Справа № 593/815/24
Провадження №1-кп/951/12/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2025 року селище Козова

Козівський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю прокурора ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

потерпілого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Козова кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000026 від 19.01.2024 за обвинуваченням

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Купчинці Козівського району Тернопільської області, громадянина України, українця, із базовою середньою освітою, неодруженого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , солдата, не депутата, зареєстрованого та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Верховною Радою України 24.02.2022 прийнято Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» №2102-ІХ, яким затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», відповідно до якого в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався, зокрема строк дії воєнного стану продовжено Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 05.02.2024 №49/2024, відповідно до якого продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 годин 30 хвилин 14.02.2024 строком на 90 діб.

19.01.2024 у нічний період доби (точного часу не встановлено), ОСОБА_8 перебував біля магазину «Маркет», що за адресою: вул. Франка, 26, с.Купчинці Купчинецької ТГ Тернопільського району Тернопільської області. Знаючи, що магазин зачинений і всередині нікого немає, у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме: товаро-матеріальних цінностей з магазину «Маркет».

Реалізуючи свій злочинний умисел, 19.01.2024, у нічний період доби ОСОБА_8 , перебуваючи біля вхідних дверей ресторану «Золота Липа», що за адресою: вул.Франка, 26, с.Купчинці Купчинецької ТГ Тернопільського району Тернопільської області, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає та його дії не будуть помічені, за допомогою фізичної сили, шляхом розбиття скла металопластикових дверей дерев`яною битою, проник всередину вказаного ресторану.

В подальшому ОСОБА_8 за допомогою фізичної сили шляхом розбиття скляних вставок дверей дерев`яною битою проник всередину суміжного з рестораном приміщення магазину «Маркет» та, переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, таємно викрав товаро-матеріальні цінності, а саме: грошові кошти в сумі 5372 грн, 50 запальничок торговельної марки «ВІС» вартістю 1231,50 грн, 30 запальничок торговельної марки «FROG» вартістю 300 грн, 7 карток поповнення домашнього інтернету «ПЛІТОС» вартістю 1435 грн, після чого покинув приміщення магазину.

З викраденим майном ОСОБА_8 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, отримавши реальну можливість розпоряджатися викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_9 майнової шкоди на загальну суму 8338,50 грн.

Окрім того, 03.03.2024 в період часу з 11 години по 15 годину (точного часу не встановлено), ОСОБА_8 перебував у приміщенні житлового будинку за місцем проживання ОСОБА_10 , що за адресою: АДРЕСА_2 . Коли ОСОБА_10 заснув, у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 03.03.2024 в період часу з 11 по 15 годину (точного часу не встановлено), ОСОБА_8 , перебуваючи у приміщенні житлового будинку по місцю проживання ОСОБА_10 , що за адресою: АДРЕСА_2 , переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає та його дії не будуть помічені, діючи умисно, шляхом вільного доступу, переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, із приміщення спальної кімнати таємно викрав мобільний телефон торговельної марки «SAMSUNG A145F Galaxy А14» об`ємом 4/64 Gb чорного кольору без чохла ІМЕІ 1 НОМЕР_2 , ІМЕІ 2 НОМЕР_3 .

З викраденим майном ОСОБА_8 покинув місце вчинення кримінального правопорушення, отримавши реальну можливість розпоряджатися викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_10 майнової шкоди на загальну суму 5111,16 гривень.

Вказаними діями обвинувачений ОСОБА_8 вчинив злочини, передбачені ч.4 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно в умовах воєнного стану.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся та в судовому засіданні вказав, що, дійсно, вчинив крадіжку 19.01.2024 у нічний період доби із магазину «Маркет», що за адресою: вул. Франка, 26, с.Купчинці Купчинецької ТГ Тернопільського району Тернопільської області таких речей: грошових коштів в сумі 5372 грн, 50 запальничок торговельної марки «ВІС» вартістю 1231,50 грн, 30 запальничок торговельної марки «FROG» вартістю 300 грн, 7 карток поповнення домашнього інтернету «ПЛІТОС» вартістю 1435 грн. Після вчинення крадіжки із викраденим майном пішов до місця свого проживання. Також показав, що 03.03.2024 він, перебуваючи у приміщенні житлового будинку по місцю проживання свого знайомого ОСОБА_10 , таємно викрав належний ОСОБА_10 мобільний телефон торговельної марки «SAMSUNG A145F Galaxy А14», після чого, залишивши житловий будинок ОСОБА_10 , з цим телефоном поїхав у м.Тернопіль.

Обвинувачений ОСОБА_8 , визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Сторона захисту просить суд врахувати щире каяття обвинуваченого, добровільне відшкодування завданої шкоди потерпілим та просить суворо не карати обвинуваченого.

Судом встановлено, що обвинувачений засуджує своє поведінку, шкодує про те, що вчинив, у скоєних кримінальних правопорушеннях щиро розкаюється, що підтверджується визнанням ним своєї вини та повідомленням під час судового розгляду про повну відповідність обставин, викладених у обвинувальному акті, фактичним обставинам справи, готовність нести кримінальну відповідальність за вчинене.

Потерпілі ОСОБА_9 та ОСОБА_10 претензій матеріального характеру до ОСОБА_8 не мають. ОСОБА_10 у судове засідання не з`явився, проте подав до суду письмові заяви, відповідно до яких просив при призначенні покарання не визначати його суворо. Потерпіла ОСОБА_9 з`явилася у судове засідання, показала, що обвинувачений ОСОБА_8 відшкодував їй збитки, і вона не має до нього претензій. Просила не призначати покарання, пов`язане з реальним позбавленням волі.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно з ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень та кваліфікує його дії за ч.4 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд відповідно до вимог ст. 50, 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, який згідно зі ст.89 КК України не судимий, думку потерпілих, які вказали, що завдана їм шкода відшкодована у повному обсязі, у них відсутні претензії до обвинуваченого, якого просять не позбавляти волі, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Зокрема до обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить повне визнання ним своєї вини, щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку, відсутність претензій майнового характеру у потерпілих. Обставиною, яка відповідно до ст.67 КК України обтяжує покарання, є вчинення кримінального правопорушення повторно.

Зі складеної, уповноваженим органом з питань пробації досудової доповіді, відносно обвинуваченого, вбачається, що ОСОБА_8 проживає в с. Купчинці Тернопільського району Тернопільської області, на даний час ніде не працює, жив за рахунок підробітків. Раніше притягався до кримінальної відповідальності, проте судимість згідно зі ст.89 КК України погашена. Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення, оцінюється як високий; ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як високий. Орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства (у тому числі для окремих осіб).

Суд враховує досудову доповідь щодо ОСОБА_8 .

В розумінні статей 314, 314-1 КПК України, досудова доповідь представника органу пробації складається з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, та має виключно рекомендаційний характер, вказану доповідь суд може враховувати, керуючись своїми дискреційними повноваженнями.

Разом з тим, при ухваленні вироку суд окрім врахування зазначеного висновку, бере до уваги також наслідки злочинів та позицію потерпілих.

Підстав для застосування ст. 69 КК України, суд не вбачає.

Разом з тим, за наявності вищеназваних обставини, що пом`якшують покарання, з урахуванням особи обвинуваченого, його суб`єктивного ставлення до вчиненого, позицію прокурора та потерпілих, висновку досудової доповіді органу пробації, суд вважає, що ОСОБА_8 слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі на строк, передбачений санкцією ч. 4 ст. 185 КК України, зокрема 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України в строк призначеного судом покарання ОСОБА_8 слід зарахувати термін його попереднього ув`язнення з 18.04.2024 по 21.10.2024 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Застосовуючи принцип індивідуалізації покарання, суд вважає, що подальше перевиховання та виправлення обвинуваченого можливо шляхом призначення звільнення обвинуваченого від відбування покарання у виді позбавлення волі із випробуванням із встановлення іспитового строку, визначеного в максимальному розмірі, з покладанням на нього відповідних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України

Відтак суд робить висновок, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства, а тому відносно нього слід застосувати ст. 75 КК України та звільнити від відбування призначеного судом покарання з випробування на іспитовий строк 3 роки, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього передбачені ч.1 ст.76 КК України обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання.

Дане покарання, на думку суду, відповідає скоєному та буде необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року, не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.

Цивільний позов під час досудового розслідування та судового розгляду не пред`явлено.

Згідно з ч. 2 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Процесуальні витрати у кримінальному провадженню становлять: за проведення судової дактилоскопічної експертизи 6058 грн 24 коп (висновок №СЕ-19/120-24/1069-Д від 29.01.2024); за проведення судової трасологічної експертизи - 1135 грн 92 коп (висновок №СЕ-19/120-24/1068-ТР від 26.01.2024); за проведення судової трасологічної експертизи - 1514 грн 56 коп (висновок №СЕ-19/120-24/1067-ТР від 29.01.2024); за проведення біологічної експертизи 16 919 грн 37 коп. (висновок експерта №СЕ-19/109-24/1448-БД від 07.03.2024), за проведення судової товарознавчої експертизи - 1893 грн 20 коп (висновок №СЕ-19/120-24/2298-ТВ від 29.02.2024), за проведення експертизи матеріалів, речовин та виробів 3786 грн 40 коп. (висновок експерта №СЕ-19/120-24/1124-ФХД від 27.03.2024), за проведення судової товарознавчої експертизи 1514 грн 56 коп. (висновок експерта №СЕ-19/120-24/4570-ТВ від 15.04.2024), а загалом 32 822 грн 25 коп., які мають бути стягнуті з обвинуваченого.

Вирішуючи питання про запобіжний захід до набрання вироком законної сили суд, ураховуючи думку учасників судового процесу та відомості, які характеризують обвинуваченого, вирішив залишити без змін застосований до ОСОБА_8 ухвалою суду від 01.10.2024 запобіжний захід у вигляді застави.

Арешт, накладений на майно у межах кримінального провадження ухвалою слідчого судді Бережанського районного суду Тернопільської області від 02.02.2024, а саме на: 7 запальничок торговельної марки «ВІС», 3 картки поповнення домашнього інтернету «ПЛІТОС», предмет, зовні схожий на дерев`яну биту, слід скасувати.

Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до статті 100 КПК України.

Керуючись статтями 368, 370, 371, 373-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України в строк призначеного судом покарання ОСОБА_8 слід зарахувати термін його попереднього ув`язнення з 18.04.2024 по 21.10.2024 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.

Зобов`язати ОСОБА_8 , відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України, в період дії іспитового строку, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_8 залишити без змін - у вигляді застави, а у разі набрання вироком законної сили заставу у розмірі 75 700 (сімдесят п?ять тисяч сімсот) грн повернути заставодавцю ОСОБА_11 .

Судові витрати за проведення експертиз у сумі 32 822 грн 25 коп. (тридцять дві тисячі вісімсот двадцять дві гривні двадцять п?ять копійок) стягнути на користь держави з обвинуваченого ОСОБА_8 .

Скасувати накладений ухвалою слідчого судді Бережанського районного суду Тернопільської області від 02.02.2024 арешт на 7 запальничок торговельної марки «ВІС», 3 картки поповнення домашнього інтернету «ПЛІТОС», предмет, зовні схожий на дерев`яну биту.

Речові докази:

Запальничку марки «BIC J23» оранжевого кольору з цінником на передній частині із маркуванням чорного кольору «23», котра визнана речовим доказом на підставі постанови старшого слідчого СВ ВП №1 (м.Бережани) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_12 від 19.01.2024, котра зберігається при матеріалах справи, а також, шість запальничок марки «BIC J23», одну запальничку без маркування, три картки поповнення домашнього інтернету «ПЛІТОС», визнані речовими доказами згідно з постановою старшого слідчого СВ ВП №1 (м.Бережани) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_12 від 01.02.2024, які зберігаються в камері зберігання речових доказів ВП №1 (м.Бережани) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області на підставі квитанції №253, повернути потерпілій ОСОБА_9 після набрання вироком законної сили.

Куртку, визнану речовим доказом згідно з постановою старшого слідчого СВ ВП №1 (м.Бережани) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_12 від 28.03.2024, яка зберігається в камері зберігання речових доказів ВП №1 (м.Бережани) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області на підставі квитанції №263, повернути ОСОБА_8 .

Предмет, зовні схожий на дерев`яну биту, визнаний речовим доказом згідно з постановою старшого слідчого СВ ВП №1 (м.Бережани) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_12 від 01.02.2024, який зберігається в камері зберігання речових доказів ВП №1 (м.Бережани) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області на підставі квитанції №253, повернути особі, у якої він був вилучений.

Зразок крові ОСОБА_8 , фрагмент паперу зі слідом крові, первинну упаковку від змиву, визнані речовими доказами згідно з постановою старшого слідчого СВ ВП №1 (м.Бережани) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_12 від 14.03.2024, який зберігається в камері зберігання речових доказів ВП №1 (м.Бережани) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області на підставі квитанції №260 знищити.

Вирок може бути оскаржено до Тернопільського апеляційного суду через Козівський районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1