Справа № 450/5914/24 Провадження № 1-кп/450/342/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2025 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00001053 від 04.10.2024 року

щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Берегове, Новосибірського району, Новосибірської області, рф, росіянин, громадянин України, не депутат, не адвокат, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

встановив:

обвинувачений ОСОБА_4 будучи особою, яка керує транспортним засобом, своїми діями вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_6 , тобто скоїв злочин, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України.

Злочин вчинений за таких обставин:

03 жовтня 2024 року приблизно о 19 год 29 хв, керуючи автомобілем марки «Dacia Duster», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по автодорозі «Львів-Шегині» неподалік АЗС «БРСМ» по вул. Городоцькій, 10 у с. Зимна Вода Львівського району Львівської області грубо порушив вимоги п. 1.10 (в частині значення термінів «пішохідний перехід», «дати дорогу») Розділу 1; п. 2.3 б) (для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі), д) (не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху) Розділу 2 та п. 18.1 (водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека) Розділу 18, чинних Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, які виразились в тому, що він, керуючи технічно-справним вказаним транспортним засобом, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, не зменшив швидкості та не зупинив свій транспортний засіб, щоб надати дорогу пішоходу ОСОБА_6 , який в цей час переходив проїзну частину дороги по нерегульованому пішохідному переході зліва направо відносно напрямку руху автомобіля, внаслідок чого відбувся наїзд транспортного засобу на пішохода.

В результаті порушення Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_4 потерпілий ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді: тупої закритої черепно-мозкової травми у вигляді крововиливу у м`які тканини голови у лобній ділянці зліва, крововиливу по одному із країв твердої мозкової оболонки (гістологічно), суцільного крововиливу під м`які мозкові оболонки на всьому протязі базальних та конвекситальних поверхонь правої та лівої півкуль головного мозку та стовбурової ділянки головного мозку, значного крововиливу в шлуночки, рани на лобній ділянці голови зліва, рани на лівій брові, синця в проекції лівої виличної ділянки та садна на лівій щічній ділянці. Вказана тупа закрита черепно-мозкова травма утворилась прижиттєво, незадовго до настання смерті від контакту з тупими предметами, котрими могли бути виступаючі частини транспортного засобу під час дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок наїзду транспортного засобу на пішохода, з подальшим падінням його на асфальтне покриття, має ознаки тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент її спричинення, та перебуває у прямому причинному зв`язку з настанням смерті.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю та надав суду такі покази:

03.10.2024 року, приблизно о 19 годин 29 хвилин він / ОСОБА_4 / керував автомобілем марки «Dacia Duster», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух по по вул. Городоцькій, 10 у с. Зимна Вода Львівського району Львівської області проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, не зменшив швидкості та не зупинив свій транспортний засіб, щоб надати дорогу пішоходу ОСОБА_6 , внаслідок чого відбувся наїзд транспортного засобу на пішохода. У вчиненому щиро кається, просить суд його суворо не карати.

Судом у судовому засіданні з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст обставин кримінально провадження та у добровільному порядку без будь-якого тиску дає свої пояснення, стороні захисту зрозуміло, що при апеляційному розгляді справи він буде обмежений у праві на оскарження обставин кримінального провадження.

З`ясувавши думку учасників процесу, які не заперечують проти не дослідження доказів, які ніким не оспорюються, суд прийшов до висновку про необхідність визнати недоцільним дослідження доказів, які ніким не оспорюються, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.

За злочин вчинений ОСОБА_4 останній підлягає покаранню, при визначені виду та міри покарання суд бере до уваги суспільну небезпеку злочину, характер вчиненого злочинного діяння, особу обвинуваченого, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання обвинуваченого.

Відповідно до статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання воно повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винуватого. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

Згідно заяви поданої від потерпілої ОСОБА_7 від 21.01.2025 року вбачається, що між потерпілою та її родичами, ОСОБА_8 , сином загиблого ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , дружиною загиблого ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 питання відшкодування шкоди врегульовано, жодних претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого немає, цивільний позов до ОСОБА_4 не заявлятимуть.

Обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні злочину визнав повністю, сприяв органу досудового розслідування у розкритті злочину, щиро розкаявся у вчиненому, останній вперше притягається до кримінальної відповідальності, ці обставини враховуються судом, як такі, що пом`якшують покарання обвинуваченого.

На підставі вищенаведеного, повно та всебічно дослідивши докази у їх сукупності на які покликаються сторона обвинувачення та захисту, враховуючи:

особу обвинуваченого ОСОБА_4 який:

народився ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

одружений,

раніше не судимий,

має постійне місце проживання де і зареєстрований,

за місцем проживання характеризується виключно позитивно,

є особою з інвалідністю 2 групи,

на нарко чи психоневрологічному обліку не перебуває,

обставини вчинення кримінального правопорушення, відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого,

те, що основним безпосереднім об`єктом злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, який вчинений обвинуваченим є порушення правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспортного засобу, додатковим обов`язковим його об`єктом є життя, здоров`я особи;

те що прямого умислу на вчинення злочину, передбаченого ст. 286 КК України в обвинуваченого не було;

те, що обвинувачений протягом часу від вчинення злочину до ухвалення судом вироку усвідомив протиправність свого злочинного діяння, наслідком якого стало отримання тілесних ушкоджень потерпілим,

обвинувачений вказав, що у вчиненому щиро кається, шкодує що такий випадок стався. При складанні висновку щодо щирого каяття обвинуваченого у вчиненому злочині, суд враховує висновки ВС ККС у постанові № 759/7784/15-к від 22.03.2018, його (обвинуваченого) посткримінальна поведінка свідчить, що останній дійсно шкодує про вчинене та кається у такому.

Згідно п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" від 23.12.2005 року № 14 при призначенні покарання за ст. 286 КК суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину.

Відповідно до пункту 21 вищевказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України в кожному випадку призначення покарання за ст. 286 і ст. 287 КК України необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами або обіймати посади, пов`язані з відповідальністю за технічний стан чи експлуатацію транспортних засобів, відповідно.

Тобто, добровільним відшкодуванням шкоди є відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди потерпілому без примусу у спосіб, встановлений чинним законодавством. Сутність добровільного відшкодування шкоди полягає у відновленні порушеного майнового становища потерпілого особою, яка вчинила кримінальне правопорушення. Воно полягає в усуненні винною особою наслідків скоєного правопорушення шляхом компенсації шкоди в повному розмірі.

Суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 слід обрати покарання, достатнє і необхідне для його виправлення та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, беручи до уваги вищенаведені обставини і особу винного, який вину визнає, щиро кається, думку потерпілої, викладену у її заяві, яка зазначила, що при призначенні покарання покладається на розсуд суду, претензій будь-якого характеру до обвинуваченого не має, оскільки шкода відшкодована, доцільно застосувати до обвинуваченого ОСОБА_10 ст.75 КК України і звільнити його від відбування основного покарання з випробуванням, оскільки його виправлення можливе без реального відбування покарання. При цьому, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені п. 1, 2, ч.1, п. 2 ч. 2 ст.76 КК України.

На думку суду, такий вид покарання буде достатній, як кара для обвинуваченого та є необхідним для виправлення останнього. На думку суду, ізоляція обвинуваченого від суспільства не забезпечить мети покарання, визначеної ч. 2 ст. 50 КК України.

Судові витрати у кримінальному провадженні на залучення експертів у розмірі 26 987,55 грн., у відповідності до ч. 2 ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого в дохід держави.

Цивільного позову у кримінальному провадженні не заявлялось.

Речові докази у кримінальному провадженні:

автомобіль марки «Dacia Duster», реєстраційний номер НОМЕР_1 , - слід повернути ОСОБА_4 ;

DVD-R диск із відеозаписом, - слід зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Підстав для обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили немає.

Арешт, накладений ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 07.10.2024 року шляхом тимчасового, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення права користування, розпорядження та проведення обліково-реєстраційних операцій із автомобілем марки «Dacia Duster», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , - підлягає скасуванню.

Керуючись ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 /чотири/ роки з позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 3 /три/ роки.

Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного йому за цим вироком основного покарання у виді трьох років позбавлення волі, якщо він протягом двох років не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Запобіжний захід до вступу вироку у законну силу засудженомуОСОБА_4 не обирати.

Стягнути із ОСОБА_4 в дохід держави 26 987,55 грн. (двадцять шість тисяч дев`ятсот вісімдесят сім грн. 55 коп.) судових витрат.

Речові докази у кримінальному провадженні:

автомобіль марки «Dacia Duster», реєстраційний номер НОМЕР_1 , - повернути ОСОБА_4 ;

DVD-R диск із відеозаписом, - зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Арешт, накладений ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 07.10.2024 року шляхом тимчасового, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення права користування, розпорядження та проведення обліково-реєстраційних операцій із автомобілем марки «Dacia Duster», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , - скасувати.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення апеляційним судом.

На вирок може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду через Пустомитівський районний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

СуддяОСОБА_1