Справа № 439/632/25
Провадження №1-кп/439/143/25

В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2025 року м.Броди

Бродівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000082 від 18.03.2025 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ясенів Бродівського району Львівської області, громадянина України, із вищою освітою, працюючий в ТОВ «Промінь Агро», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

установив:

22 серпня 2024 року ОСОБА_3 постановою Бродівського районного суду Львівської області, яка набрала законної сили 02 вересня 2024 року, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАПта накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 1 рік. Разом із тим ОСОБА_3 вирішив умисно не виконувати зазначене судове рішення, що набрало законної сили, та в подальшому, будучи повідомленим про те, що вищевказаним рішенням суду його позбавлено, права керування транспортними засобами, діючи умисно, достовірно знаючи про наявність постанови суду та будучи ознайомленим з нею, з метою невиконання постанови суду щодо позбавлення його права керування транспортними засобами, маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 1 ст. 129-1 Конституції України та ч.2 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, продовжив керування транспортними засобами. Так, ОСОБА_3 18 березня 2025 року, близько 09 години 47 хвилин, достовірно знаючи, що він позбавлений права керувати транспортним засобом, діючи умисно, всупереч рішення Бродівського районного суду Львівської області, яке набрало законної сили, маючи реальну можливість його виконати, керував транспортним засобом, а саме: автомобілем марки «ВАЗ 21063», із номерним НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Конюшківська, що у м. Броди, Золочівського району, Львівської області, із порушенням правил користування ременем безпеки. У зв`язку із цим ОСОБА_3 був зупинений працівниками поліції, як наслідок відносно ОСОБА_3 винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху від 18 березня 2025 року серії ЕНА №4295214 та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП, а також складено протокол серії ЕПР №274639 від 18.03.2025 року за ч.2 ст.130 КУпАП, у зв`язку із його відмовою від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, за наявності на те підстав, про які останнього було повідомлено поліцейськими.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується в умисному невиконанні постанови суду, що набрала законної сили, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

28 березня 2025 року між прокурором Бродівського відділу Золочівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , якому на підставі ст.37 КПК України, надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участі захисника адвоката ОСОБА_5 , напідставі статей 468, 469, 472 КПК України укладена угода про визнання винуватості.

Зі змісту угоди слідує, що сторони дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 382 КК України. ОСОБА_3 під час досудового розслідування беззастережно та повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, зобов`язався визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

При вирішенні питання щодо міри покарання ОСОБА_3 сторони врахували, що підозрюваний за місцем проживання характеризується позитивно, не судимий.

Сторонами погоджене визнання ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України та на призначення покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

Сторони погоджуються на звільнення ОСОБА_3 , в порядку ст.75 КК України, від відбування призначеного покарання з випробуванням, з встановленням йому іспитового строку, на термін який буде визначено судом та з покладенням на ОСОБА_3 обов`язків, передбачених п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В угоді зазначено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди.

Прокурор у судовому засіданні зазначив, що при укладенні угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Обвинувачений у судовому засіданні просив затвердити угоду, вказав, що з його боку угода була укладена добровільно. Зазначив, що насильства, примусу чи погроз до нього ніхто не застосовував. ОСОБА_3 повідомив, що беззастережно визнає свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, розуміє характер пред`явленого обвинувачення та погоджується з його формулюванням, вказав, що здатний виконати взяті на себе за угодою зобов`язання.

В судовому засіданні судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє свої права, передбачені п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Захисник у судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене в ній покарання.

Відповідно до ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним про визнання винуватості.

Згідно з ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого беззастережно визнав себе винуватим, згідно ст.12 КК України, є нетяжким злочином

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення сторонами угоди, є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком інших обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

Враховуючи наведене вище, суд встановив, що укладена у цьому кримінальному проваджені угода про визнання винуватості відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства та закону України про кримінальну відповідальність.

Судом не встановлено підстав, передбачених ч.7 ст.474 КПК України, для відмови в її затвердженні.

З огляду на вказане, суд дійшов висновку про необхідність затвердження вказаної угоди про визнання винуватості шляхом ухвалення вироку та призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.

Призначаючи обвинуваченому покарання суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, дані про особу обвинуваченого, зокрема те, що ОСОБА_3 раніше не судимий, на обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судимий.

Суд враховує, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених. На переконання суду, виправлення ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час іспитового строку, тобто його припустимо звільнити від відбуття покарання з випробуванням на підставі статті 75 КК України, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. У зв`язку зі звільненням ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, необхідно покласти на нього обов`язки, передбачені статтею 76 ККУкраїни.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

Питання про долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись статтями 314, 373, 374, 394, 475 КПК України, суд

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 28 березня 2025 року у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000082 від 18 березня 2025 року, укладену між прокурором Бродівського відділу Золочівської окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 за участі захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 75, п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, призначивши іспитовий строк один рік, поклавши на нього наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази: носій інформації типу DVD-R диск, білого кольору, із написом «Мандич ст.. 382 ККУ», ємністю 4,7 Gb - зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Бродівський районний суд Львівської області з підстав, передбачених ст.394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію даного вироку негайно, після його проголошення, вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Роз`яснити учасникам провадження, що відповідно до ст.476 КПК України, у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.

Суддя ОСОБА_1