Номер провадження 1-кс/754/1586/25
Справа № 754/7011/25
У Х В А Л А

Іменем України

09 травня 2025 року слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , користувача майна ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про арешт майна по матеріалах досудового розслідування внесеного до ЄРДР за №0000306 від 06.05.2025 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст. 290 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

07 травня 2025 року до Деснянського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про арешт майна із забороною відчуження, розпорядження, користування та вчиняти будь-які дії реєстраційні дії з метою збереження речових доказів та їх подальшого експертного дослідження у кримінальному провадженні №0000306 від 06.05.2025, яке вилучене під час огляду місця події від 06.05.2025 за адресою: м. Київ, вул. Радосинська, 140, а саме - ключі до транспортного засобу, які поміщено до спеціального пакета «Національна поліція України» №CRI 1259999; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_1 , яке поміщено до спеціального пакета «Національна поліція України» №CRI 1271435; та транспортний засіб - автомобіль марки «FIAT Ducato», білого кольору, д.н.з. НОМЕР_2 ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_3 , з метою збереження речових доказів.

Обґрунтовуючи клопотання, прокурор посилається на те, що 06.05.2025 року близько 12:00 год. за адресою: м. Київ, вул. Радосинська, 140, було зупинено FIAT Ducato д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , при зовнішньому огляді автомобіля виявлено знищення ідентифікаційного номеру транспортного засобу. (ЄО 36065)

06.05.2025 до Деснянського УП ГУНП у м. Києві надійшов рапорт від інспектора УПП в м. Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 про те, що 06.05.2025 року під час здійснення контрольно-пропускного режиму на КП «Блок-пост Опіковий», екіпажем «Рубін 315» було зупинено транспортний засіб FIAT Ducato д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час спілкування, перевірки документів та огляду т.з. виявлено відсутність «VIN коду», ймовірно знищений кустарним способом. На місце події викликано слідчо-оперативну групу.

Громадянин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , надав пояснення, що в 2019 році придбав вказаний транспортний засіб. 28.12.2023 року було проведено технічний огляд авто, та реєстраційний номер кузову був в читабельному стані. В подальшому 06.05.2025 року був зупинений працівниками поліції та під час огляду авто встановлено, що «VIN код» не в читабельному стані через пошкодження.

Під час огляду місця події 06.05.2025 року в період часу було виявлено та вилучено: автомобіль марки «FIAT Ducato», білого кольору, д.н.з. НОМЕР_2 ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_3 , належний ОСОБА_4 , АДРЕСА_1 , який поміщено на спеціальний майданчик ГУНП у м. Києві за адресою: м. Київ, вул. Пухівська, 3; ключі до транспортного засобу, які поміщено до спеціального пакета «Національна поліція України» № CRI 1259999; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_1 , яке поміщено до спеціального пакета «Національна поліція України» №CRI1271435.

Власником «FIAT Ducato», білого кольору, д.н.з. НОМЕР_2 ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_3 , є ОСОБА_4 , АДРЕСА_1 .

06.05.2025 вищезазначене тимчасово вилучене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні та визначено місце зберігання речових доказів при матеріалах кримінального провадження, а транспортний засіб вирішено зберігати на спеціальному майданчику ГУНП у м. Києві за адресою: м. Київ, вул. Пухівська, 3.

Враховуючи вищевикладене, в рамках кримінального провадження №0000306 від 06.05.2025 внесеного до ЄРДР за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст. 290 КК України, є достатні дані вважати, що кримінальне правопорушення вчинено на транспортному засобі - автомобіль марки «FIAT Ducato», білого кольору, д.н.з. НОМЕР_2 ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_3 , який є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, визнаний речовим доказом та разом з іншими зібраними під час досудового розслідування доказами, може мати суттєве значення для встановлення всіх обставин кримінального провадження.

Для унеможливлення здійснити дії, пов`язані із здійсненням переховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження майна, з метою прийняття законних процесуальних рішень, притягнення винних осіб до відповідальності, необхідним заходом забезпечення кримінального провадження є накладення арешту на вказане майно.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити за наведених в ньому обставин. Повідомив, що наразі призначена судова експертиза вказаного транспортного засобу, яка на час судового розгляду ще не проведена.

В судовому засіданні власник та користувач майна просили відмовити у задоволенні клопотання, оскільки даний транспортний засіб є єдиним джерелом доходу для них.

Дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, заслухавши промови учасників судового засідання, приходжу до такого висновку.

Відповідно до ч. 1ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати, зокрема, правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як вбачається з матеріалів клопотання, прокурор звертаючись до суду із клопотанням про арешт майна, зазначив, що метою накладення арешту на майно є забезпечення збереження речових доказів, оскільки є підстави вважати, що вони зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.

Клопотання слідчого відповідає вимогам ч.2 ст. 171 КПК України, подане ним в строк, передбачений ч.5 ст. 171 КПК України.

Згідно положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на положення ч.ч.1, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, і у кого і де воно знаходиться, незалежно від того, чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить об`єктивному встановленню обставин кримінального провадження.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на вищевказане майно, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт, зокрема з`ясувати правову підставу для арешту, що має бути викладена у клопотанні та відповідати вимогам закону.

Прокурор в клопотанні довів підстави вважати, що накладення арешту на майно, вилучене в ході огляду місця події 06.05.2025 року за адресою: м. Київ, вул. Радосинська, 140, а саме: транспортний засіб, ключі від нього та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, - є необхідним заходом забезпечення кримінального провадження з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні, оскільки вказане майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, може бути використане як доказ у кримінальному провадженні.

Крім цього, слідчий суддя при вирішенні питання про накладення арешту на майно, також враховує той факт, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження, а тому з метою збереження доказів у даному кримінальному провадженні, вважає за необхідне накласти арешт на вказане у клопотанні прокурора майно.

Враховуючи викладене, вимоги, передбачені ч. 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 369-372 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно із забороною відчуження, розпорядження, користування та вчиняти будь-які дії реєстраційні дії з метою збереження речових доказів та їх подальшого експертного дослідження у кримінальному провадженні №0000306 від 06.05.2025, яке вилучене під час огляду місця події від 06.05.2025 за адресою: м. Київ, вул. Родосинська, 140, а саме: ключі до транспортного засобу, які поміщено до спеціального пакета «Національна поліція України» №CRI 1259999, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_1 , яке поміщено до спеціального пакета «Національна поліція України» №CRI 1271435; транспортний засіб - автомобіль марки «FIAT Ducato», білого кольору, д.н.з. НОМЕР_2 ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_3 , з метою збереження речових доказів.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка не викликалась в суд протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1