Справа № 539/1843/25
Провадження № 1-кп/539/196/2025
У Х В А Л А
04 серпня 2025 року Лубенський міськрайонний суд
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
обвинуваченої ОСОБА_5
захисника обвинувачених ОСОБА_6
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.3 ст.368 КК України, -
У провадженні Лубенськогоміськрайонного суду Полтавської області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.3 ст.368 КК України.
У судовому засіданні захисник обвинувачених адвокат ОСОБА_6 подав клопотання про скасування арешту майна, яке мотивоване тим, що ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 25 лютого 2025 року у справі №554/2099/25, провадження №1-кс/554/3106/25 накладено арешт на належний ОСОБА_5 ноутбук марки «Asus» Vivobook S/NR 2№O/CV02429506A
Арешт був накладений з метою повного, всебічного та об`єктивного досудового розслідування кримінального провадження, для збереження слідової інформації, у зв`язку з проведенням ряду експертиз та встановлення всіх обставин вчинення злочину, а також у зв`язку з тим, що вилучені документи та речі визнано речовими доказами.
Обвинувачена вимоги клопотання свого захисника підтримала.
Прокурор проти задоволення клопотання захисника заперечує, оскільки вважає, що на цьому ноутбуці знаходяться електронні докази, які мають значення для справи.
Суд, заслухавши думку прокурора, обвинувачених та їх захисника, вивчивши клопотання про скасування арешту майна, матеріали кримінального провадження в межах розгляду даного клопотання, доходить наступних висновків.
У відповідності до ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження, які застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження є арешт майна.
Згідно з частиною 1 статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Відповідно до змісту ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та Протоколи до неї є складовою національного законодавства України. Рішення Європейського суду є офіційною формою роз`яснення основних (невідчужуваних) прав кожної людини, закріплених і гарантованих Конвенцією, яка є частиною національного законодавства, та у зв`язку з цим - джерелом законодавчого правового регулювання і правозастосування в Україні.
Згідно статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свої власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Крім цього, зміст цього конвенційного положення про захист права власності розкритий у ряді Рішень Європейського Суду з прав людини. Так, зокрема, у Рішенні Європейського суду від 29.11.1991 року у справі «Пайн Велів Девелопментс ЛТД» проти Ірландії» зазначається, що власники мають право претендувати щонайменше на законне сподівання на можливість користуватися своєю власністю.
Ураховуючи вищевикладене, думку часників процесу, а також те, що всі необхідні експерті дослідження із зазначеним у клопотанні захисника ноутбуком, проведено, з урахуванням принципів розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, суд доходить висновку, що на даний час є передбачені законом підстави для скасування арешту майна зазначеного у клопотанні захисника в частині права володіння та користування, з огляду на передбачену санкцію за інкриміноване кримінальне правопорушення.
При цьому суд відхиляє доводи прокурора про перебуванні на ноутбуці електронних доказів. Так, електронним доказом вважається саме відображення інформації, яке має ознаки доказу, а не матеріальний носій.
На підставі викладеного та керуючись ст. 170, 174, 369-372 КПК України суд,-
Клопотання захисника обвинувачених ОСОБА_6 про скасування арешту майна задовольнити частково.
У задоволенні іншої частини клопотання відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Лубенського міськрайонного суду

Полтавської області ОСОБА_1