Справа № 182/1783/25
Провадження № 1-кп/0182/899/2025
В И Р О К

І М Е Н ЕМ У К Р А Ї Н И

30.04.2025 м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі кримінальне провадження, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за якими внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.03.2025 за № 0000267 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Нікополь Дніпропетровської області, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, зареєстрований та проживає у АДРЕСА_1 , не працює, розлучений, згідно ст. 89 КК України вважається таким, що не має судимості,

у вчиненні кримінального правопорушення /злочину/, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та кримінального правопорушення /кримінального проступку/, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України,

за участю сторін судового провадження

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

Обвинувачений ОСОБА_3 06.02.2025 в ранковий час, точного часу в ході проведення досудового розслідування встановити не вдалось, знаходився у гостях - у приміщенні будинку АДРЕСА_2 , де побачив на кухні мобільний телефоном марки «ТСL», модель «10 SЕ 4/128 GВ», який належать ОСОБА_5 . В цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, в цей же день та час ОСОБА_3 , перебуваючи у приміщенні будинку АДРЕСА_2 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння матеріальної шкоди та бажаючи їх настання, під час дії Указу Президента України від 24.02.2022 № 64 2022 «Про введення воєнного стану в Україні», скориставшись тим, що поруч нікого немає і за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно, умисно, з корисливих мотивів викрав мобільний телефоном марки «ТСL», модель «10 SЕ 4/128 GВ», ринкова вартість якого згідно висновку експерта судово-товарознавчої експертизи № СЕ-19/104-25/10395-ТВ від 17.03.2025 становить 3 850 грн. 00 коп., який належить ОСОБА_5 , завдавши останньому матеріального збитку на вказану суму. З місця злочину ОСОБА_3 пішов, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Крім того, ОСОБА_3 06.02.2025 в ранковий час, точного часу в ході проведення досудового розслідування встановити не вдалось, знаходився у гостях - у приміщенні будинку АДРЕСА_2 , де побачив на в кухні банківську картку АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 та банківську картку АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_2 , які належать ОСОБА_5 . В цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення вищевказаних банківських карток.

Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння матеріальної шкоди та бажаючи їх настання, ОСОБА_3 , під час дії Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», скориставшись тим, що поруч нікого немає і за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, умисно, таємно, з корисливих мотивів викрав банківську картку AT «Ощадбанк» № НОМЕР_1 та банківську картку AT «Ощадбанк» № НОМЕР_2 , належні ОСОБА_5 , які є офіційними документами, з метою подальшого зняття грошових коштів з вищевказаних банківських карток. В подальшому викраденими банківськими картками розпорядися на власний розсуд.

Своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення /злочин/, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України; умисними діями, які виразилися у викраденні офіційних документів, вчиненого з корисливих мотивів, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення /кримінальний проступок/, передбачений ч. 1 ст. 357 КК України

Позиція обвинуваченого

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину свою визнав у повному обсязі та суду показав, що він прийшов до ОСОБА_6 06.02.2025 в гості. У ОСОБА_6 у гостях був потерпілий ОСОБА_5 . Потерпілого він також раніше знав, відносини між ними нормальні. Вони разом вживали алкогольні напої у дальній кімнаті. Потерпілий і ОСОБА_6 вживали алкогольні напої ще до його приходу. Всього випили 2 пляшки самогону по 0,5 л. кожна. Потім потерпілий і ОСОБА_6 в тій кімнаті залишилися, а він пішов додому. Виходячи з будинку, у кухні він побачив на столику мобільний телефон і банківські картки. Він їх забрав. Кому вони належать, він тоді не знав, але розумів, що або потерпілому, або ОСОБА_6 . Чому він так зробив, пояснити не може. Телефону свого у нього тоді не було, бо до цього він його розбив, тому взяв у користування. Однак викрадений телефон він відразу ж заклав до ломбарду, потім його викупив і користувався телефоном. Коли приїхали до нього працівники поліції, він мобільний телефон повернув. Грошові кошти з банківських карток він не знімав, так як не знав до них пін-коду. Взяв вказані банківські картки, так як думав, що зможе зняти грошові кошти з них. Банківські картки повернув ОСОБА_6 , а він сказав, що картки не його, а ОСОБА_5 і що він їх йому передасть. Розуміє, що вчинив погано. У скоєному розкаюється. Потерпілого він з того часу не бачив. Потерпілому все відшкодовано. Запевнив, що більше такого робити не буде. Просить не позбавляти його волі, зробив належні висновки.

Позиція потерпілого

Потерпілий ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився. Надав заяву, відповідно до якої просить суд провести судовий розгляд справи без його участі. Цивільний позов заявляти не буде. Покарання обвинуваченому просить призначити на розсуд суду. Інших заяв та клопотань не має. Зі змістом ч. 3 ст. 349 КПК України ознайомлений, будь-яких інших доказів, окрім тих які є у кримінальному провадженні не має. Не заперечує, щодо розгляду кримінального провадження у спрощеному порядку. Позбавлення права можливості оскарження вироку в частині не досліджених доказів розуміє і згодний з цим.

Оцінка суду

У зв`язку з визнанням вини, оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, інші докази у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України не досліджувалися. При цьому судом було роз`яснено, що в цьому випадку сторони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини, які не досліджувалися, в апеляційному порядку.

Враховуючи показання обвинуваченого та письмову заяву потерпілого, співвіднісши їх з фактичними обставинами справи, приймаючи до уваги те, що фактичні обставини справи ніким не оспорюються, суд вважає, що дії ОСОБА_3 мають правильну правову кваліфікацію за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану та за ч. 1 ст. 357 КК України, як викрадення офіційних документів, вчинене з корисливих мотивів.

Вина ОСОБА_3 у скоєному доведена у повному обсязі.

Призначення покарання

При визначенні виду та міри покарання суд враховує вимоги ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаною винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого, має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК, відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому суд ураховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином (ч. 4 ст. 185 КК України) та кримінальним проступком (ч. 1 ст. 357 КК України).

Також суд враховує обставини справи та особу винного.

Так, ОСОБА_3 згідно ст. 89 КК України вважається таким, що не має судимості (а.п. 88). Має постійне місце проживання, за яким характеризується посередньо (а.п. 99). Не працює, розлучений, на утриманні нікого не має. На обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває (а.п. 91, 92).

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд вважає щире каяття (п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України) та визнання вини (ч. 2 ст. 66 КК України).

При цьому, судом враховується, що щире каяття ОСОБА_3 проявилося в критичній оцінці ним свого діяння шляхом визнання вини, запевнення, що він більше подібного не вчинить і бажає виправитись.

Відшкодування спричиненої шкоди, шляхом вилучення викраденого майна та передачу його потерпілому, пом`якшуючою обставиною суд не визнає, оскільки воно фактично відбулося завдяки діям співробітників поліції.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України відсутні.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання в межах санкцій статей, за якими кваліфіковано його дії, у виді позбавлення волі та обмеження волі.

Підстав для застосування ст. 69 КК України суд не вбачає.

Разом з тим, зваживши на обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого - визнання вини, щире каяття, відсутність матеріальних претензій від потерпілого, а також другорядну роль кари як мети покарання, суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства, тому вважає можливим застосувати щодо нього ч. 1 ст. 75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, поклавши обов`язки, передбачені п. 1), 2) ч. 1 ст. 76 КК України.

Приходячи до такого висновку, суд враховує свої дискреційні повноваження (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, які охоплюють повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо. Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права.

Вирішення цивільного позову

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Вирішення питання про запобіжний захід

У даному кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_3 запобіжний захід не застосовувався.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Вирішення питання про долю речових доказів

Суд вирішує долю речових доказів відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Речові докази:

- дві банківські картки АТ «Ощадбанк» та мобільний телефоном марки «ТСL» модель «10 SЕ 4/128 GВ», що передані на зберігання потерпілому ОСОБА_5 - залишити останньому;

- DVD-диск з відеозаписами з камери відеоспостереження з приміщення ломбарду, який долучено до матеріалів провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирішення питання про процесуальні витрати

Також суд вважає необхідним стягнути з обвинуваченого процесуальні витрати на залучення експерта при проведенні судової товарознавчої експертизи згідно довідки в сумі 1 591 грн. 80 коп., оскільки відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі винесення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

На підставі наведеного, керуючись ст. 370, 371, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, і призначити покарання:

за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років;

за ч. 1 ст. 357 КК України у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 1 ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.

На підставі п. 1), 2) ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 в період іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 не застосовувався.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Цивільний позов не заявлено.

Речові докази:

- дві банківські картки АТ «Ощадбанк» та мобільний телефоном марки «ТСL» модель «10 SЕ 4/128 GВ», що передані на зберігання потерпілому ОСОБА_5 - залишити останньому;

- DVD-диск з відеозаписами з камери відеоспостереження з приміщення ломбарду, який долучено до матеріалів провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави у відшкодування процесуальних витрат на залучення експерта 1 591 (одна тис. п`ятсот дев`яносто одна) грн. 80 коп.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду м. Кривого Рогу протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з подачею апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку у суді.

Суддя: ОСОБА_1