ та з аналізу оглянутого в інвентаризаційній справі схематичного плану майнового комплексу з реєстраційним номером 487530000, будівля будинку літнього типу під літ. М, була розташована на земельній ділянці, яка на даний час сформована під кадастровим номером :66:438:0122.

Отже, ТОВ «Будінвест-Менеджмент» надало до Київської міської ради документи, що містять недостовірні відомості, що начеб - то будівля - будинок літнього типу (літ. М) площею 80,7 кв.м розташований саме на земельній ділянці :66:438:0151, що у свою чергу може свідчити про її фактичне самовільне зайняття.

Постановою слідчого земельна ділянка територіальної громади міста Києва з кадастровим номером :66:438:0151 та нежитлова будівля - будинок літнього типу (літ. М) площею 80,7 кв.м визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

У кримінальному провадженні призначено судову земельно - технічну експертизу та земельно - оціночну експертизу.

Прокурор у судове засідання не з`явився, клопотав про задоволення клопотання у його відсутність.

Відповідно до ст.172 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку, про необхідність розгляду клопотання без повідомлення власників майна, оскільки є необхідність забезпечення арешту майна, так як існують ризики відчуження майна до прийняття судом рішення.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного.

Згідно норми ч.1 ст.107 КПК України фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Згідно п.7 ч.2 ст.131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Крім того, п.1 ч.2 ст.170 КПК України передбачено, що арешт на майно накладається з метою збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами, згідно ч.1 ст.98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Водночас, ч.2 ст.64-? КПК України передбачено, що третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.

Частиною 10 ст.170 КПК України, передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Крім того, на підставі вимог ч.5 ст.9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

Також, у ст.1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи (справа «Ізмайлов проти Росії», п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.).

На підставі викладеного, з урахуванням мотивів клопотання про арешт майна та доданих до клопотання документів, слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором доведено наявність достатніх підстав вважати, що мав місце факт вчинення кримінального правопорушення та про необхідність накладення арешту на майно на підставі ч.2 ст.170 КПК України, оскільки існує обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти органи досудового розслідування з дотриманням відповідних положень національного законодавства та принципів верховенства права.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.110, 131, 170-175, 309 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме: на земельну ділянку з кадастровим номером :66:438:0151, реєстраційний номер об?єкту нерухомого майна 000; будинок літнього типу (літ. М), площею 80,7 кв.м та розташований за адресою: м. Київ, вул. Паркова дорога, 3 і належить ТОВ «Будінвест-Менеджмент» (), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна:, шляхом заборони відчуження майна.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1