УХВАЛА

14 липня 2025 року

м. Київ

справа № 639/2664/22

провадження № 51-2248ск25

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду

у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисниці ОСОБА_4 в інтересах засудженої

ОСОБА_5 на вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 12 квітня

2023 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 12 березня 2025 року,

встановив:

Ухвалою Верховного Суду від 19 червня 2025 року касаційну скаргу захисниці

ОСОБА_4 через її невідповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) залишено без руху і встановлено десятиденний строк

для усунення недоліків, зазначених в ухвалі, з дня отримання нею копії вказаного судового рішення. При цьому в ухвалі захисниці було роз`яснено, що у разі неусунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк, касаційна скарга буде повернута особі, яка її подала.

У межах наданого строку захисниця ОСОБА_4 повторно звернулася до суду

з доповненнями до касаційної скарги, однак недоліки, зазначені в ухвалі Верховного Суду від 19 червня 2025 року, не усунула.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Однак, усупереч наведеним положенням процесуального закону, захисниця

у поданих доповненнях знову не зазначає, у чому ж полягають істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, допущені судом першої інстанції, на які вона посилалася у касаційній скарзі, як на підставу, передбачену п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК,

для скасування оскарженого вироку, та не наводить доводів на їх обґрунтування

із урахуванням положень ст. 412 КПК.

Також не містять доповнення до касаційної скарги доводів на обґрунтування неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність,

як підстави, передбаченої п. 2 ч. 1 ст. 438 КПК, для визнання оскаржених судових рішень незаконними у розумінні положень ст. 413 цього Кодексу.

Натомість захисник у своїх доповненнях, як і попереднього разу, надаючи свою оцінку доказам, заперечує правильність встановлення фактичних обставин кримінального провадження та посилається на неповноту судового розгляду, що в силу статей 433, 438 КПК не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо особа

не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.

Враховуючи вказані положення КПК, колегія суддів уважає, що касаційну скаргу захисниці ОСОБА_4 слід повернути особі, що її подала, з усіма доданими до неї матеріалами.

Згідно з ч. 4 ст. 429 КПК, повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, Верховний Суд

постановив:

Повернути захисниці ОСОБА_4 її касаційну скаргу на вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 12 квітня 2023 року та ухвалу Харківського апеляційного суду

від 12 березня 2025 року щодо засудженої ОСОБА_5 з усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3