Справа № 302/1215/25
Провадження № 1-кп/302/161/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2025 рокуселище Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши, за відсутності учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_2 , обвинуваченого ОСОБА_3 та потерпілого ОСОБА_4 , в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні, обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке 04.08.2025 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000099 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця Закарпатської області, Міжгірського району, с. Присліп, мешканця АДРЕСА_1 , із середньо спеціальною освітою, не працюючого, одруженого, раніше не судимого, депутатом не являється,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 2 статті 125 Кримінального кодексу України (далі КК України),

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , 27.07.2025, біля 22 години, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на вулиці в с. Торунь, Хустського району Закарпатської області, на ґрунті раптово виниклих непорозумінь із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканцем АДРЕСА_1 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх можливі суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи на меті заподіяння тілесних ушкоджень, наніс один удар кулаком правої руки в область обличчя ОСОБА_4 , а саме, в область носа, від чого останній впав на тверде покриття та вдарився головою об каміння та втратив свідомість. У результаті протиправних дій, ОСОБА_3 , згідно з висновком судового-медичного експерта спричинив тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_4 у вигляді загоєної рани слизової оболонки внутрішньої поверхні верхньої губи, ЗЧМТ, струсу головного мозку, перелому спинки носа які могли виникнути від дії тупих твердих предметів по ударному механізму дії, якими могли бути стиснуті пальці в кулак сторонньої особи з послідуючим падінням та удар`янням об тверде підлегле покриття. Всі вище вказані тілесні ушкодження потягли за собою розладу здоров`я більше 6 але менше 21 дня і по цій ознаці кваліфікуються, як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Наказ №6 МОЗ України від 17.01.1995 «Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» пп. 2.3.5. По давності вкладаються в час події, яка мала місце 27.07.2025.

Частинами 2 та 3 статті 381 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

До обвинувального акту прокурором додана заява обвинуваченого ОСОБА_3 . складена у присутності захисника адвоката ОСОБА_5 , згідно якої він беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, у відповідності до положень статті 302 КПК України, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження.

Потерпілий ОСОБА_4 , відповідно до поданої письмової заяви, не заперечує проти розгляду кримінального провадження в суді у спрощеному порядку.

Відповідно до частин 2 та 3 статті 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження. Суд має право призначити розгляд у судовому засіданні обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку та викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, якщо визнає це за необхідне.

З урахуванням наведеного та беручи до уваги, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, враховуючи заяву обвинуваченого про визнання винуватості, його згоду зі встановленими під час дізнання обставинами та з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку без його участі, враховуючи згоду потерпілого на розгляд справи в спрощеному порядку за відсутності учасників провадження, відсутність сумнівів у добровільності таких позицій обвинуваченого та потерпілого, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

У відповідності до частини 4 статті 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального проступку, відображені в обвинувальному акті.

ОСОБА_3 у поданій заяві зазначені обставини не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою вину у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні обставин кримінального провадження, враховуючи, що встановлені органом досудового розслідування обставини кримінального провадження не оспорюються сторонами, керуючись законом, дійшов висновку про встановлення й доведення під час розгляду обвинувального акту факту вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, дії обвинуваченого правильно кваліфіковано за частиною 2 статті 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

За змістом частин першої та другої статті 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до вимог статті 65 КК України: суд при призначенні покарання повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання (частина 1); особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень (частина 2).

При призначенні покарання ОСОБА_3 суд, відповідно до статті 65 КК України, враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку та його наслідки, особу обвинуваченого, який є раніше не судимим, не працюючий, має на утриманні одну неповнолітню дитину, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря нарколога не перебуває, а також обставини, що впливають на його покарання, з яких пом`якшуючими відповідно до статті 66 КК України визнає щире каяття, про що свідчить повне визнання своєї вини, а також активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставинами, які обтяжують покарання, згідно статті 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення особою, яка перебувала у стані алкогольного сп`яніння.

Отже, з урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_3 , його майнового стану, усіх обставин провадження, тяжкості вчиненого ним кримінального проступку та його наслідків, обставин, що пом`якшують покарання та обставини, як обтяжують покарання, реалізуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, дотримуючись принципів об`єктивності та неупередженості розгляду справи, суд доходить висновку, що необхідним та достатнім покаранням для виправлення і запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень, як обвинуваченим так і іншими особами, буде покарання у виді штрафу в межах розміру, визначеного санкцією частиною 2 статті 125 КК України.

Цивільний позов не пред`являвся.

Речові докази й процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався .

Керуючись статтями 100, 124, 368, 369-371, 373-374, 381-382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального поступку, передбаченого частиною 2 статті 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 100(сто) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 (одна тисяча сімсот) гривень 00 коп..

Учасниками судового провадження можуть бути подані апеляційні скарги на вирок до Закарпатського апеляційного суду через Міжгірський районний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Говуючий суддя ОСОБА_1