Справа № 303/2145/24
Номер рядка стат. звіту 387
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2025 року м. Мукачево

МУКАЧІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ

в особі головуючого - судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.05.2023 року за № 0000165 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця с. Великі Лучки Мукачівського району

Закарпатської області, зареєстрованого в

АДРЕСА_1 , проживаючого в

АДРЕСА_2 громадянина

України, українця, раніше не судимого,

військовослужбовця у званні «солдат», перебуваючого на

посаді номер обслуги 2 гірсько-штурмового відділення

2 гірсько-штурмового взводу 1 гірсько-штурмової роти 1

гірсько-штурмового батальйону військової частини

НОМЕР_1 (на час вчинення кримінального правопорушення),

одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

з участю: прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції)

В С Т А Н О В И В :

Солдат ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією військової частини НОМЕР_1 та перебуваючи на посаді номер обслуги 2 гірсько-штурмового відділення 2 гірсько-штурмового взводу 1 гірсько-штурмової роти 1 гірсько-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , у порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 129, 130, 199 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, не бажаючи переносити труднощі військової служби, з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби, без дозволу командування частини, 09.01.2023 року близько 09 год. 00

Ст. 2 із 5

хв. умисно не з`явився на службу без поважних причин, а саме не з`явився до пункту постійної дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 , у військове містечко № НОМЕР_2 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 та був відсутній без поважних причин на військовій службі по 16.06.2023 року, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи свою діяльність з проходженням військової служби.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.407 КК України, визнав частково та показав, що точно не пам`ятає якого місяця, у 2022 році добровільно пішов служити через ІНФОРМАЦІЯ_2 у ТРО (територіальну оборону), де пробув близько чотирьох місяців, звідки його перевели у військову частину НОМЕР_1 в АДРЕСА_3 . В подальшому він проходив військову службу у складі цієї військової частини на території Херсонської і Запоріжської областей. У серпні 2023 році командир роти військової частини, прізвище якого не пам`ятає, відпустив його неофіційно у відпустку, під чесне його слово, що він повернеться. Коли командир роти особисто його відпустив у відпустку, то він та ще двоє його товаришів по службі, коли вони зійшли із поїзду в м. Ужгороді у серпні 2023 році відразу написали на месенджер «Viber» командиру роти, що вже не повернуться служити до війська. Він поїхав додому, а саме у с.Тур`я Поляна Ужгородського району, де пробув близько семи місяців, за час якого вільно пересувався. У серпні-вересні 2024 року поїхав на заробітки до м. Києва, де підробляв різноробочим, у той час йому зателефонували на мобільний телефон працівники з ВСП (військової служби правопорядку), а тому повернувся додому через три дні та відразу поїхав до військової служби правопорядку в АДРЕСА_1 . У ВСП у АДРЕСА_1 дізнався про наявне відносно нього кримінальне провадження. Визнає свою вину лише частково, тому що він більше не хотів продовжувати проходити військову службу, оскільки боявся за своє життя. Він шкодує, що так сталося, але розкаюється у вчиненому.

У судовому засіданні прокурор відмовився від допиту свідків обвинувачення ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , оскільки вони у даний час не знаходяться за місцем свого проживання, на телефонні дзвінки не відповідають, забезпечити їхню явку у судове засідання не виявилося можливим, крім цього, вони є формальними свідками, які можуть підтвердити лише факт відсутності обвинуваченого ОСОБА_3 на військовій службі, що і без цього підтверджується матеріалами службового розслідування та визнається обвинуваченим.

Крім часткового визнання своєї вини, вина ОСОБА_3 у вчиненні даного кримінального правопорушення підтверджується наступними належними, допустимими та достовірними доказами, а саме:

- повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України від 10.04.2023 року №1383/кп, згідно якого командир військової частини НОМЕР_1 звернувся до територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у м. Львів, Закарпатської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону у м. Ужгород та ІНФОРМАЦІЯ_3 з вимогою прийняти та зареєструвати повідомлення про вчинення кримінального правопорушення за частиною 5 ст. 407 КК України та внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань відносно ОСОБА_3 ;

- інформацією, зазначеною у рапорті ВО Командира 1 гірсько-штурмового батальйону в пункті постійної дислокації від 11.03.2023 року, про відсутність без поважних причин солдата ОСОБА_3 станом на 11 січня 2023 року о 09 год. 00 хв. під час перевірки наявності особового складу на території дислокації підрозділу м. Мукачево, який в частину не прибув, на телефонні дзвінки не відповідав, місце знаходження невідоме;

Ст. 3 із 5

- інформацією ВО Командира 1 гірсько-штурмового батальйону в пункті постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 , зазначеною у довідці про факт самовільного залишення частини (без зброї) номера обслуги 2 гірсько-штурмового відділення 2 гірсько-штурмового взводу солдата ОСОБА_3 ОК « ІНФОРМАЦІЯ_4 » Сухупутних військ ЗС України в/ч НОМЕР_1 , згідно якої, з доповіді виконуючого обов`язки командира 1 гірсько-штурмового батальйону в пункті постійної дислокації старшого лейтенанта ОСОБА_9 стало відомо про те, що 09 січня 2023 року о 09 год. 00 хв. під час перевірки наявності особового складу на території військового містечка № НОМЕР_2 військової частини НОМЕР_1 в пункті постійної дислокації підрозділу АДРЕСА_3 було виявлено відсутність без поважних причин військовослужбовця НОМЕР_3 гірсько-штурмового батальйону солдата ОСОБА_3 , який станом на 13 годину 11 січня 2023 року в частину не прибув, на телефонні дзвінки не відповідав, місце знаходження невідоме;

- відомостями, зазначені у довідці голови військово-лікарської комісії від 15.11.2023 року №2774/8017, згідно яких, солдат ОСОБА_3 , 2000 року народження, який з 2022 року призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 , пройшов медичний огляд ВЛК в/ч НОМЕР_4 15 листопада 2023 року, згідно якого: визнаний здоровим, придатним до військової служби;

- матеріалами службового розслідування за фактом самовільного залишення військової частини старшим солдатом ОСОБА_10 та солдатом ОСОБА_3 , погоджених 26 лютого 2023 року ТВО помічника командира з правової роботи начальника юридичної служби військової частини НОМЕР_1 , а саме:

- Актом службового розслідування від 26 лютого 2023 року, відповідно до висновку якого військовослужбовець ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення, відповідальність за яке передбачене ч.5 ст.407 КК України;

- наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 07.02.2023 №488/кп «Про призначення службового розслідування по факту самовільного залишення військової частини старшим солдатом ОСОБА_11 та солдатом ОСОБА_12 »;

- витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) АДРЕСА_3 від 10.05.2022 року № 120;

- витягом із наказу військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) АДРЕСА_3 від 18.09.2022 року №254;

- витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) АДРЕСА_4 від 11.01.2023 року №10;

- витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) АДРЕСА_5 від 23.01.2023 року № 22;

- наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 28.02.2023 року №834/кп «Про завершення проведення службового розслідування по факту самовільного залишення військової частини старшим солдатом ОСОБА_13 та солдатом ОСОБА_12 »;

- витягом із книги алфавітного обліку осіб рядового, особового, сержантського та старшинського складу військової частини НОМЕР_1 .

При цьому, розбіжності обставин не з`явлення вчасно на службу без поважних причин військової частини ОСОБА_3 між викладеними у обвинувальному акті, матеріалах службового розслідування та показаннями ОСОБА_3 в судовому засіданні (не повернення з неофіційної відпустки за усним дозволом командира підрозділу) не спростовують наявності в діях ОСОБА_3 складу злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, та не впливають на кваліфікацію його дій.

З врахуванням наведених обставин справи, повно, всебічно і об`єктивно дослідивши і проаналізувавши наявні докази у їх сукупністю та взаємозв`язку, суд прийшов до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого

Ст. 4 із 5

ч. 5 ст. 407 КК України, - не з`явлення вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем (крім строкової служби), вчинене в умовах воєнного стану, є повністю доведеною.

Відповідно до ст. 66 Кримінального кодексу України, обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Відповідно до ст. 67 Кримінального кодексу України, обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

За вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 407 КК України, передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років.

При цьому суд враховує відомості про особу обвинуваченого, зокрема, ОСОБА_3 є молодим за віком, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, за місцем служби характеризується посередньо, є здоровим, придатним до військової служби, одружений, має на утриманні та виховуванні двох неповнолітніх дітей, дружина обвинуваченого є вагітною.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у межах, установлених санкцією статті, яка передбачає відповідальність за вчинене ОСОБА_3 кримінальне правопорушення, суд враховує норму ч. 1 ст. 65 КК України, згідно якої суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно положення, викладеного у ч. 1 ст. 69 Кримінального кодексу України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429, 437-439, 442, 442-1 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Положенням ч. 1 ст. 75 КК України передбачено, що якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Тобто, у Кримінальному кодексі України діє пряма заборона щодо застосування положень статтей 69 та 75 КК України відносно осіб, винних у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.407 КК України.

Ст. 5 із 5

За таких обставин, враховуючи, що вчинене ОСОБА_3 кримінальне правопорушення, відноситься до категорії тяжких військових злочинів та враховуючи безальтернативний характер санкції ч. 5 ст. 407 КК України щодо виду покарання у виді позбавлення волі, суд призначає обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі. Разом із цим, суд бере до уваги відсутність обтяжуючих та пом`якшуючих покарання обставин, особу обвинуваченого і вважає, що для виправлення та перевиховання обвинуваченого достатнім буде покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк, визначений у санкції ч. 5 ст. 407 КК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався.

Питання щодо речових доказів у даному кримінальному провадженні необхідно вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

З додержанням вимог ч.15 ст.615 КПК України, в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд обмежився проголошенням його резолютивної частини

Керуючись ст.ст. 370, 371, 373-376, 615 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Речові докази: копії матеріалів службового розслідування по факту самовільного залишення військової частини старшим солдатом ОСОБА_10 та солдатом ОСОБА_3 від 26.02.2023 року за наказом від 07.02.2023 року № 488/кп та наказом від 28.02.2023 року № 834/кп на 22 аркушах, які зберігаються в матеріалах кримінального провадженні № 0000165 від 09.05.2023 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, залишити в матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через цей суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий ОСОБА_1