Справа № 287/2237/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.05.2025 року с-ще Ємільчине

Ємільчинський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Ємільчине кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000165 від 04.08.2023 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Стовпинка Олевського району Житомирської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не одружений, не працює, з середньою освітою, раніше не судимий

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.187 ч.4, 289 ч.1 КК України

встановив:

04.08.2023 року близько 00 год. 30 хв. ОСОБА_4 у період дії воєнного стану, який був введений відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року та прийнятий Законом України «Про введення воєнного стану в Україні», що затверджений Верховною Радою України, який неодноразово продовжувався Указами Президента України, перебуваючи на подвір`ї домогосподарства за адресою: АДРЕСА_2 , реалізуючи свій умисел, спрямований на вчинення нападу на ОСОБА_6 з метою заволодіння майном останнього, поєднаного із застосуванням насильства, небезпечного для здоров`я потерпілого, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, діючи в умовах воєнного стану, перебуваючи на подвір`ї даного домогосподарства біля ОСОБА_6 , який в цей час знаходився на ганку біля будинку, наніс кулаком правої руки один удар в область щелепи справа ОСОБА_6 , від нанесеного удару останній впав на землю.

Продовжуючи реалізовувати свій умисел, ОСОБА_4 перетягнув ОСОБА_6 ближче до присадибної ділянки, яка знаходиться за будинком з посівом жита, де взявши в руки металеву трубу, яку вийняв з гужової підводи на даному подвір`ї та наніс ще один удар металевою трубою в область голови справа від чого ОСОБА_6 втратив свідомість, спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми: одиночного вдавленого перелому кісток склепіння черепа правої лобно-скронево-тім`яної ділянки з розповсюдженням лінії перелому на крило клиновидної кістки праворуч з розвитком правобічної епідуральної гематоми із забоєм головного мозку, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя в момент заподіяння, та користуючись безпорадним станом ОСОБА_6 , зняв з руки останнього наручний годинник торгівельної марки «SKMEI», моделі «1155» в корпусі чорного кольору з нанесеними написами синього кольору (Black Blue) вартістю 351 гривня 96 копійок.

Після чого ОСОБА_4 покинув місце події та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, тим самим заподіявши потерпілому ОСОБА_6 матеріальний збиток на суму 351 гривня 96 копійок.

Крім того, 12.10.2023 року близько 15 год. 40 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись по вул. Київській, що в м. Олевську Житомирської області, на прилеглій території залізничного вокзалу залізничної станції «Олевськ», що розташований за адресою: вул. Київська, 11 в м. Олевську Коростенського району Житомирської області, помітив автомобіль марки «ВАЗ», модель «2104», д.н.з. НОМЕР_1 , червоного кольору, рік випуску 1999, номер кузова № НОМЕР_2 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_7 . В цей же день та час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на заволодіння даним автомобілем.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_4 підійшов до вказаного автомобіля, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони залишаються непоміченими, шляхом вільного доступу, відчинив двері автомобіля зі сторони водія та сів у салон автомобіля, за допомогою ключів, які перебували у замку запалення, привів двигун у механічну дію, таким чином привів його в механічну дію та встановивши контроль над транспортним засобом, протиправно, поза волею власника, керуючи ним поїхав на вул. Київську в м. Олевську Коростенського району Житомирської області, у напрямку вул. Свято-Воздвиженської, таким чином ОСОБА_4 , перемістив зазначений транспортний засіб з місця первинного знаходження, тобто вчинив незаконне заволодіння транспортним засобом, а саме автомобілем марки «ВАЗ», модель «2104» д.н.з. НОМЕР_1 , червоного кольору, рік випуску 1999, номер кузова № НОМЕР_3 , вартість якого становить 36048 гривень 59 копійок.

Внаслідок незаконного заволодіння транспортним засобом ОСОБА_4 заподіяв потерпілому ОСОБА_7 матеріальний збиток на вищевказану суму.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявив, що свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнає частково, а саме визнає вину у нанесенні тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , у незаконному заволодінні транспортним засобом ОСОБА_7 і не визнає вину у викраденні наручного годинника ОСОБА_6 та, посилаючись на положення ст.63 Конституції України, відмовився давати показання. Цивільний позов заявлений потерпілим ОСОБА_6 визнав частково на суму 200 тис. грн.

На підтвердження вини обвинуваченого ОСОБА_4 прокурор просив допитати потерпілого, свідків та дослідити надані письмові докази.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні показав, що 03.08.2023 року ввечері він поїхав до центру села Кишин, де зустрівся з друзями, із якими сидів біля магазину та пив пиво, до них підійшов ОСОБА_8 , привітався з ними, ОСОБА_9 взяв цигарку, скупився в магазині та пішов. Потім, коли він їхав на велосипеді, то на зупинці побачив обвинуваченого ОСОБА_10 , його матір ОСОБА_11 та ОСОБА_12 . Побачивши їх, він зупинився біля них. Вони йому запропонували разом з ними вжити спиртні напої, на що він погодився та вживав з останніми спиртні напої. Після чого він запропонував їм проїхати до його будинку, на що вони погодилися. Після цього вони всі разом приїхали до його будинку, в якому на даний час ніхто не проживає. Він їхав на своєму велосипеді, а вони їхали на гужовій повозці. Приїхавши до будинку, вони зайшли на подвір`я, та він почав шукати ключа щоб відкрити будинок. В цей час ОСОБА_8 без будь-якої причини наніс йому один удар кулаком в область щелепи справа, почав трясти його та декілька раз повторив: «Віддай годинника». Від даного удару він втратив орієнтир, упав на землю, та на деякий час втратив свідомість. Після чого від прийшов до тями коли знаходився в житі, яке розташоване неподалік будинку на присадибній ділянці. При цьому він побачив ОСОБА_10 , який стояв біля нього, тримаючи у руках металеву трубу, якою наніс йому удар по голові справа, від якого він одразу втратив свідомість. Прийшов до тями він вже вдома вранці 04.08.2023 року. Що відбувалося після удару він не пам`ятає. Не пам`ятає, як у нього з руки зняли годинника, який сам випасти з руки не міг. Коли ОСОБА_8 наносив йому удари, вказані дві жінки знаходилися поряд та будь-яких ударів йому не наносили.

Потерпілий ОСОБА_7 судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі.

Під час судового розгляду були допитані свідки сторони обвинувачення.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 показала, що в серпні 2023 року, точної дати не пам`ятає, вночі вона почула як її собака почав лаяти. Через що вона вирішила виглянути з будинку та вийшла з будинку до веранди, після чого вона почула, що по сусідству в будинку, в якому на той час ніхто проживав, а саме на подвір`ї даного будинку вона почула розмову людей, та не зрозумілий глухий тупіт. Після чого вона вийшла з веранди на поріг будинку щоб заспокоїти собаку та почула, що відбувається в сусідньому подвір`ї, та коли вона заспокоювала свого собаку, побачила силует людини, яка почала бігти із сусіднього подвір`я в напрямку її подвір`я, від чого вона злякалася та відразу зайшла до свого будинку, закрила двері та почала будити чоловіка. Коли вона заходила до будинку, почула голос чоловіка, який в наказному порядку комусь наказував зняти годинника, та невідомий чоловік наказував це повторюючи: «Знімай годинник» разів п`ять. Цей же чоловік наказав принести йому металеву трубу та після цього, через менш ніж за одну хвилину вона почула три глухих звуки, схожі нібито на удари, на які був якийсь опір, та відразу почула ще декілька голосів невідомих їй людей, один із яких, на її думку, схожий на жіночий. Вона зрозуміла, що на сусідньому подвір`ї перебуває близько двох громадян, які почали між собою метушитися, та після цього вона розбудила чоловіка ОСОБА_14 , якому повідомила, що у сусідньому подвір`ї відбувається бійка. Після чого її чоловік одягнувся та вийшов на подвір`я, щоб подивитися, що відбувається у подвір`ї по сусідству, потім він попросив щоб вона винесла йому мобільний телефон, з якого він зателефонував до ОСОБА_15 . Як розповів прийшовши додому її чоловік, після того як він зателефонував ОСОБА_15 та попросив щоб остання зателефонувала своєму сину, він почув звук мобільного телефону у сусідньому подвір`ї, після чого пішов подивитися, де дзвонить телефон, підійшовши до жита, яке знаходилося на території сусіднього домоволодіння, чоловік побачив ОСОБА_16 , який лежав у житі, та на обличчі в останнього були наявні тілесні ушкодження, після чого її чоловік зателефонував до матері ОСОБА_16 , та повідомив, що її син лежить на землі у подвір`ї, та попросив щоб вона прийшла та забрала останнього.

Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні показав, що близько 01 години 04.08.2023 його розбудила дружина та попросила подивитись, що відбувається на вулиці, бо було чути шум. Вийшовши, побачив на сусідському подвір`ї коня з возом, який був зачеплений біля яблуні, був галас, шум, чув 2 голоси: один чоловічий та один жіночий, потерпілого не чув. Повернувся та зателефонував матері потерпілого ОСОБА_6 . Мати сказала, що сина вдома немає. Коли через деякий час вийшов на вулицю, то вже все затихло. Почув, що дзвонить телефон в городі у сусіда. Підійшовши, побачив сусіда ОСОБА_6 , який лежав в городі за 20-30 метрів від будинку. ОСОБА_6 був у свідомості, але говорити розбірливо не міг, був побитий, біля вуха була кров. Він підняв потерпілого та вивів його до дороги. Коли прийшла його мати, то разом з нею відвели потерпілого додому. Після цього повернувся до будинку забрати велосипед потерпілого, щоб ніхто не вкрав. На подвір`ї біля будинку знайшов ручку (залізну трубу) від воза і кепку потерпілого та після цього пішов додому.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_18 показала, що 03.08.2023 року близько 23 години полягали спати, через деякий час зателефонував сусід ОСОБА_17 та запитав, де її син ОСОБА_19 . Подивилась, але сина вдома не було. Сусід сказав телефонувати до сина і по дзвінку телефону знайшов сина в житі неподалік їх другого будинку. Коли прийшла, то сусід вже підняв сина та вивів його до будинку. У сина була кров біля рота, ліва рука висіла, не міг говорити. Сусід допоміг відвести сина до будинку, де проживають, відстань між будинками близько 200 метрів. Поклали сина на диван, помила його і сиділа біля нього до 5 години. Коли син задрімав, то побігла до будинку, де знайшли сина. Там біля будинку лежала металева труба та кепка. Трубу поклала у веранду, кепку забрала і повернулась додому. Коли син почав ворушитись, побачила на подушці кров. Посадила його і побачила в голові дірку, викликала швидку. Приїхала швидка, обробили рану та забрали сина в лікарню. В лікарні вже чекала поліція. В лікарні провели обстеження, виявили перелом черепа та терміново направили на операцію. В той же день 04.08.2023 року його прооперували.

Свідок ОСОБА_20 в судовому засіданні показала, що влітку 2023 року, числа не пам`ятає, вона, її син ОСОБА_4 та ОСОБА_21 приїхали гужовою повозкою в с. Кишин купити горілки. Купили в барі горілку та стали неподалік її випити. Невдовзі підійшов потерпілий з шістьма хлопцями, приніс пляшку горілки, запропонував випити. Вона з сином відмовились, а ОСОБА_21 випила з ним. Потім хлопці поїхали, а потерпілий залишився та запропонував поїхати до його будинку. Він поклав свій велосипед на їх віз та поїхали до його будинку. Коли приїхали в подвір`я, потерпілий почав шукати ключі від будинку, але не знайшов. Тоді на подвір`ї почалась сварка та бійка, оскільки вони подумали, що потерпілий привів їх до чужого будинку і в селі можуть подумати, що вони приїхали обікрасти даний будинок. Потерпілий з її сином зчепилися битись, син взяв потерпілого ніби в обійми і вони обоє впали на землю. Вона не бачила, як обвинувачений наносив удари потерпілому, оскільки була в стані алкогольного сп`яніння. Також не бачила, чи хтось зривав у потерпілого годинник.

Також в судовому засіданні були досліджені надані прокурором письмові докази.

Так, згідно протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 04.08.2023 року, потерпілий ОСОБА_6 звернувся до поліції із заявою, в якій вказав, що 04.08.2023 року ОСОБА_4 наніс йому по голові удар металевою трубою, після чого у нього зник наручний годинник.

Відповідно до протоколу огляду місця події з фототаблицею від 04.08.2023 року, за місцем проживання ОСОБА_4 в с. Стовпинка виявлено та вилучено до ВП №2 Коростенського РУП металеву трубу довжиною 66 см та діаметром близько 5 см.

Згідно протоколу огляду місця події з фототаблицею від 04.08.2023 року, при вході до веранди домогосподарства ОСОБА_6 в с. Кишин виявлено та вилучено до ВП №2 Коростенського РУП металеву трубу довжиною 52 см та діаметром близько 5,5 см.

Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 04.08.2023 року, під час особистого обшуку у затриманого ОСОБА_4 виявлено та вилучено наручний годинник «SKMEI» чорно-синього кольору.

Висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння №99 від 04.08.2023 року стверджується, що о 14 год. 45 хв. ОСОБА_4 перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту із застосуванням відеозапису від 05.08.2023 року за участю підозрюваного ОСОБА_4 , останній розповів та показав механізм нанесення ударів кулаком та металевою трубою ОСОБА_6 , що мало місце 04.08.2023 року в с. Кишин, а також вказав, що після нанесення ударів викрав наручний годинник останнього.

Відповідно до висновків судово-медичної експертизи №153 від 31.08.2023 року, у ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми: одиночний вдавлений перелом кісток склепіння черепа правої лобно-скронево-тім`яної ділянки з розповсюдженням лінії перелому на крило клиновидної кістки праворуч з розвитком правобічної епідуральної гематоми із забоєм головного мозку, утворилися від одноразового удару тупим твердим предметом з обмеженою травмуючою поверхнею видовженої циліндричної форми, можливо при обставинах та в термін, вказаних в постанові, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя в момент виникнення.

Згідно висновків судової товарознавчої експертизи від 12.09.2023 року, ринкова вартість чоловічого наручного годинника, бувшого у використанні, торгівельної марки «SKMEI» імовірно моделі «1155» в корпусі чорного кольору з нанесеними написами синього кольору (Black Blue) при умові, що на дату оцінки виріб був працездатний, технічно-справний та з аналогічним на момент проведення експертизи товарним станом, станом на 04.08.2023 року складала 351,96 гривень (Триста п`ятдесят одна гривня 96 копійок).

Відповідно до протоколу пред`явлення особі речей для впізнання за фотознімками від 08.09.2023 року, потерпілий ОСОБА_6 впізнав свій наручний годинник «SKMEI», який у нього 04.08.2023 року зняв з руки ОСОБА_4 .

Згідно протоколу огляду місця події з фототаблицею від 12.10.2023 року, в м. Олевську по вул. Київській поблизу залізничного вокзалу виявлено автомобіль ВАЗ 2104 днз. НОМЕР_1 червоного кольору, передня частина якого правою стороною знаходиться у приміщенні з цементних блоків, а задня частина на проїзній частині дороги. Під час слідчої дії були вилучені сліди пальців рук, запахові сліди, змиви, а також вищевказаний автомобіль.

Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження з оцінки транспортного засобу від 12.10.2023 року, ринкова вартість автомобіля легковий універсал-В ВАЗ 2104 держ. № НОМЕР_1 , на момент проведення дослідження складає 36048,59 грн. (тридцять шість тисяч сорок вісім гривен 59 копійок).

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту з фототаблицею від 17.10.2023 року, обвинувачений ОСОБА_4 розповів та показав на місці про обставини, механізм незаконного заволодіння ним автомобілем ВАЗ 2104 днз. НОМЕР_1 в м. Олевську поблизу залізничного вокзалу та здійснення зіткнення на вказаному автомобілі з цегляною спорудою.

Аналізуючи докази за кримінальним провадженням, надані стороною обвинувачення, досліджені в судовому засіданні, суд визнає їх належними, оскільки вони прямо та непрямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному процесі, мають значення для кримінального провадження, є достовірними та допустимими, оскільки вони отримані в порядку, встановленому КПК України, і як наслідок вони можуть прийняті судом для обґрунтування вироку за кримінальним провадженням.

Аналіз та оцінка приведених в сукупності доказів приводять суд до переконання доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_4 .

Таким чином, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому злочинів встановленою та доведеною, і його дії кваліфікує за ст.187 ч.4 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном (розбій), поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, вчинений в умовах воєнного стану та за ст.289 ч.1 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом.

Обставин, які відповідно до ст.66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.

Обставинами, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає вчинення кримінальних правопорушень особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

При визначенні виду та міри покарання, які слід застосувати щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , суд виходить з наступних обставин.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив нетяжкий та особливо тяжкий умисні злочини, відповідно до Особливої частини КК України є кримінальними правопорушеннями проти життя та здоров`я особи, проти власності, а також проти безпеки руху та експлуатації транспорту, раніше не судимий, характеризується негативно, кримінальні правопорушення вчиняв, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння.

Визначаючи вид покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, окрім наведених вище обставин, також враховує характер і обсяг вчинених злочинних дій та їх наслідки, відомості про особу обвинуваченого, його поведінку до та після вчинення кримінальних правопорушень, і приходить до висновку, що виправлення і перевиховання обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства та йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі.

Враховуючи наведені вище обставини, а також відсутність обставин, які пом`якшують та наявність обставин, які обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, вчинив нетяжкий та особливо тяжкий злочини, характеризується негативно, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді позбавлення волі у межах, встановлених в санкціях ст.ст.187 ч.4, 289 ч.1 КК України, призначивши остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, відповідно до ч.1 ст.70 КК України, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Окрім цього, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Враховуючи те, що покарання пов`язане з реальним позбавленням волі, то така обставина може спонукати обвинуваченого ОСОБА_4 до ухилення від відбування покарання, а також обставини, за яких було вчинено злочини, що свідчить про низький рівень соціальної відповідальності, та схильність до правопорушень та необдуманих вчинків, ОСОБА_4 слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 04.08.2023 року, ОСОБА_4 був затриманий 04.08.2023 року о 13 год. 45 хв. Ухвалою слідчого судді Олевського районного суду Житомирської області від 05.08.2023 року відносно ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у виді взяття під варту строком на 60 діб, до 02.10.2023 року.

Отже, на підставі ч.5 ст.72 КК України у строк відбування покарання ОСОБА_4 необхідно зарахувати строк тримання під вартою з 04.08.2023 року по 02.10.2023 року з розрахунку, що один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі.

Відповідно до ухвали слідчого судді Олевського районного суду Житомирської області від 13.10.2023 року відносно ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді у виді цілодобового домашнього арешту строком на 2 місяці, до 12.12.2023 року.

А тому, на підставі ч.7 ст.72 КК України у строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно зарахувати строк його перебування під цілодобовим домашнім арештом за період з 13.10.2023 року до 12.12.2023 року включно, із розрахунку, що три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі.

В межах кримінального провадження потерпілим ОСОБА_6 , відповідно до вимог статті 128 КПК України, заявлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди на загальну суму 560454 грн. (60454 грн. матеріальної шкоди та 500000 грн. моральної шкоди).

Згідно ч.5 ст.128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ч.2 ст.127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Статтею 1177 ЦК України встановлено, що шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Згідно ч.ч.1, 4 ст.128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства.

Положеннями ч.1 ст.129 КПК України передбачено, що ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Згідно ч.1 ст.61 КПК України цивільним позивачем у кримінальному провадженні є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової шкоди, та яка в порядку, встановленому цим Кодексом, пред`явила цивільний позов.

В обґрунтування позовних вимог про відшкодування завданої матеріальної шкоди цивільний позивач (потерпілий) ОСОБА_6 зазначає, що неправомірними діями обвинуваченого ОСОБА_4 йому завдано матеріальної шкоди у розмірі 60 454 грн., яка складається з витрат на лікування, пов`язані з придбанням лікарських засобів та медикаментів.

З долучених до матеріалів справи копій чеків на придбання лікарських засобів та медикаментів, досліджених в судовому засіданні, вбачається, що ОСОБА_6 витратив на лікування 11 755 грн.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає обґрунтованою позовну вимогу щодо стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 матеріальної шкоди завданої злочином.

Матеріали даного кримінального провадження не містять будь-яких інших доказів на підтвердження понесення витрат на лікування потерпілого ОСОБА_6 , крім копій чеків на придбання ліків у сумі 11 755 грн., а тому заявлена сума стягнення витрат на лікування з обвинуваченого ОСОБА_4 на його користь підлягає частковому задоволенню.

Щодо стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_6 моральної шкоди суд зазначає наступне.

Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди (пункт 9 частини другої статті 16 ЦК України).

Згідно ст.23 ЦК України, моральна шкода, серед іншого, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо), погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода може полягати як у фізичному болю та стражданнях, так і у душевних переживаннях, які фізична особа зазнала внаслідок протиправної поведінки відносно неї.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, відповідно до п.9 ППВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 року, суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру й обсягу заподіяних позивачеві моральних чи фізичних страждань, наявності інших негативних наслідків, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

До такого ж висновку дійшла Велика палата Верховного Суду у постанові від 15 грудня 2020 року у справі №752/17832/14-ц (провадження №14-538цс19).

Наявність моральної шкоди доводиться позивачем, який в позовній заяві має зазначити, які моральні страждання, та у зв`язку з чим він поніс, і чим обґрунтовується розмір компенсації.

В обґрунтування моральної шкоди потерпілий ОСОБА_6 посилається на те, що в результаті злочинних дій ОСОБА_4 йому завдано також моральних страждань, які позначилися негативними змінами в його житті, адже він переніс не лише фізичний біль, а й емоційний стрес, який супроводжувався почуттями образи, обурення, приниження гідності, тривоги і страху за своє здоров`я та життя. Увесь період лікування він відчував фізичний біль ушкоджених ділянок тіла, що завдавало йому страждань.

Внаслідок завданих тілесних ушкоджень він змушений був проходити стаціонарний курс лікування у Коростенській ЦРЛ, проходив цілий ряд медичних обстежень, переніс оперативне втручання та проходив лікування амбулаторно у сімейного лікаря. З часу нанесення травми і по сьогоднішній день його періодично турбують сильні головні болі, в результаті чого змушений приймати обезболюючі ліки.

Все це негативно вплинуло і продовжує виливані як на стан його здоров`я, так і на психологічний стан, змусило і змушує змінювати ритм та розпорядок його повсякденного життя.

Крім фізичного болю та страждань від нанесених побоїв він зазнав надзвичайно сильного психологічного стресу, переніс надзвичайно сильний страх, оскільки не розуміючи ні причину, ні мотиви нападу на себе обґрунтовано боявся за своє здоров`я і навіть життя. Це пережите відчуття страху тривалий час не залишало його, заставляло нервувати, викликало почуття тривоги, негативно вплинуло на його психологічний стан та самопочуття.

Розмір моральної шкоди потерпілий ОСОБА_6 оцінює у розмірі 500 000 гривень.

Вирішуючи питання щодо розміру грошового відшкодування моральної шкоди потерпілому ОСОБА_6 , суд враховує характер правопорушення, ступінь тяжкості заподіяних внаслідок протиправних дій ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, період реабілітації, глибину моральних та душевних страждань потерпілого внаслідок отриманих ушкоджень, їх тривалість, інших обставин, які мають істотне значення, а також вимоги розумності і справедливості, з урахуванням конкретних обставин справи, суд вважає, що достатньою сумою відшкодування завданої потерпілому ОСОБА_6 моральної шкоди, що підлягатиме до стягнення становить 300 000 грн.

Процесуальні витрати по справі підлягають стягненню з обвинуваченого.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та відповідно до ст.ст.70, 72, 187, 289 КК України, ст.ст.368, 370, 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.187 ч.4, 289 ч.1 КК України та призначити йому покарання:

- за ст.187 ч.4 КК України у виді 8 (восьми) років 6 (шести) місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна у дохід держави;

- за ст.289 ч.1 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 покарання у виді 8 (восьми) років 6 (шести) місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна у дохід держави.

На підставі ч.5 ст.72 КК України у строк відбування покарання ОСОБА_4 зарахувати строк тримання під вартою з 04 серпня 2023 року по 02 жовтня 2023 року включно, із розрахунку, що один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі.

На підставі ч.7 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_4 у строк відбування покарання строк його перебування під цілодобовим домашнім арештом за період з 13 жовтня 2023 року до 12 грудня 2023 року включно, із розрахунку, що три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі.

Обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, до 19.07.2025 та взяти його під варту із зали суду.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з 21 травня 2025 року.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судової товарознавчої експертизи в сумі 1911 (одна тисяча дев`ятсот одинадцять) гривень 96 копійок.

Речові докази:

- дві металеві труби, які знаходяться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів ВП №2 Коростенського РУП знищити;

- завірену копію медичної картки стаціонарного хворого №9351 ОСОБА_6 на 22 арк., яка знаходиться в матеріалах кримінального провадження зберігати в матеріалах кримінального провадження;

- наручний годинник торгівельної марки «SKMEI», моделі «1155», який знаходиться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів ВП №2 Коростенського РУП повернути потерпілому ОСОБА_6

- автомобіль марки «ВАЗ», модель «2104», д.н.з. НОМЕР_1 , який переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_7 залишити останньому у власності.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 завдану матеріальну шкоду в розмірі 11 755 (одинадцять тисяч сімсот п`ятдесят п`ять) грн. та моральну шкоду у розмірі 300 000 (триста тисяч) гривень.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження можуть отримати копію вироку в суді.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Житомирського апеляційного суду через Ємільчинський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1