Вирок

Іменем України

17 квітня 2025 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному в ЄРДР за №0002509 від 08.08.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомир, громадянина України, перебуваючого в цивільному шлюбі, маючого на утриманні малолітню дитину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з неповною середньою освітою, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

встановив:

Судом встановлено, що ОСОБА_7 08.08.2024 близько 17 години 30 хвилин, перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_3 , вирішив на ґрунті раніше виниклих неприязних стосунків до раніше знайомого ОСОБА_9 , спричинити умисні тілесні ушкодження.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 прийшов до місця тимчасового проживання ОСОБА_9 , що за адресою: АДРЕСА_4 та достовірно знаючи про протиправність своїх дій, маючи на меті спричинення тілесних ушкоджень, зайшов до коридору квартири та наніс не менше двох ударів кулаками рук в область голови ОСОБА_9 , від чого останній впав на підлогу.

Надалі ОСОБА_7 , не дивлячись на те, що потерпілий не чинить йому опору, наніс ще не менше десяти ударів ногами в область голови ОСОБА_9 , але його дії були припинені сторонньою особою, котра в цей час знаходилась у квартирі та відвела його в іншу кімнату.

Водночас, перебуваючи в цьому ж самому місці, маючи на меті завершення свого злочинного умислу направленого на умисне спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , ОСОБА_7 підбіг до спальної кімнати квартири, де в цей час вже лежав на ліжку ОСОБА_9 та наніс йому не менше одного удару ногою по тулубу від чого останній впав з ліжка на підлогу, після чого наніс йому не менше ще чотирьох ударів ногами в область голови, в результаті чого спричинив тілесні ушкодження у вигляді синців та саден на голові, перелому кісток носа зі зміщенням, крововиливів в м?які тканини голови; субдуральної гематоми; субарахноїдальних крововиливів, розмізження речовини головного мозку в ділянці лобних полюсів. Дані тілесні ушкодження по механізму свого утворення складають закриту черепно-мозкову травму та мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, а також множинних синців та саден на тулубі, а також синців та саден на верхніх та нижніх кінцівках та які, мають ознаки легких тілесних ушкоджень.

В подальшому, 10.08.2024 ОСОБА_9 , від отриманих тілесних ушкоджень, а саме: синців та саден на голові, перелому кісток носа зі зміщенням, крововиливів в м?які тканини голови; субдуральної гематоми; субарахноїдальних крововиливів, розмізження речовини головного мозку в ділянці лобних полюсів. Дані тілесні ушкодження по механізму свого утворення складають закриту черепно-мозкову травму та мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень помер.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у скоєнні інкримінованого йому злочину визнав повністю, щиро розкаявся та підтвердив обставини, зазначені в обвинувальному акті.

Потерпіла ОСОБА_9 звернулася на адресу суду із заявою про проведення судових засідань без її участі.

Суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та немає сумнівів в добровільності їх позиції.

Обвинуваченому ОСОБА_7 роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Проти недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, не заперечували всі учасники судового провадження.

Таким чином, враховуючи покази обвинуваченого, які відповідають фактичним обставинам справи й ним не оспорюються, виходячи з того, що судовий розгляд проводиться в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акту, суд вважає винність обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення доведеною та кваліфікує його дії за ч.2 ст.121 КК України, як умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, що призвели до смерті потерпілого.

Згідно зі статтею 66 КК України до обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 суд відносить щире каяття, сприяння у розкритті злочину, участь у бойових діях, находження на утриманні малолітньої дитини.

Згідно зі статтею 67 КК України обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_7 судом не встановлено.

Під час призначення покарання ОСОБА_7 , суд виходить із положень статті 65 КК України, а саме з принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для виправлення та запобігання новим злочинам, враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, який, передбачений ч.2 ст.121 КК України, відповідно до ст.12 КК України, віднесений до категорії тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має молодий вік, характеризується задовільно, брав участь у бойових діях, його відношення до скоєного.

На підставі викладеного, з урахуванням всіх обставин справи, особи обвинуваченого ОСОБА_7 , який визнав свою вину повністю, щиро розкаявся, а також з урахуванням тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, тяжкість наслідків у виді позбавлення життя особи, суд доходить висновку про високу суспільну небезпечність обвинуваченого та застосування до обвинуваченого покарання у виді позбавлення волі, що передбачає відповідальність за вчинений ним злочин.

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного й особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного й особою винного. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину, так як категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину.

Підстав для застосування до обвинуваченого положень ст. 69 КК України, судом не встановлено.

В межах кримінального провадження, що розглядається до обвинуваченого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Підстав для застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів судом не встановлено, тому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слід залишити обвинуваченому без змін.

Арешт, накладений ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 19.08.2024 року на футболку сірого кольору, штани сині, кросівки чорні та мобільний телефон марки «Redmi» - підлягає скасуванню.

Цивільний позов не заявлено.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Відповідно до ст. 100 КПК України суд вирішує питання про долю речових доказів.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-371, 373-376 КПК України, суд,-

ухвалив:

ОСОБА_7 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 07 (сім) років.

Відповідно ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення, а саме: з 08.08.2024 року по 09.08.2024 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту його фактичного затримання, а саме з 11 серпня 2024 року.

Запобіжний захід ОСОБА_7 залишити у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили в разі закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, або до ухвалення рішення апеляційної інстанції, у разі подання апеляційної скарги на вирок суду, якщо його не скасовано, але не довше шістдесяти днів з дня проголошення вироку.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 19.08.2024 року на футболку сірого кольору, штани сині, кросівки чорні та мобільний телефон марки «Redmi».

Речові докази: футболку сірого кольору, штани сині, кросівки чорні зі слідами речовини бурого кольору знищити; мобільний телефон марки «Redmi», який належить ОСОБА_7 - повернути за належністю.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження можуть отримати копію вироку в суді.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1