Справа № 463/4118/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/1479/25 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2025 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі

головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 , подану в інтересах ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 20 травня 2025 року про відмову в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_5 на постанову старшого слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_8 від 13 березня 2025 року про закриття кримінального провадження №0000087 від 23 лютого 2023 року,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_9 ,

прокурора ОСОБА_10 ,

адвоката ОСОБА_5 ,

заявника ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

представник скаржників адвокат ОСОБА_5 звернулась до слідчого судді зі скаргою на постанову старшого слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_8 від 13 березня 2025 року про закриття кримінального провадження №0000087 від 23 лютого 2023 року.

Скаргу мотивувала тим, що зі змісту постанови про закриття кримінального провадження вбачається, що слідчий в межах кримінального провадження лише допитав в якості свідка ОСОБА_11 і більше не вчинив жодної слідчої дії. Зокрема, не допитав потерпілих та свідків вчинення протиправних діянь ОСОБА_11 ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які є потерпілими по справі, не провів тимчасовий доступ до речей та документів, зокрема вилучення звукозапису, який був змонтований ОСОБА_11 та не провів експертизу відносно даного об`єкта. Відповідно слідчим не проведено жодної слідчої дії з метою перевірки викладених фактів у заяві, натомість однобічно прийнято покази ОСОБА_11 , які надані з умислом приховування своєї протиправної поведінки.

Після скасування попередньої постанови про закриття провадження слідчим не виконано жодної слідчої дії спрямованої на встановлення обставин, передбачених ст. 91 КПК України та притягнення винної особи до кримінальної відповідальності.

Під час винесення оскаржуваної постанови порушено порядок збирання доказів та дачі їм правової оцінки. Слідчим не вчинено усі слідчі дії спрямовані на всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального провадження.

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 20 травня 2025 року, відмовлено у задоволенні скарги представника ОСОБА_6 та ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_5 на постанову старшого слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_8 від 13 березня 2025 року про закриття кримінального провадження №0000087 від 23 лютого 2023 року.

На дану ухвалу адвокат ОСОБА_5 , в інтересах ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , подала апеляційну скаргу, в якій просить, скасувати оскаржувану ухвалу та ухвалити нову, якою скасувати постанову слідчого про закриття кримінального провадження, поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 20 травня 2025 року, оскільки копію рішення отримала 23 травня 2025 року.

Наголошує, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження прийнята передчасно та з порушенням закону.

Вважає, що ухвала слідчого судді є незаконною, прийнята з істотним порушенням норм процесуального права, а висновки слідчого судді не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Звертає увагу, що слідчим не вилучено спірного звукозапису, не залучено експерта з метою встановлення монтажу звукозапису, не проведено жодної слідчої дії окрім допиту ОСОБА_11 .

Наголошує, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження вже скасовувалася слідчим суддею місцевого суду. Після скасування попередньої постанови про закриття провадження слідчим не виконано жодної слідчої дії спрямованої на встановлення обставин, передбачених ст. 91 КПК України

Окрім того, 21 липня 2025 року від ОСОБА_6 надійшла заява в якій вона зазначає, що після допиту ОСОБА_14 не проведено необхідних слідчих дій спрямованих на притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності, не здійснено об`єктивного досудового розслідування.

Наголошує, що слідчим не вилучено аудіозапису та не проведено необхідних експертиз, не допитано ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , у зв`язку з чим постанова про закриття кримінального провадження прийнята передчасно.

Стосовно строку на апеляційне оскарження, то з урахуванням того, що адвокат ОСОБА_5 оскаржувану ухвалу отримав 23 травня 2025 року, а виготовлення апеляційної скарги потребує значного часу, колегія суддів апеляційного суду вважає, що строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді слід поновити.

Заслухавши доповідача, пояснення заявника та адвоката ОСОБА_5 на підтримку доводів апеляційної скарги, виступ прокурора на заперечення аргументів апеляційної скарги, вивчивши матеріали судової справи та кримінального провадження №0000087 від 22 травня 2025 року, колегія суддів вважає, що така апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Положеннями п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України визначено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

Згідно з ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КПК України прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається при встановленні відсутності в діяннях складу кримінального правопорушення.

З аналізу наведених процесуальних норм вбачається, що закриття кримінального провадження є закінченням досудового розслідування та одним із способів його остаточного вирішення, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження усіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

В силу завдань кримінального провадження слідчий повинен вчинити всі необхідні дії при проведенні досудового розслідування, які спрямовані на збирання, перевірку та оцінку доказів, версій у їх сукупності.

У рішенні Європейського Суду з прав людини від 13 січня 2011 року в справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Як встановлено колегією суддів апеляційного суду, у провадженні Першого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м. Львові, перебували матеріали кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000087 від 23 лютого 2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 182, ч. 1 ст. 359, ч. 1 ст. 384 КК України.

Постановою старшого слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_8 від 13 березня 2025 року, кримінальне провадження №0000087 від 23 лютого 2023 року закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Вказана постанова обґрунтована тим, що в даному кримінальному провадженні проведено всі необхідні слідчі, процесуальні дії, досліджено всі обставини справи, щодо перевірки причетності прокурора ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_11 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 182, ч. 1 ст. 359, ч. 1 ст. 384 КК України, всі можливості для збирання доказів вичерпані.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження №0000087 від 23 лютого 2023 року, відомості до ЄРДР внесені старшим слідчим Першого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м. Львові, ОСОБА_8 на підставі ухвали Личаківського районного суду м. Львова від 9 лютого 2023 року справа №463/825/23, за заявою ОСОБА_7 від 30 січня 2023 року. Слідчим було проведено ряд слідчих та процесуальних дій, а саме: проведено допит ОСОБА_11 , долучено до матеріалів кримінально провадження надані ним документи та звукозаписи події, яка мала місце 26 грудня 2022 року, висновок експерта за результатами проведеної криміналістичної експертизи відео звукозапису по заяві ОСОБА_11 №284-Е від 20 січня 2023 року, постанову Львівського апеляційного суду від 12 квітня 2023 року, висновок службового розслідування щодо можливого неналежного виконання службових обов`язків окремими працівниками від 24 лютого 2023 року.

Слідчий у постанові про закриття кримінального провадження, зазначено, що предметом злочину, передбаченого ч.1 ст. 182 КК України є конфіденційна інформація про особу.

Конфіденційною інформацією закон визнає відомості, які знаходяться у володінні, користуванні або розпорядженні окремих фізичних чи юридичних осіб і поширюються за їх бажанням відповідно до передбачених ними умов.

Зміст такої інформації складають відомості про приватне життя особи, що становлять її особисту чи сімейну таємницю (зокрема, інформація про освіту, сімейний стан, релігійність, стан здоров`я, дата і місце народження, майновий стан та інші персональні дані про особу). Під приватним життям особи розуміється сфера життєдіяльності окремої особи, яка включає в себе зв`язки особи з іншими людьми, її приватні справи, сімейні стосунки тощо, тобто все, що пов`язане з її способом життя і не має публічного характеру. Особисту таємницю становлять відомості про приватне життя конкретної особи, які ця особа бажає зберегти в таємниці від інших осіб. Такими відомостями можуть бути відомості про її здоров`я, інтимне життя (зокрема наявність позашлюбних інтимних стосунків), хобі, особливість сімейних стосунків (народження поза шлюбом дитини тощо). Сімейна таємниця - відомості про приватне життя члена (членів) окремої сім`ї чи декількох сімей, які він (вони) бажають зберегти у таємниці від сторонніх осіб.

За результатами досудового розслідування, зокрема, аналізу заяви про вчинення кримінального правопорушення, факт незаконного збирання та використання конфіденційної інформації прокурором Чернівецької обласної прокуратури ОСОБА_11 слідчим не встановлено.

Окрім цього, об`єктом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 359 КК України є встановлений порядок використання спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації, який забезпечує дотримання конституційних прав людини і громадянина і законних інтересів юридичних осіб.

З об`єктивної сторони кримінальне правопорушення полягає у суспільно-небезпечних діях незаконному використанні вказаних технічних засобів.

Спеціальні технічні засоби негласного отримання інформації - це технічні засоби, устаткування, апаратура, прилади, пристрої, препарати та інші вироби, спеціально створені, розроблені, модернізовані, запрограмовані або пристосовані для виконання завдань з негласного отримання інформації під час здійснення оперативно-розшукової діяльності.

До таких засобів належать спеціальні технічні засоби для негласного: а) отримання та реєстрації аудіоінформації; б) візуального спостереження та документування; в) прослуховування телефонних переговорів; г) перехоплення та реєстрації інформації, з технічних каналів зв`язку; д) контролю поштових повідомлень і відправлень; е) обстеження предметів і документів; є) проникнення у приміщення, транспортні засоби, інші об`єкти та їх обстеження; ж) контролю за переміщенням транспортних засобів та інших об`єктів; 3) отримання (зміни, знищення) інформації з технічних засобів й зберігання; обробки та передачі.

З долученого до матеріалів кримінального провадження висновку експерта від 20 січня 2023 року вбачається, що показники файлової системи звукозапису, що містяться в файлі «26.12.2022.m4a» відповідають оригінальним, тобто виконані за допомогою представленого мобільного телефону «Samsung S21 Ultra». Окрім цього, на досліджуваному записі розмови, що містяться у файлі «26.12.2022.m4a» ознак монтажу не виявлено.

Таким чином, проведеним досудовим розслідування факту незаконного використання спеціальних технічних засобів отримання інформації прокурором Чернівецької обласної прокуратури ОСОБА_11 слідчим не встановлено, а відтак і факту подання завідомо недостовірних або підроблених доказів органу досудового розслідування.

Отже, проведеним розслідуванням не встановлено факту незаконного збирання та використання конфіденційної інформації про особу, незаконного використання спеціальних технічних засобі отримання інформації та подання завідома недостовірних або підроблених доказів прокурором Чернівецької обласної прокуратури ОСОБА_11 .

Висновок старшого слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_8 , про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України ґрунтується на всебічному, повному дослідженні всіх обставин кримінального провадження, належної оцінки доказів, здійсненої відповідно до вимог ст. 94 КПК України, тому з таким висновком слідчого погоджується й колегія суддів апеляційного суду.

Слідчий суддя під час розгляду скарги адвоката ОСОБА_5 перевірив дотримання органом досудового розслідування вимог кримінального процесуального законодавства та дійшов правильного висновку про законність винесення слідчим постанови про закриття кримінального провадження.

Доводи апелянта, що слідчим не вилучено спірного звукозапису, не залучено експерта з метою встановлення монтажу звукозапису, не проведено жодної слідчої дії, апеляційний суд розцінює критично, оскільки до матеріалів справи долучено звукозаписи події, яка мала місце 26 грудня 2022 року, висновок експерта за результатами проведеної криміналістичної експертизи відео звукозапису по заяві ОСОБА_11 №284-Е від 20 січня 2023 року.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що у ході досудового розслідування проведені усі необхідні слідчі дії для встановлення об`єктивних обставин кримінального провадження, тому постанова про закриття кримінального провадження є законною та обґрунтованою.

В апеляційній скарзі не наведено доводів, які б спростовували висновки слідчого судді місцевого суду.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були б підставою для скасування чи зміни ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

Ураховуючи вищенаведене, на переконання колегії суддів апеляційного суду, оскаржувана ухвала суду першої інстанції є законною й обґрунтованою, тому підстав для її скасування немає.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА

поновити адвокату ОСОБА_5 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Личаківського районного суд м. Львова від 20 травня 2025 року.

Ухвалу слідчого судді Личаківського районного суд м. Львова від 20 травня 2025 року про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_5 , подану в інтересах ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про відмову в задоволенні її скарги на постанову старшого слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_8 від 13 березня 2025 року про закриття кримінального провадження №0000087 від 23 лютого 2023 року залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4