Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/6870/25
Номер провадження 1-кс/711/1696/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2025 року м. Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність старшого слідчого СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна по кримінальному провадженні №0000321, внесеного до ЄРДР 04.03.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Захисник підозрюваного ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси зі скаргою на бездіяльність старшого слідчого СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна по кримінальному провадженні №0000321, внесеного до ЄРДР 04.03.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України.

В обґрунтування скарги посилається на те, що в провадженні СУ ГУНП в Черкаській області перебуває кримінальне провадження №0000321 від 04.03.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України, за підозрою ОСОБА_3 .

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкас від 24.03.2025 у справі № 711/2387/25 надано дозвіл на проведення обшуку житла ОСОБА_3 та 23.04.2025 проведено такий обшук, в ході якого вилучено мобільний телефон «Iphone 12 pro».

Відповідно до наданих до клопотання про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 копій доказів, указаний телефон досліджено в ході проведення слідчих дій у кримінальному провадженні.

14.07.2025 адвокатом ОСОБА_4 від клієнта отримано інформацію про неповернення йому вилученого під час обшуку домоволодіння майна, а саме мобільного терміналу системи електронного зв`язку (мобільного телефону).

14.07.2025 адвокатом ОСОБА_4 подане відповідне клопотання про його повернення.

15.07.2025 старшим слідчим СУ ГУНП в Черкаській області винесено постанову про відмову в задоволенні клопотання про повернення тимчасово вилученого майна, оскільки ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкас від 24.03.2025 надано дозвіл на відшукання та вилучення зокрема мобільних телефонів, які перебувають у користуванні ОСОБА_3 .

Постановою слідчого від 23.04.2025 мобільний телефон ОСОБА_3 марки «Iphone 12 pro» визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, що виключає можливість повернення речового доказу власнику або його представнику.

Сторона захисту не погоджується із законністю такої постанови, а також її мотивацією та вважає, що майно, вилучене у ОСОБА_3 під час обшуку 23.04.2025 підлягає поверненню, адже орган досудового розслідування незаконно обмежив право власності підозрюваного.

Відповідно до ухвали слідчого судді у справі № 711/2387/25 від 24.03.2025 надано дозвіл на проведення обшуку в будинку та прибудовах за місцем проживання ОСОБА_3 з метою відшукання та вилучення речей та документів, а саме: грошових коштів, здобутих злочинним шляхом; мобільних телефонів, які перебувають у користуванні ОСОБА_3 , за допомогою яких здійснюється зв`язок та листування між особами, причетними до вчинення злочину; чорнових записів.

За змістом протоколу обшуку від 23.04.2025 ОСОБА_3 добровільно видав мобільний телефон «Iphone 12 pro».

Того ж дня 23.04.2025 без проведення огляду предмету, без з`ясування його вмісту та наявності у нього ознак речового доказу, постановою слідчого мобільний телефон, вилучений у ОСОБА_3 , визнано речовим доказом та в подальшому в тому ж спец пакеті, в який він поміщений під час обшуку його направлено для проведення слідчих дій до управління СБУ.

Таким чином, слідчий не володів інформацією про те, чи був наділений вилучений у ОСОБА_3 мобільний телефон ознаками саме того предмету, дозвіл на відшукання якого був наданий ухвалою слідчого судді на проведення обшуку від 24.03.2025, адже він не володів відомостями про його вміст на час вилучення та зберігання у власному розпорядженні.

Таким чином у матеріалах провадження станом на 23.04.2025, а також станом на дату скерування телефону для проведення слідчих дій до управління СБУ 07.05.2025 не було відомостей про те, що саме за допомогою вказаного телефону відбувалося спілкування ОСОБА_3 з іншими особами, яким у подальшому оголошено повідомлення про підозру (причетними до скоєння злочину за змістом ухвали слідчого судді).

Таким чином протягом указаного періоду часу слідчий також не володів відомостями про те, що вилучений у ОСОБА_3 телефон має ознаки, притаманні речовому доказу, які визначені в ст.98 КПК України, а саме є матеріальним об`єктом, який був знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберіг на собі його сліди або містив інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що був об`єктом кримінально протиправних дій.

Зазначена обставин спростовує законність обгрунтування відмови у поверненні тимчасово вилученого майна, що наведена старшим слідчим СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 у постанові про відмову у задоволенні клопотання про повернення тимчасово вилученого майна від 15.07.2025.

Разом із цим адвокат ОСОБА_4 звертає увагу, що ухвала слідчого судді про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи надає право на проникнення до житла чи іншого володіння особи (ч.1 ст.235 КПК України).

Обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб (ч.1 ст.234 КПК України).

З огляду на наведене, ухвала про дозвіл на проведення обшуку надає право слідчому, прокурору право проникнути до житла чи іншого володіння з метою виявлення та фіксації, а також відшукання певного майна та/або осіб.

Ухвала слідчого судді про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи повинна відповідати загальним вимогам до судових рішень, передбачених цим Кодексом, а також містити відомості про: 6) речі, документи або осіб, для виявлення яких проводиться обшук (п. 6 ч. 2 ст. 235 КПК України). Жодної вказівки на те, що така ухвала повинна або може містити відомості про можливість вилучення такого майна Кримінальний процесуальний закон не містить.

Захисник підозрюваного ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 також вказує на те, що визнаючи 23.04.2025 мобільний телефон речовим доказом, старший слідчий СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 не визначив місце його зберігання, а тому твердження про неможливість повернення предмету його власнику через визнання його речовим доказом є незаконним, адже існує можливість такої передачі власнику під відповідальну розписку.

А відсутність посилання на місце зберігання мобільного телефону та не накладення на нього арешту слідчим суддею вказує на незаконне володіння ним органом досудового розслідування.

На підставі вищевикладеного захисник підозрюваного ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 просив зобов`язати уповноважених осіб СУ ГУНП в Черкаській області повернути тимчасово вилучене під час обшуку майно, а саме мобільний телефон «Iphone 12 pro» особі, у якої він був вилучений 23.04.2025 під час проведення обшуку - ОСОБА_3 .

В судове засідання захисник підозрюваного ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 не з`явився, однак 01.08.2025 подав на адресу суду клопотання про розгляд скарги без його участі, при цьому скаргу підтримує та просить задовольнити.

Будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду скарги старший слідчий СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 в судове засідання області не з`явився.

Відповідно положень ч.3 ст.306 КПК України відсутність у судовому засіданні осіб, бездіяльність яких оскаржується, не перешкоджає розгляду скарги.

Положеннями ч.4 ст.107 КПК України визначено, що у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

За вказаних обставин, слідчий суддя повважав за можливе розгляд клопотання проводити у відсутність учасників справи та без фіксування судового процесу технічними засобами.

Дослідивши матеріали скаргизахисника підозрюваного ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 , слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Нормами ст.2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також щоб жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна.

Згідно з п.18 ст.3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

В судовому засіданні встановлено, що слідчими СУ ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженню №0000321, внесеного до ЄРДР 04.03.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України.

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24.03.2025 року надано дозвіл на проведення обшуку в будинку та прибудовах за місцем проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , який на праві власності належить останньому, з метою відшукання та вилучення речей та документів, а саме: грошових коштів, здобутих злочинним шляхом, мобільних телефонів, які перебувають у користуванні ОСОБА_3 , за допомогою яких здійснюється зв`язок та листування між особами, причетними до скоєння злочину, чорнових записів.

На підставі ухвали слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24.03.2025 року, старшим слідчим СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 23.04.2025 було проведено обшук в будинку та прибудовах за місцем проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого вилучено мобільний телефон ОСОБА_3 марки «Iphone 12 pro».

Постановою старшого слідчого СУ ГУНП України в Черкаській області ОСОБА_5 від 23.04.2025 мобільний телефон ОСОБА_3 марки «Iphone 12 pro» визнано речовим доказом у кримінальному провадженню №0000321.

Відповідно до положень ст.41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно з вимогами ст.16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

На підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом, допускається тимчасове вилучення майна без судового рішення.

Нормами ст.167 КПК України передбачено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до положень ст.168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Слідчий, прокурор, інша уповноважена службова особа під час обшуку і тимчасового вилучення майна або негайно після їх здійснення зобов`язана скласти відповідний протокол, копія якого надається особі, у якої вилучено майно, або її представнику.

Згідно з вимогами ст.169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено:

1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним;

2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна;

3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу;

4) у разі скасування арешту;

5) за вироком суду в кримінальному провадженні щодо кримінального проступку.

Відповідно до положень ст.234 КПК України, обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Положеннями ч.1 ст.235 КПК України встановлено, ухвала слідчого судді про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи з підстав, зазначених у клопотанні прокурора, слідчого, надає право проникнути до житла чи іншого володіння особи лише один раз.

Нормами ч.7 ст.236 КПК України передбачено, що при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження.

Згідно з вимогами ст.236 КПК України предмети та речі, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до положень ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з вимогами ч.5 ст.171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Відповідно до вимог ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Слідчим суддею встановлено, що у кримінальному провадженні №0000321, внесеного до ЄРДР 04.03.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України, слідчий чи прокурор про накладення арешту на вилучене 23.04.2024 року в ході проведення обшуку в будинку та прибудовах за місцем проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме: мобільний телефон ОСОБА_3 марки «Iphone 12 pro», не зверталися та слідчим суддею рішення щодо арешту вказаного мобільного телефону не приймалося, тобто арешт не накладався.

Визнання слідчим чи прокурором майна (речей, предметів, документів) речовими доказами у кримінальному провадженні не створює наслідки щодо обмеження його власників/володільців у праві володінні користуванні чи розпорядженні цим майном, оскільки це може здійснюватися лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК України, тобто за встановленою процедурою.

Разом з цим, ухвала про надання дозволу на обшук, в силу положень ст.ст.234, 235 КПК України лише надає право на проникнення до житла чи іншого володіння особи з метою відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення.

За таких обставин, за відсутності судового рішення про арешт майна, слідчий суддя вважає, що на даний час відсутні будь-які правові підстави подальшого утримання органом досудового розслідування мобільного телефону марки «Iphone 12 pro», який був вилучений 23.04.2024 року в ході проведення обшуку в будинку та прибудовах за місцем проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

За результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування, у відповідності до ст.307 КПК України, слідчим суддею постановляється ухвала про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 3, 98, 169, 170, 171, 174, 234, 235, 236, 303, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 - задовольнити.

Зобов`язати слідчого СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 повернути мобільний телефон марки «Iphone 12 pro», який був вилучений 23.04.2024 року в ході проведення обшуку в будинку та прибудовах за місцем проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , особі, у якої він був вилучений - ОСОБА_3

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1