Справа № 183/938/25
№ 1-кп/183/1470/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2025 року м. Самар

Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000062 від 15.01.2025 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомосковська Дніпропетровської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, військовослужбовця, розлученого, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , несудимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 , порушуючи вимоги статті 28 Конституції України та Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», в період у період з 30 березня 2024 року по 17 грудня 2024 року умисно, систематично вчиняв психологічне насильство по відношенню до своєї колишньої дружини ОСОБА_5 , з якою спільно мешкав та перебував у сімейних відносинах у період часу з 12 серпня 2005 року по 16 серпня 2024 року, що призвело до тривалих, інтенсивних психологічних страждань у останньої.

Так, 30 березня 2024 року приблизно о 16 годині 30 хвилин ОСОБА_3 знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 вчинив стосовно своєї колишньої дружини ОСОБА_5 домашнє насильство в сім`ї, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні на її адресу нецензурної лайки та погрозах фізичною розправою.

Крім того, 27 серпня 2024 приблизно о 20 годині 45 хвилин ОСОБА_3 знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 вчинив відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_5 домашнє насильство в сім`ї, а саме: умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні на її адресу нецензурної лайки, погрозах фізичною розправою.

Крім того, 28 серпня 2024 року приблизно о 07 годині 58 хвилин, ОСОБА_3 знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 вчинив відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_5 домашнє насильство в сім`ї, а саме: умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні на її адресу нецензурної лайки, погрозах фізичною розправою.

Крім того, 02 вересня 2024 року приблизно о 20 годині 45 хвилин, ОСОБА_3 знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 вчинив відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_5 домашнє насильство в сім`ї, а саме: умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні на її адресу нецензурної лайки, погрозах фізичною розправою.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 17 грудня 2024 року, приблизно об 11-00 годині ОСОБА_3 знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 перебуваючи в приміщенні магазину ПП «Могила» вчинив відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_5 домашнє насильство в сім`ї, а саме: умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні на її адресу нецензурної лайки, погрозах фізичною розправою, внаслідок чого потерпілій ОСОБА_5 спричинено шкоду психічному здоров`ю, вона нервувала з приводу погроз та образ свого колишнього чоловіка, що призвело до її психологічних страждань.

Таким чином, ОСОБА_3 у період з 30 березня 2024 року по 17 грудня 2024 року умисно систематично вчиняв щодо своєї колишньої дружини, з якою перебував у сімейних відносинах, психологічне насильство, що призвело до тривалих, інтенсивних психологічних страждань у останньої.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 обставини викладені в обвинувальному акті не оспорював, повністю їх підтвердив.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання з`явилась, покарання обвинуваченому просила призначити без позбавлення волі.

В судовому засіданні учасники судового розгляду не оспорювали обставини, при яких скоєно кримінальне правопорушення, тому суд вважає не доцільним досліджувати докази.

У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст наведених вище обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Крім того, учасникам судового провадження судом роз`яснені вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.

Суд вважає встановленою вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні ним:

-домашнього насильства, тобто умисного систематичного вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань - за ст. 126-1 КК України.

Обставинами, які пом`якшують покарання судом не встановлено.

Відповідно до обвинувального акту обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_3 , відповідно до ч. 1 ст. 67 КК України, заначено - вчинення кримінального правопорушення щодо подружжя чи колишнього подружжя або іншої особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах.

Суд не погоджується із зазначеним, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 67 КК України, якщо будь-яка з обставин, що обтяжує покарання, передбачена в статті Особливої частини цього Кодексу як ознака кримінального правопорушення, що впливає на його кваліфікацію, суд не може ще раз враховувати її при призначенні покарання як таку, що його обтяжує.

Тому, обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує те, що обвинувачений вину визнав повністю, за місцем мешкання характеризується посередньо, на обліку у лікарів не перебуває, є військовослужбовцем.

З урахуванням позиції потерпілої, особи обвинуваченого, характеризуючих даних про особу винного, суд вважає, що виправлення й перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 можливе в умовах без ізоляції від суспільства з призначенням йому покарання з застосування ст. 75 КК України з звільненням від відбування покарання з випробуванням.

Тому, з огляду на викладене, суд робить висновок про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за ст. 126-1 КК України позбавлення волі з іспитовим строком, під час якого функції органу пробації буде виконувати командир військової частини, в якій обвинувачений проходить військову службу.

Крім того, враховуючи систематичність вчинення домашнього насильства по відношенню до потерпілої ОСОБА_5 , суд приходить до висновку, що в інтересах потерпілої від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, необхідно застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 обмежувальні заходи, поклавши на нього обов`язки, передбачені п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 91-1 КК України.

На думку суду, призначення такого покарання буде необхідним, достатнім та дієвим заходом для виправлення обвинуваченого та запобігання нових кримінальних правопорушень, таке покарання повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

В кримінальному провадженні цивільний позов до обвинуваченого не пред`являвся.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, який було обрано 29 січня 2025 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області ОСОБА_3 втратив свою дію 29 березня 2025 року.

Процесуальні витрати в даному кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 374 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст. 126-1 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного йому основного покарання з випробуванням строком 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Обов`язки органу пробації на період перебування ОСОБА_3 на військовій службі покласти на командира військової частини НОМЕР_1 .

Застосувати до ОСОБА_3 обмежувальні заходи, передбачені п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 91-1 КК України строком на 3 (три) місяці, а саме:

- заборонити ОСОБА_3 перебувати в місці проживання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_2 ;

- заборонити ОСОБА_3 наближатися на визначену відстань 100 метрів до місця проживання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_2 ;

- заборонити ОСОБА_3 в будь-який спосіб спілкуватися із ОСОБА_5 .

Виконання вироку в частині застосування обмежувального заходу покласти на ВП Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області.

Роз`яснити обвинуваченому, що умисне невиконання обмежувальних заходів, передбачених статтею 91-1 КК України, або умисне невиконання обмежувальних приписів особою щодо якої такі заходи застосовані судом, є підставою для притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 390-1 КК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду у відповідності з вимогами ч. 2 ст. 394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку негайно вручити ОСОБА_3 та прокурору.

Суддя ОСОБА_1