Справа № 203/2619/25
Провадження № 1-кс/0203/1623/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.04.2025 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому засіданні в м. Дніпро скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на постанову слідчого слідчого відділу Дніпровського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 04.04.2025 р. у кримінальному провадженні № 0000465, відомості про яке внесено до ЄРДР 20.11.2024 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, про відмову у визнанні потерпілою,

встановив:

18 квітня 2025 року адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська зі скаргою на постанову слідчого слідчого відділу Дніпровського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_5 про відмову у визнанні потерпілою. Свою скаргу мотивував тим, що слідчим відділом Дніпровського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000465, відомості за яким внесено до ЄРДР 20.11.2024 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, з додатковою відміткою «природня смерть», за фактом смерті ОСОБА_6 25 березня 2025 року дружиною загиблого військовослужбовця ОСОБА_6 ОСОБА_4 до слідчого було подано заяву про залучення її в якості потерпілої у даному кримінальному провадженні. 09 квітня 2025 року ОСОБА_4 було отримано постанову слідчого від 04.04.2025 р. про відмову у визнанні її потерпілою. Посилаючись на незаконність та невмотивованість постанови, той факт, що ОСОБА_4 , як дружині загиблого військовослужбовця було завдано пряму моральну шкоду та в силу ст.55 КПК України остання є потерпілою, представник скаржника просив скасувати постанову слідчого від 04.04.2025 р. про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілою у кримінальному провадженні.

В судове засідання скаржник та її представник не з`явились, від представника скаржника надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, повідомлявся про час і місце розгляду скарги належним чином.

Дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до положень п.18 ч.1 ст.3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Частиною 1 ст.303 КПК України визначено право на оскарження та перелік рішень, дій чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Так, п.5 ч.1 ст.303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Під час розгляду скарги встановлено, що слідчим відділом Дніпровського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000465, відомості за яким внесено до ЄРДР 20.11.2024 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, з додатковою відміткою «природня смерть», за фактом смерті ОСОБА_6 .

Дружиною загиблого військовослужбовця ОСОБА_6 ОСОБА_4 до слідчого слідчого відділу Дніпровського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області було подано заяву від 25.03.2025 р. про залучення її в якості потерпілої у даному кримінальному провадженні.

Постановою слідчого слідчого відділу Дніпровського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 04.04.2025 р. в задоволенні заяви ОСОБА_4 було відмовлено.

Згідно ч.ч.1-5 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілим не може бути особа, якій моральна шкода завдана як представнику юридичної особи чи певної частини суспільства.

За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Крім того, ч.6 ст.55 КПК України встановлено, що якщо внаслідок кримінального правопорушення настала смерть особи або особа перебуває у стані, який унеможливлює подання нею відповідної заяви, положення частин першої-третьої цієї статті поширюються на близьких родичів чи членів сім`ї такої особи. Потерпілим визнається одна особа з числа близьких родичів чи членів сім`ї, яка подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого, а за відповідним клопотанням - потерпілими може бути визнано кілька осіб.

З долучених до скарги матеріалів вбачається, що кримінальне провадження № 0000465 було розпочато за фактом смерті військовослужбовця ОСОБА_6 , який помер в лікарні.

Заявниця ОСОБА_4 є близькою родичкою загиблого - дружиною, а тому в силу наведених вище положень ч.6 ст.55 КПК України може бути залучена до кримінального провадження в якості потерпілої особи.

Приймаючи рішення про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілою, слідчий в своїй постанові від 04.04.2025 р. оцінки вказаним обставинам не надав та належним чином своє рішення не мотивував.

За вказаних обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що постанова слідчого від 04.04.2025 р. винесена передчасно, є невмотиваною та підлягає скасуванню, а скарга підлягає задоволенню.

На підставі викладеного те керуючись ст.ст.3, 26, 55, 220, 303-307, 369-372 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на постанову слідчого слідчого відділу Дніпровського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 04.04.2025 р. у кримінальному провадженні № 0000465, відомості про яке внесено до ЄРДР 20.11.2024 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, про відмову у визнанні потерпілою задовольнити.

Постанову слідчого слідчого відділу Дніпровського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 04.04.2025 р. у кримінальному провадженні № 0000465, відомості про яке внесено до ЄРДР 20.11.2024 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, про відмову у визнанні потерпілою ОСОБА_4 скасувати.

Ухвала набуває законної сили в порядку, передбаченому ст.532 КПК України.

Ухвала слідчого судді є остаточною та оскарженню не підлягає, а заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1