490/4026/22 19.05.2025
н/п 1-кс/490/2111/2025
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/4026/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2025 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання заступника начальника відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 про визначення порядку зберігання речових доказів шляхом визначення порядку виконання ухвали про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001076 від 12.07.2022 за ч. 2 ст. 110-2, ч. 2 ст. 364-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

На обґрунтування клопотання заступника начальника відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 про визнання порядку зберігання речових доказів шляхом визначення порядку виконання ухвали про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001076 від 12.07.2022 за ч. 2 ст. 110-2, ч. 2 ст. 364-1 КК України, вказано, що у провадженні слідчого відділу Управління СБУ в Миколаївській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0001076 від 12.07.2022 за ч. 2 ст. 110-2, ч. 2 ст. 364-1 КК України, за фактом здійснення протиправної діяльності суб`єктами підприємницької діяльності, які зареєстровані та здійснюють свою господарську діяльність на території Миколаївської області, кінцевими бенефіціарними власниками та засновниками яких є громадяни республіки білорусь та російської федерації, які вчиняють кримінальні правопорушення шляхом фінансування дій, направлених на насильницьку зміну та повалення конституційного ладу і захоплення державної влади на території Україні.

В ході досудового розслідування встановлено, що отримані вказаними юридичними особами прибутки виводяться до російської федерації шляхом оформлення сумнівних товарних операцій та в готівковій формі через довірених осіб, а в подальшому такі кошти йдуть на фінансування дій, направлених на насильницьку зміну та повалення конституційного ладу і захоплення державної влади на території Україні, що фактично триває в активній фазі з 24.02.2022 по теперішній час, в тому числі на території Миколаївської області шляхом проведення збройними формуваннями російської федерації систематичних обстрілів об`єктів критичної інфраструктури, цивільних об`єктів та шляхом ведення інших агресивних бойових дій відносно мирного населення регіону та збройних сил України.

З метою захисту суверенітету і територіальної цілісності України, національних інтересів, національної безпеки, забезпечення її економічної самостійності, прав, свобод та законних інтересів громадян України, суспільства та держави, враховуючи повномасштабну агресивну війну, яку російська федерація розв`язала і веде проти України та Українського народу з порушенням норм міжнародного права, вчиняючи злочини проти людства, виходячи з положень Конституції України, Декларації про державний суверенітет України та загальновизнаних міжнародних норм і правил, зокрема щодо суверенного права України на захист, враховуючи Указ Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-IX, з урахуванням потреби невідкладного та ефективного реагування на наявні загрози національним інтересам України, враховуючи положення IV Гаазької конвенції про закони і звичаї війни на суходолі та додатка до неї: Положення про закони і звичаї війни на суходолі від 18.10.1907, Верховна Рада України прийняла Закон України «Про основні засади примусового вилучення в Україні об`єктів права власності Російської Федерації та її резидентів», який визначає правові засади примусового вилучення з мотивів суспільної необхідності (включаючи випадки, за яких це настійно вимагається військовою необхідністю) об`єктів права власності російської федерації як держави, яка почала повномасштабну війну проти України, та її резидентів.

Відповідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про основні засади примусового вилучення в Україні об`єктів права власності Російської Федерації та її резидентів», для цілей цього Закону терміни вживаються в такому значенні:

- російська федерація - держава, яка рішенням Верховної Ради України відповідно до Резолюції Генеральної Асамблеї ООН 3314 «Визначення агресії» від 14.12.1974 визнана державою-агресором і здійснює збройну агресію проти України;

- резиденти - юридичні особи (їх філії, представництва), що здійснюють свою діяльність відповідно до законодавства України на території України, засновником (учасником, акціонером) або бенефіціаром яких прямо або опосередковано є російська федерація та/або у яких російська федерація прямо або опосередковано чи юридичні особи, засновником (учасником, акціонером) або бенефіціаром яких є російська федерація та/або у яких російська федерація прямо або опосередковано має частку у статутному (складеному) капіталі, акції, паї, інше членство (участь у будь-якій формі) у юридичній особі;

- примусове вилучення в Україні об`єктів права власності російської федерації та її резидентів - примусове вилучення об`єктів права власності російської федерації та об`єктів права власності її резидентів з мотивів суспільної необхідності (включаючи випадки, за яких це настійно вимагається військовою необхідністю) на користь держави Україна на підставі і в порядку, встановлених цим Законом;

- об`єкти права власності російської федерації та її резидентів - рухоме і нерухоме майно, кошти, вклади у банках, цінні папери, корпоративні права, інше майно (активи), що знаходяться (зареєстровані) на території України та безпосередньо або через афілійованих осіб належать російській федерації та її резидентам.

Відповідно ч. 1 ст. 2 Закону України «Про основні засади примусового вилучення в Україні об`єктів права власності російської федерації та її резидентів», проведення примусового вилучення в Україні об`єктів права власності російської федерації та її резидентів здійснюється з мотивів суспільної необхідності (включаючи випадки, за яких це настійно вимагається військовою необхідністю) та ґрунтується на принципах законності, прозорості, об`єктивності, відповідності меті, стратегічної важливості та ефективності.

Частиною 2 ст. 2 вказаного Закону, примусове вилучення в Україні об`єктів права власності російської федерації та її резидентів здійснюється без будь-якої компенсації (відшкодування) їх вартості, враховуючи повномасштабну агресивну війну, яку російська федерація розв`язала і веде проти України та Українського народу.

24.02.2022 відповідно Указу Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану»: введено в Україні воєнний стан із 05:30 год. 24.02.2022 строком на 30 діб, який неодноразово було продовжено та який дії по теперішній час.

Так, з офіційних джерел, в тому числі Офісу Президента, Міністерства Оборони України встановлено, що близько 05:00 год. ракетних ударів зазнали десятки міст по всій Україні, включаючи столицю України, а невдовзі українська прикордонна служба заявила, що її прикордонні пости з росією та білорусією зазнали обстрілу з подальшим введенням на територію України військ російської федерації.

Аналізом відкритих джерел інформації з мережі Інтернет вбачається, що фінансування армії російської федерації здійснюється не лише з державного бюджету країни агресора, а в тому числі за рахунок добровільного збору коштів громадянами країни-агресора та від представників бізнесу, в тому числі тих, хто володіє часткою або 100% юридичними особами на території України, та відповідно отримує прибутки. Вказані прибутки та зібрані кошти в подальшому йдуть на придбання військової амуніції та спеціальної техніки для військовослужбовців російської федерації, які починаючи з 24.02.2022 по теперішній час ведуть бойові дії направлені на насильницьку зміну та повалення конституційного ладу і захоплення державної влади на території України.

Згідно до п. 1 ст. 1 Закону України «Про санкції» із змінами, внесеними згідно із Законом № 2257-IX від 12.05.2022, з метою захисту національних інтересів, національної безпеки, суверенітету та територіальної цілісності України, протидії терористичній діяльності, а також запобігання порушенню, відновлення порушених прав, свобод та законних інтересів громадян України, суспільства та держави можуть застосовуватись спеціальні економічні та інші обмежувальні заходи (далі санкції).

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 3 вказаного Закону, підставами для застосування санкцій є дії іноземної держави, іноземної юридичної чи фізичної особи, інших суб`єктів, які створюють реальні та/або потенційні загрози національним інтересам, національній безпеці, суверенітету і територіальній цілісності України, сприяють терористичній діяльності та/або порушують права і свободи людини і громадянина, інтереси суспільства і держави, призводять до окупації території, експропріації чи обмеження права власності, завдання майнових втрат, створення перешкод для сталого економічного розвитку, повноцінного здійснення громадянами України належних їм прав і свобод.

П. 11 ч. 1 ст. 4 вказаного Закону встановлено, що одним з видів санкцій є стягнення в дохід держави активів, що належать фізичній чи юридичній особі, а такою активів, щодо яких така особа може прямо чи опосередковано (через інших фізичних чи юридичних осіб) вчиняти дії, тотожні за змістом здійснення права розпорядження ними.

Відповідно до ч. 1 ст. 51 ЗУ «Про санкції» із змінами, внесеними згідно із Законом № 2257-IX від 12.05.2022, санкція передбачена п. 11 ч. 1 ст. 4 цього Закону, має винятковий характер та може бути застосована лише щодо фізичних та юридичних осіб, які своїми діями створили суттєву загрозу національній безпеці, суверенітету чи територіальній цілісності України (в тому числі шляхом збройної агресії чи терористичної діяльності) або значною мірою сприяли (в тому числі шляхом фінансування) вчиненню таких дій іншими особами, у тому числі до резидентів у розумінні Закону України «Про основні засади примусового вилучення в Україні об`єктів права власності Російської Федерації та її резидентів».

Згідно з ч. 1 ст. 1 КК України, цей кодекс має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від злочинних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання злочинам.

Так, в ході проведення у кримінальному проваджені слідчих (розшукових) дій встановлено, що на території ТОВ «Миколаївській глиноземний завод», за адресою: Миколаївська область, Миколаївський район, с. Галицинове, вул. Набережна, 64, знаходиться рухоме майно резидента російської федерації - акціонерного товариства «новітні технології в перевезеннях» (м. москва, вул. крижановського, 15, к. 5, офіс 515, росія).

Відповідно до наданої Миколаївською митницею Держмитслужби інформації від 13.19.2022 № 7.16-08-1/28.5/8.5/1129 з додатками, в митному режимі «тимчасове ввезення» на ТОВ «Миколаївській глиноземний завод» знаходиться багаторазова тара, що надійшла від акціонерного товариства «новітні технології в перевезеннях» (російська федерація), а саме:

-«м`які текстильні спеціалізовані контейнери багаторазового використання типу МК 14-10, «для сипучої продукції» згідно ТУ 2297-001-, складаються з синтетичної поліефірної тканини, силового каркасу, який у свою чергу складається з подовжніх та поперечних поліефірних стрічок, дна контейнера, кінцівок стрічок споруджені сталевими кільцями марки Ст3, розмір - висота 2500+50мм., діаметр - 2400+50 мм., вживані, вантажопідйомністю до 14000 кг - 3045 штук, що були ввезені за митними деклараціями: №UА504060000/2021/562, №UА504060000/2021/564, №UА504060000/2021/580, №UА504060000/2021/760, №UА504060000/2021/790, №UА504060000/2021/805, №UА504060000/2021/824, №UА504060000/2021/827, №UА504060000/2021/830, №UА504060000/2021/831, №UА504060000/2021/835, №UА504060000/2021/836, №UА504060000/2021/839, №UА504060000/2021/840, №UА504060000/2021/841, №UА504060000/2021/844, №UА504060000/2022/84, №UА504060000/2022/96, №UА504060000/2022/114, №UА504060000/2022/130, №UА504060000/2022/405, №UА504060000/2022/415.

Вказане майно постановою слідчого від 30.09.2022 визнано речовими доказами.

Під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні встановлено фактичне місцезнаходження вищевказаної «багаторазової тари», та 11.11.2022 за участю представників ТОВ «МГЗ» за місцем їх фактичного розташування: Миколаївська області Миколаївській район, с. Галицинове, вул. Набережна, 64, проведено їх огляд, про що складено відповідний протокол огляду арештованого майна.

Загальна вартість вилученого та арештованого майна складає 304 500 доларів США, що в еквіваленті на час накладення арешту на майно - 13.10.2022 в перерахунку на національну валюту України, відповідно до офіційного курсу НБУ складає (304500?36,5686 = 11 135 138,7 грн.).

Наразі виникла нагальна потреба у визначенні порядку зберігання речових доказів у вигляді визначення порядку виконання ухвали про арешт майна та передачі в управління вищевказане майно, на яке накладено арешт відповідно рішень слідчого судді Центрального районного суду міста Миколаєва від 13.10.2022 у справі № 490/4026/22 (н/п 1-кс/490/2606/2022) зважаючи на наступне.

За результатами зібраних в ході досудового розслідування матеріалів, в тому числі відомостей отриманих з Державної митної служби України, відповідно до митних декларацій, вартість майна резидента російської федерації - акціонерного товариства «новітні технології в перевезеннях» (м. москва, вул. крижановського, 15, к. 5, офіс 515, росія), а саме: «м?які текстильні спеціалізовані контейнери багаторазового використання типу МК 14-10, «для сипучої продукції» згідно ТУ 2297-001-, що складаються з синтетичної поліефірної тканини, силового каркасу, який у свою чергу складається з подовжніх та поперечних поліфірних стрічок, дна контейнера, кінцівок стрічок споруджені сталевими кільцями марки Ст3, розмір - висота 2500+50мм., діаметр - 2400+50 мм., вживані, вантажопідйомністю до 14000 кг - 3045 штук, що були ввезені за митними деклараціями: №UA504060000/2021/562, №UA504060000/2021/564, №UA504060000/2021/580, №UA504060000/2021/760, №UA504060000/2021/790, №UA504060000/2021/805, №UA504060000/2021/824, №UA504060000/2021/827, №UA504060000/2021/830, №UA504060000/2021/831, №UA504060000/2021/835, №UA504060000/2021/836, №UA504060000/2021/839, №UA504060000/2021/840, №UA504060000/2021/841, №UA504060000/2021/844, №UA504060000/2022/84, №UA504060000/2022/96, №UA504060000/2022/114, №UA504060000/2022/130, №UA504060000/2022/405, №UA504060000/2022/415, на які ухвалою слідчого судді Центрального районного суду міста Миколаєва від 13.10.2022 у справі № 490/4026/22 (н/п 1-кс/490/2606/2022) накладено арешт, складає 304 500 доларів США, що в еквіваленті на час накладення арешту на майно 13.10.2022 в перерахунку на національну валюту України, відповідно до офіційного курсу НБУ складає 11 135 138,7 грн. та значно перевищує 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Посилаючись на викладене, прокурор у клопотанні просить надати дозвіл на передачу в управління Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (, юридична адреса: 01001, Київська обл., м. Київ, вул. Бориса Грінченка, 1) арештоване на підставі ухвали слідчого судді Центрального районного суду міста Миколаєва від 13.10.2022 у справі № 490/4026/22 провадження 1-кс/490/2606/2022, наступне майно: «М`які текстильні спеціалізовані контейнери багаторазового використання типу МК 14-10, «для сипучої продукції» згідно ТУ 2297-001-, складаються з синтетичної поліфірної тканини, силового каркасу, який у свою чергу складається з подовжніх та поперечних поліефірних стрічок, дна контейнера, кінцівок стрічок споруджені сталевими кільцями марки Ст3, розмір - висота 2500+50мм., діаметр - 2400+50 мм., вживані, вантажопідйомністю до 14 000 кг - в кількості 3 045 штук, що були ввезені за митними деклараціями: №UA504060000/2021/562, №UA504060000/2021/564, №UA504060000/2021/580, №UA504060000/2021/760, №UA504060000/2021/790, №UA504060000/2021/805, №UA504060000/2021/824, №UA504060000/2021/827, №UA504060000/2021/830, №UA504060000/2021/831, №UA504060000/2021/835, №UA504060000/2021/836, №UA504060000/2021/839, №UA504060000/2021/840, №UA504060000/2021/841, №UA504060000/2021/844, №UA504060000/2022/84, №UA504060000/2022/96, №UA504060000/2022/114, №UA504060000/2022/130, №UA504060000/2022/405, №UA504060000/2022/415, власником якого є резидент російської федерації - акціонерне товариство «новітні технології в перевезеннях» (м. москва, вул. крижановського, 15, к. 5, офіс 515, росія), для здійснення заходів з реалізації, з метою забезпечення його збереження та збереження його економічної вартості з урахуванням особливостей, визначених Законом України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Прокурор у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання без його участі.

Вивчивши доводи клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 100 КПК України, речові докази вартістю понад 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження, передаються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, для здійснення заходів з управління ними з метою забезпечення їх збереження або збереження їхньої економічної вартості.

В ч. 7 ст. 100 КПК України зазначається, що у випадках, передбачених пунктами 2, 4 та абзацом сьомим частини шостої цієї статті, слідчий за погодженням із прокурором або прокурор звертається з відповідним клопотанням до слідчого судді місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, або до суду під час судового провадження, яке розглядається згідно із статтями 171-173 цього Кодексу. Прокурор у випадку, передбаченому абзацом сьомим частини шостої цієї статті, не пізніше наступного робочого дня з моменту постановлення ухвали слідчого судді, суду надсилає копію цієї ухвали Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, із зверненням щодо прийняття активів, а також вживає невідкладних заходів щодо передачі цих активів Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України від 10 листопада 2015 року № 772-VIII «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» (далі за текстом - Закон України від 10 листопада 2015 року № 772-VIII) Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (далі - Національне агентство), є центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері виявлення та розшуку активів, на які може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, та/або з управління активами, на які накладено арешт або які конфісковано у кримінальному провадженні.

Згідно положень ст. 19 Закону України від 10 листопада 2015 року № 772-VIII Національне агентство здійснює управління активами, на які накладено арешт у кримінальному провадженні, у тому числі як захід забезпечення позову - лише щодо позову, пред`явленого в інтересах держави, із встановленням заборони розпоряджатися та/або користуватися такими активами, сума або вартість яких дорівнює або перевищує 200 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня відповідного року. Зазначені активи приймаються в управління на підставі ухвали слідчого судді, суду чи згоди власника активів, копії яких надсилаються Національному агентству не пізніше наступного робочого дня після їх винесення (надання) з відповідним зверненням прокурора. У разі прийняття в управління активів, які чи права на які та їх обтяження підлягають державній реєстрації, Національне агентство надсилає того самого дня інформацію про накладення арешту на активи органам, що ведуть державні реєстри таких активів, прав на них або їх обтяжень. У разі прийняття в управління цінних паперів інформація також надсилається відповідним учасникам депозитарної системи України.

Відповідно до частини 1-3 статті 21 Закону України від 10 листопада 2015 року №772-VIII управління рухомим та нерухомим майном, цінними паперами, майновими та іншими правами здійснюється Національним агентством шляхом реалізації відповідних активів або передачі їх в управління. Активи, зазначені у частині першій цієї статті, прийняті Національним агентством в управління, підлягають оцінці, яка здійснюється визначеними за результатами конкурсу суб`єктами оціночної діяльності, та передачі в управління визначеним за результатами конкурсу юридичним особам або фізичним особам - підприємцям у порядку, встановленому законодавством про державні (публічні) закупівлі. Управління активами здійснюється на підставі договору, укладеного відповідно до глави 70 Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом. Управління активами, зазначеними у частині першій цієї статті, здійснюється на умовах ефективності, а також збереження та збільшення їх вартості. Управитель має право на плату (винагороду), а також на відшкодування необхідних витрат, зроблених ним у зв`язку з управлінням активами, що відраховуються безпосередньо з доходів від використання прийнятих в управління активів. Управитель не має права відчужувати активи, прийняті ним в управління. Дія договору про управління активами припиняється у разі скасування арешту прийнятих в управління активів або їх конфіскації, спеціальної конфіскації, іншого судового рішення про їх стягнення в дохід держави. Ці та інші умови управління активами зазначаються в договорі між Національним агентством та управителем.

Положеннями статті 25 Закону України від 10 листопада 2015 року № 772-VIII визначений порядок ведення Єдиного державного реєстру активів, на які накладено арешт у кримінальному провадженні який формує та веде Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Згідно пункту 4 частини 1 статті 1 Закону України від 10 листопада 2015 року № 772-VIII управління активами - діяльність із володіння, користування та/або розпорядження активами, тобто забезпечення збереження активів, на які накладено арешт у кримінальному провадженні, та їх економічної вартості або реалізація таких активів чи передача їх в управління відповідно до цього Закону, а також реалізація активів, конфіскованих у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.4 ст.21 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів», рухоме майно може бути передано для реалізації без згоди власника за рішенням слідчого судді, суду за наявності хоча б однієї з таких підстав:

1) майно піддається швидкому псуванню;

2) майно швидко втрачає свою вартість;

3) витрати на зберігання рухомого майна протягом одного календарного року становлять більше 50 відсотків його вартості.

На обгрунтування довідів клопотання щодо необхідності здійснення заходів з реалізаціїпрокурор вказав на необхідність забезпечення збереження вищевказаного майна та збереження його економічної вартості

Проте, згідно дослідженими матеріалами, доданими до клопотання встановлено, що питання про передачу в управління арештованого майна вже було предметом дослідження слідчим суддею, та ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 08.08.2023 р. вказане майно передано Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів () в управління за договором у порядку та на умовах, визначених статтями 1, 9, 1924 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів».

При цьому, клопотання щодо передачі вказаного майна в управління Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, для здійснення заходів з його реалізації, прокурором не обґрунтовано які ж саме підстави спонукали його звернутися саме з таким клопотанням до слідчого судді. У клопотанні лише зазначено норми, які б могли слугувати підставою для такого звернення.

Ані клопотанням, а ні дослідженими у судовому засіданні даними з матеріалів, доданих до клопотання, слідчому судді не доведено існування у даному конкретному випадку наявності підстав, передбачених ч.4 ст.21 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів», жодне з яких у клдопотання взагалі не конкретизовано, а саме: майно піддається швидкому псуванню; майно швидко втрачає свою вартість; витрати на зберігання рухомого майна протягом одного календарного року становлять більше 50 відсотків його вартості, за наявності яких рухоме майно може бути передано для реалізації без згоди власника за рішенням слідчого судді, суду.

Європейський Суд з прав людини у справі "Свято-Михайлівської парафії проти України" (заява №77703/01) від 14 червня 2007 року в пункті 128 рішення зазначив, що "…в національному праві має бути засіб юридичного захисту від свавільних втручань органів державної влади в права, гарантовані Конвенцією (995_004). Визначення дискреційних повноважень, якими наділені органи державної влади в сфері основоположних прав, у спосіб, що фактично робить ці повноваження необмеженими, суперечило б принципу верховенства права. Відповідно, закон має чітко визначати межі повноважень компетентних органів та чітко визначати спосіб їх здійснення, беручи до уваги легітимну мету засобу, який розглядається, щоб гарантувати особі адекватний захист від свавільного втручання…"

Враховуючи вище викладене, з урахуванням принципу розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, враховуючи відсутність належного обґрунтування необхідності передачі зазначеного у клопотанні майна на зберігання Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, для здійснення заходів з реалізації, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні клопотання.

Керуючись ст.ст. 107, 117, 131, 132, 171-173, 309 КПК України, ст.ст. 1, 9, 19, 21 Закону України "Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1