Справа № 476/201/25
Провадження № 1-кп/476/50/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.06.2025 року Єланецький районний суд

Миколаївської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , представника потерпілого ОСОБА_5

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Єланець кримінальне провадження, внесене 17.01.2025 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000021, по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Миколаїв, громадянки України, освіта професійно-технічна, не працюючої, проживаючої по АДРЕСА_1 , раніше не судимої

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України

ВСТАНОВИВ:

04.01.2025 року близько о 16:00 години ОСОБА_7 знаходячись на добовому чергуванні в відділенні денного стаціонару комунального закладу «Центр надання соціальних послуг Єланецької селищної ради», розташованого по вул. Соборна 139 в смт. Єланець Вознесенського району Миколаївської області, зайшла до кабінету № 13 та побачивши, що у вказаному кабінеті нікого не має, в неї винник раптовий злочинний умисел на викрадення чужого майна, яке перебувало в шухлядах столу.

Відкривши одну із шухляд, столу ОСОБА_7 виявила планшет «Lenovo tabM10 FHD plus» сірого кольору, та усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій та передбачаючи суспільно - небезпечні наслідки y вигляді неправомірного заволодіння чужим майном, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, з корисливих мотивів, усвідомлюючи що її протиправні дії вчиняються в умовах воєнного стану, таємно викрала вказаний планшет вартістю 4100 грн.

Після чого ОСОБА_7 залишила місце вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, завдавши комунальному закладу «Центр надання соціальних послуг Єланецької селищної ради» матеріальний збиток на суму 4100 грн.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 винною себе у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення визнала повністю, щиро розкаялася та підтвердила обставини, викладені в обвинувальному акті.

Представник потерпілого, комунального закладу «Центр надання соціальних послуг Єланецької селищної ради», ОСОБА_5 суду пояснила, що викрадене майно повернуто до комунального закладу, претензії матеріального та морального характеру до обвинуваченої відсутні.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за викладених вище обставин.

Наведені вище дії ОСОБА_4 стороною обвинувачення вірно кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Судом досліджені також характеризуючі матеріали на ОСОБА_4 , згідно яких обвинувачена проживає на території АДРЕСА_1 . За місцем проживання характеризується позитивно. На диспансерному обліку в лікаря психіатра чи лікаря нарколога не знаходиться. Не перебуває на обліку в Вознесенському районному секторі № 3 Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях.

Згідно досудової доповіді на обвинувачену ОСОБА_4 представник Вознесенського районного сектору №3 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях встановила, що ймовірність вчинення обвинуваченою повторного кримінального правопорушення зводиться до середнього рівня ризику, а також середнього рівня ризику небезпеки для суспільства, в тому числі і для окремих осіб. Орган з питань пробації вважає, що виправлення ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства можливе. Виконання покарання ОСОБА_4 у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторного кримінального правопорушення.

Обираючи обвинуваченій міру покарання, відповідно до ст. 66 КК України, суд враховує, як пом`якшуючі покарання обставини те, що ОСОБА_4 щиро розкаюється у вчинені кримінального правопорушення, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення та добровільно відшкодувала завдані нею збитки.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченої відповідно до ст. 67 КК України відсутні.

Відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України та положень п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», особі, яка вчинила злочин має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципів співмірності та індивідуалізації, це покарання за своїм видом і розміром має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, а також з урахуванням обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання.

При визначенні покарання суд враховує особу обвинуваченої, яка офіційно не працює, раніше не судима, її ставлення до вчиненого злочину, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставини, а також ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відносяться до тяжких злочинів, суспільну небезпечність даного злочину, обставини за яких було вчинено злочин, наслідки, що настали від злочину, думку представника потерпілого щодо покарання, яке необхідно призначити, висновок органу пробації, суд вважає доцільним призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції статті, яка передбачає відповідальність за вчинений нею злочин, у вигляді позбавлення волі. Також суд вважає можливим виправлення та перевиховання обвинуваченої без ізолювання від суспільства з застосуванням до неї ст. 75 КК України. Таке покарання буде, на думку суду, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових злочинів.

Питання щодо речових доказів по кримінальному провадженню суд вирішує в порядку передбаченому ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої не обирався.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, і призначити їй покарання у вигляді 5 (п`ять) років позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази по справі:

-планшет «Lenovo tabM10 FHD plus» сірого кольору, який повернуто власнику залишити в повне розпорядження комунального закладу «Центр надання соціальних послуг Єланецької селищної ради».

Необхідність застосування запобіжних заходів відсутня.

На вирок може бути подано апеляцію до Миколаївського апеляційного суду через Єланецький районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1