Справа № 740/3737/25
Провадження № 1-кп/740/446/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2025 року місто Ніжин

Суддя Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , розглянувши у порядку спрощеного провадження за відсутності учасників судового провадження в приміщенні Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області, кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000158 від 09 червня 2025 року за обвинуваченням

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця села Данина Ніжинського району Чернігівської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, пенсіонера, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,

встановив:

08.06.2025 близько 17:00 год., перебуваючи на подвір`ї біля будинку за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в ході раптово виниклої сварки зі своєю дружиною ОСОБА_3 , з якою він спільно проживає в одному будинку, на грунті особистих неприязних відносин та в ході продовжуваної сварки, реалізуючи свій протиправний умисел на заподіяння тілесних ушкоджень дружині, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді шкоди здоров?ю потерпілої та бажаючи їх настання ОСОБА_2 повалив ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що є особою похилого віку, на землю та завдав три удари ногою по животу та три удари по ногам потерпілої, після чого, почав завдавати не менше п`яти ударів кулаками обох рук по голові, тулубу та кінцівках лежачій на землі дружині, спричинивши потерпілій тілесні ушкодження у вигляді: забою м`яких тканин голови, множинних синців на голові, забою лівого очного яблука, забою грудної клітки, забою лівого передпліччя, що відповідно до висновку судового-медичного експерта відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Конвенція Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу з цими явищами (CETS № 210) Стамбул, 11.05.2011 (далі Стамбульська конвенція), п. b ст. 3 встановлює, що «домашнє насильство» означає всі акти фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, які відбуваються в лоні сім`ї чи в межах місця проживання або між колишніми чи теперішніми подружжями або партнерами, незалежно від того, чи проживає правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні.

Отже, своїми умисними діями ОСОБА_2 згідно до статей 1, 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» вчинив домашнє насильство у формі фізичного насильства відносно дружини ОСОБА_3 .

Вищевказані дії ОСОБА_2 кваліфіковані за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне нанесення легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Частинами 2, 3 ст.381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

У клопотанні до обвинувального акту прокурором зазначено, що під час досудового розслідування підозрюваний беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, про що мається відповідна заява. Відповідно до положень ч.1 ст.302 КПК України просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акту долучено письмову заяву підозрюваного ОСОБА_2 , яка складена за участі захисника адвоката ОСОБА_4 , в якій підозрюваний зазначає, що свою винуватість у вчиненні кримінального проступку він визнає беззаперечно, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, які викладені в обвинувальному акті та з розглядом обвинувального акту у спрощеному порядку, а також йому роз`яснено, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Крім того, у цій заяві захисником підтверджено, що ОСОБА_2 надав згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні добровільно та без будь-якого тиску.

Окрім того, до обвинувального акту надано письмову заяву потерпілої ОСОБА_3 , в якій остання зазначає, що згодна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, не дослідженням доказів у судовому засіданні та згодна з розглядом обвинувального акта за її відсутності у спрощеному порядку.

Також, у вказаній заяві підтверджено, що їй роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про її обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку вона буде позбавлена права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, а надана нею згода на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні є добровільною та без будь-якого тиску.

Відповідно до ч.ч. 2,3 ст.382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

У відповідності до ч.4 ст.107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Обвинувачений ОСОБА_2 в поданій заяві обставини вчинення кримінального правопорушення встановлені органом досудового розслідування не оспорює, вважає, що вони встановлені в повному обсязі, свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого тиску.

Таким чином обставини вчинення ОСОБА_2 кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, учасниками судового провадження не оспорюються, а отже суд, вивчивши матеріали обвинувального акту та дослідивши матеріали кримінального провадження, керуючись законом та оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, та сукупність зібраних доказів з достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, дійшов висновку, що подія кримінального проступку мала місце, винуватість обвинуваченого знайшла своє підтвердження і доведена повністю поза розумним сумнівом.

Дії обвинуваченого ОСОБА_2 кваліфіковані вірно за ч.2 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності.

При обранні обвинуваченому виду та міри покарання, суд відповідно до вимог ст.65 КК України виходить із загальних засад призначення покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, який відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком, особу винного, який не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, раніше не судимий, притягувався до адміністративної відповідальності, обставини, які пом`якшують покарання - щире каяття у вчиненому проступку, обставини, які обтяжують покарання вчинення кримінального правопорушення щодо подружжя та особи похилого віку.

Ураховуючи викладене, керуючись принципами необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень вважає, що його виправлення і перевиховання можливе у випадку призначення покарання в межах санкції статті, що передбачає відповідальність за скоєне у виді штрафу.

Саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався, підстави для його обрання відсутні.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст. 381-382, ст.ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1