Провадження №1-кс/127/5032/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

адвоката ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_4 про відвід слідчого СВ Відділу поліції № 3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000657 від 12.12.2023,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області із заявою про відвід слідчого ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000657 від 12.12.2023.

Заява мотивована тим, що тривалий час, попередній слідчий ( ОСОБА_6 ) проявляв бездіяльність, яка полягала у невизнанні ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні та не розгляді заяви про визнання потерпілим у кримінальному провадженні. Слідчий тривалий час не виконував вимоги КПК України, не приймав рішення щодо розгляду заяви та не ознайомив ОСОБА_4 з його процесуальними правами та обов`язками як потерпілого. Слідчим суддею Вінницького міського суду Вінницької області у справі №127/2774/24 розглянуто скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого та ухвалою від 01.02.2024 зобов`язано розглянути подану заяву. Однак, 09.02.2024 року ОСОБА_4 відмовлено у задоволенні заяви та надано постанову, з якої вбачається, що визнати статус заявника як потерпілого неможливо у зв`язку із відсутністю висновків автотехнічної та судово медичної експертизи.

Також наприкінці січня 2024 ОСОБА_4 подавалась заява про вжиття законодавчо встановлених заходів стосовно незаконних дій з боку власника автомобіля MAN реєстраційний номер НОМЕР_1 , яка була приєднана до матеріалів кримінального провадження. Незаконні дії, що мали місце, проявлялись у виді психологічного тиску та погроз. Проте, про реальні заходи щодо припинення таких дій йому не повідомлялось, а лише зазначено, що заява розглянута та приєднана до матеріалів кримінального провадження.

Крім того, ОСОБА_4 , як під час допиту як свідка, так і перед проведенням слідчого експерименту 12.03.2024 слідчому (на той час теж ОСОБА_6 ) повідомлялись, обставини, які були фактично проігноровані. Зокрема, під час проведення слідчого експерименту слідчим були отримані суперечливі дані, і заявник висловлював свої зауваження про що окремо зазначив у протоколі проведення зазначеної слідчої дії. Проведений слідчий експеримент проведений не повно, не всебічно, з порушенням та без урахування важливих відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, що лягли в основу вихідних даних висновку експерта у автотехнічній експертизі. '

Покази надані водієм автомобіля марки «MAN», моделі «12192», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_8 суперечать показам заявника та водія автомобіля марки «Opel» моделі «Vivaro» реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_9 . Слід зауважити, що ці покази брались слідчим (на той час ОСОБА_6 ) для проведення слідчих експериментів та отримання вихідних даних для експерта, який в подальшому проводив автотехнічну експертизу.

І як наслідок, згідно висновку судової автотехнічної експертизи № СЕ-19/102- 24/4884-ІТ від 20.03.2024 хибно встановлено, що в діях водія автомобіля марки «MAN», моделі «12192», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_7 вбачається невідповідність вимогам п.п. 9.9(a), 9.10, 15.1, 15.2, 15.11, 15.14 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням події дорожньо- транспортної пригоди (зіткнення з автомобілем марки «Opel», моделі «Vivaro», реєстраційний номер НОМЕР_3 ). При цьому, як зазначено вище, у діях ОСОБА_4 має місце невідповідність п. 12.3 ПДР України, але експерт визначає, що у діях ОСОБА_4 наявна вина, а у водія автомобіля марки «MAN», моделі «12192», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_7 при повторному зіткненні під керуванням заявника автомобілем марки «Renault», моделі «Master» реєстраційний номер НОМЕР_4 відсутня. Оскільки внаслідок своїх дій, як зазначено, саме заявник ОСОБА_4 допустив таке зіткнення та відповідно через власне не виконання вимог ПДР України допустив зіткнення і отримав тілесні ушкодження.

Надалі, у цьому кримінальному провадженні матеріали були передані слідчому ОСОБА_5 , який 30 листопада 2024 року, формально розглянувши матеріали вказаного кримінального провадження, не виконавши будь-яких процесуальних та слідчих дій прийняв рішення, яким на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України зазначене кримінальне провадження - закрив за відсутністю в діях водія ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , водія ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та водія ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

На думку потерпілого, слідчим ОСОБА_5 за період тривалого досудового розслідування не було проведено усіх необхідних дій для встановлення дійсних обставин справи, а розгляд справи проведено поверхнево, не вжито заходів, зокрема щодо усунення суперечностей, та прийнято формальне рішення про закриття провадження.

Протиправність та необгрунтованість такого процесуального рішення встановлені слідчим суддею Вінницького міського суду Вінницької області по справі №127/41255/24. В ухвалі від 27.12.2024 року, яка винесена за результатами розгляду цієї справи постанову слідчого СВ ВП № З ВРУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 від 30.11.2024 про закриття кримінального провадження № 0000657 від 12.12.2023 року скасовано. Ухвалу суду та матеріали кримінального провадження № 0000657 направлено до СВ ВП № З ВРУП ГУНП у Вінницькій області для виконання та організації проведення подальшого досудового розслідування.

З урахуванням наведених мотивів, задля захисту своїх прав та законних інтересів з урахуванням вимог КПК України, 14 січня 2025 року в адресу СВ ВП №3 ВРУП ГУНП України у Вінницькій області потерпілий подав заяву про визнання потерпілим у кримінальному провадженні № 0000657 від 12.12.2023 року. Проте, 24.02.2025 року засобами поштового зв`язку отримано лист № від 11.02.2025 з постановою від 30.01.2025 про відмову в задоволенні заяви за підписом слідчого СВ ВП №3 ВРУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_10 .

Не погоджуючись із вказаною постановою, вважаючи її протиправною та невмотивованою, ОСОБА_4 подав скаргу до слідчого судді.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 11 березня 2025 року у справі №2127/6460/25 постанову слідчого СВ відділу поліції № 3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 від 30.01.2025 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000657 від 12.12.2023 - скасовано та зобов`язано слідчого СВ відділу поліції 3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 повторно розглянути клопотання ОСОБА_4 від 14.01.2025, в порядку та строки визначені ст. 220 КПК України, з урахуванням висновків зазначених слідчим суддею у мотивувальній частині ухвали.

У зв`язку із зазначеним, а також враховуючи встановлені обставини в ухвалі слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 11 березня 2025 року у справі №127/6460/25, 21.03.2025 року потерпілий надіслав в адресу слідчого заяву з проханням повторно розглянути заяву від 14.01.2025р. та вручити пам`ятку про процесуальні права та обов`язки.

15 квітня 2025 року ОСОБА_4 визнано потерпілим у цьому кримінальному провадженні, вручено пам`ятку про процесуальні права та обов`язки і допитано в якості потерпілого.

Тобто, лише після неодноразового вжиття останнім активних дій, які підтверджені слідчими суддями в судових рішеннях, слідчий ОСОБА_5 виконав імперативні приписи кримінально-процесуального законодавства, які протягом тривалого часу, в т.ч. і після скасування слідчим суддею Вінницького міського суду Вінницької області постанови про закриття кримінального провадження слідчим самостійно не вживались.

Слідчий ОСОБА_5 тривалий час не виконував вимоги КПК України, самостійно не приймав рішення, тому на виконання вимог КПК України ОСОБА_4 самостійно вживав заходів щодо визнання його потерпілим та залучення до цього провадження як потерпілого. При цьому, через бездіяльність слідчого ОСОБА_4 позбавлений протягом досудового розслідування кримінального провадження у повному обсязі реалізовувати свої права, передбачені ст. 56 КПК України, що унеможливлює належний захист конституційних прав та охоронюваних законом інтересів. Неодноразово був вимушений звертатись до слідчих суддів з скаргами на протиправні дії, бездіяльність та прийняті процесуальні рішення слідчого. Тому з огляду на зазначене, такі дії та бездіяльність є протиправними і невмотивованими, адже перешкоджають ОСОБА_4 у повному обсязі реалізувати закріплені у КПК України права.

Слідчим ОСОБА_5 не проведено жодної слідчої дії, яка б усунула протиріччя та недоліки, що зауважені слідчим суддею в ухвалі від 27.12.2024. Зокрема, слідчим не проведено повторних допитів учасників ДТП задля усунення розбіжностей у показах, не проведено повторного (нового) слідчого експерименту задля отримання вірних та достовірних вихідних даних, які будуть надані експерту для проведення повторної судової автотехнічної експертизи. Заявник стверджує, що наявний в матеріалах справи висновок експерта (судова автотехнічна експертиза №СЕ-1 9/102-24/4885-ІТ від 20.03.2024), викликає сумнів у його достовірності.

Таким чином, з огляду на зазначене, ОСОБА_4 був позбавлений протягом досудового розслідування кримінального провадження у повному обсязі реалізовувати свої права, як потерпілий, і наразі як наслідок, через порушення ПДР двома іншими водіями у цій ДТП, отримав тілесні ушкодження та матеріальні збитки, що об`єктивно через упередженість слідчого ОСОБА_5 унеможливлює подальший належний захист його конституційних прав та охоронюваних законом інтересів. В свою чергу, через допущені слідчими в ході досудового розслідування порушення вимог КПК України, не встановлено об`єктивну істину у справі, тобто не досягнуто основних завдань кримінального і кримінального- процесуального законодавств, чим, як стверджує ОСОБА_4 порушено вимоги Конституції України.

Наведені вище обставини у своїй сукупності викликають сумніви щодо неупередженості слідчого СВ ВП № З ВРУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 , а відтак є підставою для його відводу.

Враховуючи те, що лише після набуття статусу потерпілого у цьому кримінальному провадженню я наділений обсягом відповідних прав, то одразу звернувся до слідчого судді з урахуванням встановлених підстав для такого відводу.

ОСОБА_4 вважає, що викладені підстави у заяві є достатньо вмотивованими, тому просив відвести слідчого ОСОБА_11 від здійснення досудового розслідування кримінального провадження №0000657 від 12.12.2023.

ОСОБА_4 та адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні заяву підтримали та просили задовольнити з підстав, що у ній наведено.

Слідчий ОСОБА_11 в судове засіданні не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Поряд з цим попередньо представив суду матеріали кримінального провадження.

Враховуючи стислі строки розгляду заяви про відвід, слідчий суддя вважає за можливе проводити судове засідання у відсутність сторін у справі, які були належним чином повідомлені про розгляд справи та не з`явились в судове засідання без поважних причин.

Слідчий суддя, вислухавши пояснення потерпілого та його захисника, дослідивши матеріали справи прийшов до висновку, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 77 КПК України прокурор, слідчий не має права брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, перекладач;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Відповідно до ч. 3 ст. 81 КПК України, при розгляді відводу має бути вислухана особа, якій заявлено відвід, якщо вона бажає дати пояснення, а також думка осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні. Питання про відвід вирішується в нарадчій кімнаті вмотивованою ухвалою слідчого судді, судді (суду). Заява про відвід, що розглядається судом колегіально, вирішується простою більшістю голосів.

Відповідно до ч. 1 ст. 83 КПК України, у разі задоволення відводу слідчого, прокурора у кримінальному провадженні повинні бути невідкладно призначені відповідно інший слідчий - керівником органу досудового розслідування або інший прокурор - керівником органу прокуратури.

Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретної особи, тобто чи виявляла вона упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечувала ця особа відсутність будь-яких сумнівів у її безсторонності.

Крім того, відповідно до практики ЄСПЛ безсторонність (неупередженість) означає відсутність упередженості та необ`єктивності, при цьому її наявність або відсутність можуть бути перевірені різними способами (Кіпріану проти Кіпру, п. 118; Мікаллеф проти Мальти, пункт 93). Зазвичай існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції ЄСПЛ встановлює згідно з двома критеріями. Перший критерій, суб`єктивний, враховує особисті переконання та поведінку конкретного судді, а в даній конкретній справі прокурора та слідчого, тобто чи мав прокурор чи слідчий особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі. Другим критерієм є об`єктивний, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам прокурор та слідчий, серед інших аспектів, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності, що може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (див., серед інших, рішення у справах «Fey проти Австрії», рішення від 24 лютого 1993 року, Series А № 255, пп. 28 та 30, та «Wettstein проти Швейцарії», № 33958/96, п. 42, ECHR 2000-ХІІ).

В судове засідання слідчий ОСОБА_5 не з`явився та не спростував відомості, що зазначені у заяві ОСОБА_4 про відвід слідчого, щодо порушення вимог кримінального процесуального законодавства у ході здійснення досудового розслідування кримінального провадження №0000657 від 12.12.2023.

З огляду на вищенаведене, в судовому засіданні було з`ясовано, що в рамках кримінального провадження №0000657, існують сумніви в неупередженості слідчого ОСОБА_5 , вказані сумніви породжені в першу чергу зі зволіканням у проведенні слідчих та процесуальних дій в наведеному кримінальному провадженні.

Так слідчий ОСОБА_5 з грудня 2024 року, в межах вказаного кримінального провадження вчинив одну процесуальну дію з допиту потерпілого та вручення йому пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого, інші процесуальні/слідчі дії у вказаному провадженні з наведеного часу та станом на час постановлення цієї ухвали не проводились.

Наведена бездіяльність правомірно та об`єктивно породжує у потерпілого сумніви, щодо неупередженості та об`єктивності слідчого ОСОБА_5 , який здійснює досудове розслідування наведеного кримінального провадження.

З огляду на викладене суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви ОСОБА_4 про відвід слідчого у вказаному кримінальному провадженні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 3, 77, 81, 309, 370, 372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_4 - задовольнити.

Відвести слідчого СВ Відділу поліції № 3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 від проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000657 від 12.12.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.

Ухвалу слідчого судді направити начальнику СВ Відділу поліції № 3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області для виконання.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя