Справа № 367/8118/21
Провадження по справі № 1-кп/367/208/2025
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2025 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

прокурорів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,

захисника ОСОБА_16 ,

обвинуваченого ОСОБА_17 ,

потерпілої ОСОБА_18 ,

представника потерпілої ОСОБА_19 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ірпені в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області кримінальне провадження, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 вересня 2021 року за № 0000609 по обвинуваченню:

ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шепетівка, Хмельницької області, має середню освіту, одружений, офіційно не працює, пенсіонер, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, -

встановив:

17 вересня 2021 року, близько 21 години 00 хвилин, водій ОСОБА_17 , керуючи автомобілем марки «Opel Astra», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на перехресті нерівнозначних доріг вулиці Вокзальна та вулиці Енергетиків в місті Буча, Київської області, рухався по другорядній дорозі по вулиці Енергетиків в напрямку головної дороги вулиці Вокзальної ігноруючи вимоги дорожнього знаку 2.1 розділу 33 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 та введених в дію з 01.01.2002 (далі Правила дорожнього руху), « «Дати дорогу». Водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі, а за наявності таблички 7.8 транспортним засобам, що рухаються по головній дорозі.» та в порушення вимог пунктів 2.3 б), д) Правил дорожнього руху, згідно з якими «для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, реагувати на її зміну, не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху», проявив злочинну самовпевненість, не був уважний під час керування транспортним засобом, не стежив за дорожньою обстановкою, не реагував на її зміну, в зв`язку з чим своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху, та в порушення вимог пункту 10.1 Правил дорожнього руху, згідно з яким «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху» перед початком руху та виконання маневру лівого повороту не переконався, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху, внаслідок чого порушив вимоги пункту 16.11 Правил дорожнього руху «На перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху», не надав переваги у русі мотоциклу «Yamaha YBR 125», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_20 , який рухався по головній дорозі по вулиці Вокзальна в напрямку залізничного вокзалу.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди водій мотоцикла «Yamaha YBR 125», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_20 отримав тілесні ушкодження, від яких загинув на місці пригоди.

Смерть ОСОБА_20 настала внаслідок множинних травм тіла.

Грубе порушення водієм ОСОБА_17 вимог пунктів 2.3 б), д), 10.1, 16.11 та вимоги дорожнього знаку 2.1 розділу 33 Правил дорожнього руху, перебувають у прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді смерті потерпілого ОСОБА_20 .

Таким чином, своїми діями ОСОБА_17 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.286 КК України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_20 .

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_17 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав, підтвердив фактичні обставини кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті та надав показання про те, що 17 вересня 2021 року, близько 21 години 00 хвилин, він, керуючи автомобілем марки «Opel Astra», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на перехресті нерівнозначних доріг вулиці Вокзальна та вулиці Енергетиків в місті Буча, Київської області, рухався по другорядній дорозі по вулиці Енергетиків в напрямку головної дороги вулиці Вокзальної, наближаючись до перехрестя зменшив швидкість та зупинився, щоб пропустити транспортні засоби, які рухались по головній дорозі, однак, оскільки із даної ділянки другорядної дороги дуже погана оглядовість головної дороги, то він, виїжджаючи на головну дорогу, не помітив мотоцикл під керуванням ОСОБА_20 , після чого мотоцикл зіткнувся з автомобілем під його керуванням, мотоцикліст загинув на місці пригоди. Поліцію та швидку медичну допомогу викликали перехожі. При призначенні покарання просив врахувати, що хоча він і визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, проте, інший учасник ДТП загиблий ОСОБА_20 перебував у стані алкогольного сп`яніння під час ДТП, що могло вплинути на швидкість реакції ОСОБА_20 . Зазначив, що шкоду потерпілій не відшкодував, оскільки в нього відсутні кошти, цивільний позов визнає частково, а саме моральну шкоду в розмірі 2000 гривень в місяць, в іншій частині не визнає.

Окрім того, винуватість ОСОБА_17 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, підтверджується наступними доказами, дослідженими судом в судовому засіданні.

Зокрема, потерпіла ОСОБА_18 , будучи допитаною у судовому засіданні, надала показання про те, що загиблий в ДТП - ОСОБА_20 був її чоловіком, від шлюбу мають двох спільних дітей ОСОБА_21 та ОСОБА_22 . 17 вересня 2021 року у неї був робочий день, близько 16 години вона повернулася додому, о 18 годині на мотоциклі приїхав її чоловік ОСОБА_20 , був у піднесеному настрої, сказав, що хоче заїхати до друга поспілкуватися, та близько 19 години поїхав. Потерпіла зазначила, що рано лягла спати, наступного дня прокинулася о 05 годині ранку, чоловіка вдома не було. Пізніше, зранку, до неї приїхали дві незнайомі жінки як виявилося це були дружина обвинуваченого ОСОБА_17 та його рідна сестра, повідомили потерпілій, що її чоловік загинув та дали їй 22 200 гривень матеріальної допомоги, про що вона написала їм розписку. Додала, що з чоловіком ОСОБА_20 до його загибелі вони прожили у шлюбі 20 років, він дбав про сім`ю, не був схильний до вживання алкогольних напоїв, загибель чоловіка є великою втратою як для потерпілої так і для їхніх дітей, які були дуже любили батька та після його смерті постійно його згадують, дуже тяжко переживають втрату батька, після смерті чоловіка всі питання щодо забезпечення дітей вирішуються нею одноособово. Зазначила, що обвинувачений ОСОБА_17 жодного разу не попросив вибачення у неї, відшкодувати заподіяну шкоду не пропонував. Цивільний позов підтримала в повному обсязі та просила задовольнити.

Також, вина ОСОБА_17 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, підтверджується наступними письмовими доказами:

-відомостями із Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, відповідно до якого уповноваженою особою ГУ НП в Київській області слідчим ОСОБА_23 18.09.2021 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, номер кримінального провадження: 0000609, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України (т.2, а.с. 57-58);

-рапортом помічника чергового ВП №1 Бучанського РУП ГУНП в Київській області від 17.09.2021, відповідно до якого 17.09.2021 о 21:11 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 17.09.2021 о 21:11 сталося ДТП з травмованими, за адресою: район м. Буча, вулиця Енергетиків, буд. 2, на перехресті, мотоцикл синього кольору НОМЕР_2 і Опель сірого кольору НОМЕР_1 , мотоцикліст ОСОБА_20 , 1972 р.н. загинув на місці події (т.2, а.с.59);

-фактичними даними, які містяться у протоколі огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 17 вересня 2021 року, схемі місця ДТП та фототаблиці до нього, проведеного слідчим 17 вересня 2021 року з 22 години 30 хвилин за участю понятих та спеціаліста криміналіста, відповідно до якого проведено огляд місця дорожньо-транспортної пригоди за адресою: Київська область, м. Буча, перехрестя вул. Вокзальна та вул. Енергетиків, нерегульоване перехрестя нерівнозначних доріг, ділянка горизонтальна, нерівностей та пошкоджень дорожнього покриття не виявлено, кількість смуг для руху - по одній в двох напрямках, при виїзді із вул. Енергетиків на вул. Вокзальну перед перехрестям встановлено дорожній знак 2.1 «Дати дорогу», темна пора доби, на момент огляду освітлена ліхтарями вуличного освітлення; автомобіль «Опель Астра», р.н. НОМЕР_1 : має пошкодження у вигляді деформації лівого переднього крила, лівих передніх дверей, лівого порогу, колеса під тиском, відірвано передній бампер; мотоцикл «Ямаха», р.н. НОМЕР_2 : має пошкодження облицювання мотоцикла спереду та з лівого боку; сліди коліс та інші сліди на дорожньому покритті не виявлено; осип скла та пластику біля передньої частини авто, у смузі руху до вокзалу, осип ґрунту біля водійських дверей автомобіля; відомості про загиблого: ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , при огляді тіла виявлено ключі, мобільний телефон та кошти в сумі 10000 грн. (т.2, а.с.60-101);

-висновком експерта №535 від 22.10.2021, складеним за наслідками проведення судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до якого при судово-медичній експертизі померлого гр. ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виявлено тілесні ушкодження: по одній забійній рані на бічній поверхні грудної клітки справа та в поперековій ділянці; численні садна і синці кінцівок; крововиливи в м`які тканини тулуба та кінцівок; крововиливи під оболонки, в речовину та шлуночки головного мозку; численні переломи ребер справа з ушкодженням пристінкової та легеневої плеври правої легені, крововиливи-забої; перелом грудини; перелом тіла 5-го грудного хребця з ушкодженням зв`язкового апарату і міжхребцевого диску та крововиливами під оболонки спинного мозку на даному рівні; крововиливи в корені легень, парааортальну жирову клітковину, судинну ніжку серця, жирову капсулу правої нирки і заочеревинну клітковину, в товщу правої надниркової залози; три розриви правого куполу діафрагми; розрив грудного відділу аорти; численні розриви та ділянка розчавлення печінки; крововиливи в плевральні та черевну порожнини загальним об`ємом близько 1100 мл; вертикальні переломи крижово-клубових зчленувань; розрив лобкового симфізу; багатоуламковий перелом діафізу лівої стегнової кістки; характер та морфологія вищеописаних ушкоджень, їх зовнішній вигляд, локалізація та взаєморозташування на тілі, вказують на те, що вони утворилися прижиттєво від дії тупого (их) предмету (ів), можливо в строк та обставин постанови, в результаті дорожньо-транспортної травми зіткнення мотоцикла і легкового автомобіля. Більш конкретний механізм можна буде вказати після надання матеріалів кримінального провадження. В сукупності мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя в момент заподіяння та знаходяться в прямому причинному зв`язку із настанням смерті; смерть ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , настала від множинних травм тіла, про що свідчать вищеописані тілесні ушкодження; в крові з трупа гр. ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виявлено етиловий спирт в концентрації 1,91 ‰, за життя може відповідати середньому ступеню алкогольного сп`яніння;

-висновком експерта №3445 від 08.10.2021, складеним за наслідками проведення судово-медичної токсикологічної експертизи, згідно якого в крові трупа ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виявлено етиловий спирт в концентрації 1,91 ‰, метиловий спирт, а також пропіловий, бутиловий, аміловий спирти та їх ізомери не виявлені;

-копією паспорта громадянина України ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , № НОМЕР_3 , а також копією посвідчення водія ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_4 ;

-відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 та реєстраційної картки ТЗ, власником мотоцикла марки YAMAHA, модель YBR 125, реєстраційний номер НОМЕР_2 , є ОСОБА_20 (т.2, а.с.110-111);

-відповідно до копії лікарського свідоцтва про смерть №535 від 18 вересня 2021 року та довідки про причину смерті, виданих лікарем судово-медичним експертом Ірпінського міжрайонного відділення СМЕ КЗ КОР «Київське обласне бюро судово-медичної експертизи» ОСОБА_24 , ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , смерть настала на перехресті АДРЕСА_2 , причина смерті: множинна травма тіла, мотоцикліст, травмований у дорожньо-транспортній пригоді (т.2, а.с. 117);

-згідно із копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 , виданого Ірпінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 21.09.2021, ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Буча, Київської області, про що 21 вересня 2021 року складено відповідний актовий запис №809 (т.2, а.с.118); вказане підтверджується також Витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть (т.2, а.с.113);

-відповідно до висновку експерта №СЕ-19/111-21/45368-ІТ від 08.10.2021, складеного за наслідками проведення судової інженерно-транспортної експертизи, в момент первинного контакту автомобіль марки «Opel Astra», реєстраційний номер НОМЕР_1 , контактував лівою боковою частиною із правою боковою частиною мотоцикла марки «Yamaha», реєстраційний номер НОМЕР_2 , при цьому в момент зіткнення мотоцикл перебував на лівій боковій частині у горизонтальному чи близькому до нього положенні; встановити яким чином розміщувалися повздовжні осі автомобіля марки «Opel Astra», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та мотоцикла марки «Yamaha», реєстраційний номер НОМЕР_2 , в момент первинного контакту, відносно один одного та відносно елементів проїзної частини не представляється можливим по причині описаній в дослідницькій частині висновку; первинний контакт між автомобілем марки «Opel Astra», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та мотоциклом марки «Yamaha», реєстраційний номер НОМЕР_2 , відбувся в межах перехрестя вулиці Електриків та вулиці Вокзальна, близько в районі розташування зони осипу ґрунту (позначка 6, згідно схеми) (т.2, а.с. 124-128);

-згідно із висновком експерта №СЕ-19/111-21/45465-ІТ від 05.10.2021, складеним за наслідками проведення судової інженерно-транспортної експертизи, на період проведення експертного огляду система рульового керування автомобіля марки «Yamaha», реєстраційний номер НОМЕР_2 , знаходилась у технічно-несправному стані, через несправність у вигляді деформації рульової труби. Враховуючи механізм даної дорожньо-транспортної пригоди та локалізацію механічних пошкоджень мотоцикла можливо дійти до висновку, що дані несправності виникли в результаті дорожньо-транспортної пригоди. Несправностей, що могли б викликати погіршення або відмову в роботі рульового керування перед подією, не виявлено. На період проведення експертного огляду робоча гальмівна система мотоцикла марки «Yamaha», реєстраційний номер НОМЕР_2 , знаходилась у технічно-працездатному стані, при якому були відсутні які-небудь несправності, що впливають на її основні функції; несправностей, що могли б викликати погіршення або відмову в роботі системи робочого гальма перед подією, не виявлено; на період проведення експертного огляду підвіска мотоцикла марки «Yamaha», реєстраційний номер НОМЕР_2 , знаходилась у технічно-працездатному стані, при якому були відсутні які-небудь несправності, що впливають на її основні функції; несправностей, що могли б викликати зміну курсової стійкості транспортного засобу перед подією, не виявлено (т.2, а.с. 130-133);

-відповідно до висновку експерта №СЕ-19/111-21/45379-ІТ від 04.10.2021, складеного за наслідками проведення судової інженерно-транспортної експертизи, на період проведення експертного огляду система рульового керування автомобіля марки «Opel Astra», реєстраційний номер НОМЕР_1 , знаходилась у технічно-працездатному стані, при якому були відсутні які-небудь несправності, що впливають на її основні функції; несправностей, що могли б викликати погіршення або відмову в роботі рульового керування перед подією, не виявлено; на період проведення експертного огляду робоча гальмівна система автомобіля марки «Opel Astra», реєстраційний номер НОМЕР_1 , знаходилась у технічно-працездатному стані, при якому були відсутні які-небудь несправності, що впливають на її основні функції; несправностей, що могли б викликати погіршення або відмову в роботі системи робочого гальма перед подією, не виявлено; на період проведення експертного огляду підвіска автомобіля марки «Opel Astra», реєстраційний номер НОМЕР_1 , знаходилась у технічно-працездатному стані, при якому були відсутні які-небудь несправності, що впливають на її основні функції; несправностей, що могли б викликати зміну курсової стійкості транспортного засобу перед подією, не виявлено (т.2, а.с. 135-139);

-відеозаписом із камер відеоспостереження, наданим Товариством з додатковою відповідальністю «Компанія «Бест» за 17.09.2021, близько 21 години, на перехресті вул. Енергетиків вул. Вокзальна в м. Буча, Київської області, з якого, а саме з відеофайлу «Enegetikiv_Vokzalna.mp4», видно, що автомобіль перед зіткненням виїхав на смугу руху, по якій рухався мотоцикл, перетинаючи проїзну частину в напрямку справа наліво, відносно напрямку руху мотоцикла, та повністю перекривши проїзд по смузі руху, по якій рухався мотоцикл, при цьому, після зіткнення автомобіль від`їхав назад. Також, з відеозапису видно, що мотоцикл рухався з ввімкненими фарами (т.2, а.с.144, 146-159);

-висновком експерта №КСЕ-19/111-21/47095 від 20.10.2021, складеним за наслідками проведення комплексної судової інженерно-транспортної та фототехнічної експертизи, згідно якого: виходячи з даних відеофайлу «Enegetikiv_Vokzalna.mp4», з моменту відновлення руху автомобіля «Opel Astra» до моменту його зіткнення з мотоциклом «Yamaha YBR 125», проходить 2,20 с ± 0,05 с; встановити швидкість руху мотоцикла «Yamaha YBR 125» за даними відеофайлу «Enegetikiv_Vokzalna.mp4» не виявилося можливим, у зв`язку з тим, що контури мотоциклу не відобразилися або відобразилися частково нечіткими, змазаними та низької якості; виходячи з даних відеофайлу «NShose_Vokzalna.mp4» та вихідних даних, середня швидкість мотоцикла «Yamaha YBR 125», після долання перехрестя, становила від 35,64 км/год до 47,52 км/год.; в даній дорожній обстановці, за умов викладених у постанові, з технічної точки зору, водій автомобіля марки «Opel Astra», реєстраційний номер НОМЕР_7 , ОСОБА_17 , повинен був діяти відповідно до вимог п. 10.1. та п. 16.11. та вимог дорожнього знаку 2.1. «Дати дорогу» розділу 33 «Дорожні знаки» Правил дорожнього руху України; в даній дорожній обстановці, за умов викладених у постанові, з технічної точки зору, в діях водія автомобіля марки «Opel Astra», реєстраційний номер НОМЕР_7 , ОСОБА_17 , вбачаються невідповідності у виконанні вимог п. 10.1. та п. 16.11. та вимог дорожнього знаку 2.1. «Дати дорогу» розділу 33 «Дорожні знаки» Правил дорожнього руху України, які перебувають у причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди; в даній дорожній обстановці, за умов викладених у постанові, з технічної точки зору, водій автомобіля марки «Opel Astra», реєстраційний номер НОМЕР_7 , ОСОБА_17 , мав технічну можливість уникнути зіткнення з мотоциклом марки "Yamaha", реєстраційний номер НОМЕР_8 , шляхом виконання вимог п. 10.1. та п. 16.11. та вимог дорожнього знаку 2.1. «Дати дорогу» розділу 33 «Дорожні знаки» Правил дорожнього руху України, на що у нього не було перешкод технічного характеру; в даній дорожній обстановці, за умов викладених у постанові, з технічної точки зору, водій мотоцикла марки «Yamaha», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_20 , повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.2. та п. 12.3. Правил дорожнього руху України; в даній дорожній обстановці, за умов викладених у постанові, з технічної точки зору, в діях водія мотоцикла марки «Yamaha», реєстраційний номер НОМЕР_9 , ОСОБА_20 , невідповідностей у виконанні вимог п. 12.2. та п. 12.3. Правил дорожнього руху України, не вбачається; оскільки в діях водія мотоцикла марки «Yamaha», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_20 невідповідностей у виконанні вимог п. 12.2. та п. 12.3. Правил дорожнього руху України не вбачається, то частина питання про те: «... Якщо так, то чи перебувають вони в причинно- наслідковому зв`язку з даною дорожньо-транспортною пригодою?», не вирішувалось; в даній дорожній обстановці, за умов викладених у постанові, з технічної точки зору, водій мотоцикла марки «Yamaha», реєстраційний номер НОМЕР_9 , ОСОБА_20 , не мав технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем марки «Opel Astra», реєстраційний номер НОМЕР_7 , шляхом виконання вимог п. 12.3. Правил дорожнього руху України (т.2, а.с. 156-165);

-згідно із копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_10 , власником автомобіля марки «Opel» модель «Astra», реєстраційний номер НОМЕР_7 , є ОСОБА_25 (т.2, а.с. 170-171);

-відповідно до висновку 248 щодо результатів медичного огляду виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складеному о 23 год. 00 хв. 17.09.2021 лікарем-травматологом КЗ «ІЦМЛ» ІМР Київської області, ознак сп`яніння у ОСОБА_17 не виявлено (т.2, а.с. 173);

-відомостями, що містяться в постанові про визнання речових доказів від 20.09.2021, винесеній старшим слідчим відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Київській області, відповідно до якої автомобіль марки «Opel Astra», р.н. НОМЕР_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000609 від 18.07.2021 та постановлено зберігати на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів за адресою: Київська обл., Бучанський р-н, смт. Гостомель, вул. Свято-Покровська, 217 (т.2, а.с.119-120, 102);

-відомостями, що містяться в постанові про визнання речових доказів від 20.09.2021, винесеній старшим слідчим відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Київській області, відповідно до якої мотоцикл «Yamaha», р.н. НОМЕР_2 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000609 від 18.07.2021 та постановлено зберігати на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів за адресою: Київська обл., Бучанський р-н, смт. Гостомель, вул. Свято-Покровська, 217 (т.2, а.с.121-122, 103);

-відомостями, що містяться в постанові про визнання речових доказів від 24.09.2021, винесеній старшим слідчим відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Київській області, відповідно до якої лазерний диск наданий ТДВ «Компанія «БЕСТ» визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000609 від 18.07.2021 та постановлено зберігати в матеріалах кримінального провадження (т.2, а.с.145).

Статтею 84 КПК України встановлено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Відповідно до положень ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Досліджені письмові докази зібрані відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства України, є належними та допустимими доказами, а тому приймаються судом.

Оцінивши зазначені вище докази у своїй сукупності, суд приходить до висновку про те, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_17 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена поза розумним сумнівом.

Стандарт доведення винуватості поза розумним сумнівом в контексті рішень Європейського суду з прав людини означає, що сукупність обставин справи встановлена під час судового розгляду, виключає будь яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння, як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

З урахуванням наведеного, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення дійшов до впевненого висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_17 у вчиненні кримінального правопорушення, викладеного у вироку суду доведена і його дії кваліфікує за ч. 2 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Відповідно до ч.1 ст. 65 КК України, суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Вирішуючи питання щодо виду та розміру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, вчиненим з необережності, дані про особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, раніше не судимий, є особою похилого віку, заподіяну потерпілій шкоду відшкодував частково, в сумі 22 200 гривень.

Також, при призначенні покарання суд враховує позицію потерпілої ОСОБА_18 , яка зазначила, що обвинувачений ОСОБА_17 не вибачився перед нею, грошові кошти в сумі 22 200 гривень їй передали під розписку дружина обвинуваченого та його рідна сестра на наступний день після загибелі її чоловіка, при цьому сам обвинувачений не вживав жодних заходів до відшкодування заподіяної шкоди, потерпіла просила призначити ОСОБА_17 реальне покарання, передбачене санкцією ч.2 ст.286 КК України, та не застосовувати ст. 75 КК України стосовно обвинуваченого ОСОБА_17 .

У постанові Верховного Суду від 10 вересня 2019 року у справі 761/23886/14-к зроблено висновок, що щире каяття - це обставина, яка відображає психічний стан особи, яка вчинила злочин і передбачає глибокі внутрішні переживання особою того, що сталося, моральне засудження своєї злочинної поведінки, почуття сорому, докорів сумління і готовність нести кримінальну відповідальність. Щире каяття проявляється у самозасудженні особою вчиненого злочину, його наслідків, прагненні усунути нанесену шкоду та рішенні не вчиняти більше злочинів.

Вказана форма посткримінальної поведінки особи свідчить про те, що в особи відбулися суттєві позитивні зміни соціальних орієнтацій, які знижують ступінь її соціальної небезпечності. При цьому, щире каяття не є тотожним поняттям до визнання вини (визнання особою факту вчинення нею злочину).

Суд приходить до висновку про відсутність щирого каяття в поведінці обвинуваченого ОСОБА_17 , оскільки останній після вчинення кримінального правопорушення не намагався виправити наслідки вчиненого, відшкодувати потерпілій завдану шкоду. Формальне визнання винуватості не свідчить про щирий жаль з приводу вчиненого. На думку суду, обвинувачений не виявив щирого каяття, не засуджує свою поведінку, не прагнув усунути заподіяну шкоду, тому суд не визнає щире каяття як обставину, що пом`якшує його відповідальність.

Активне сприяння розкриттю злочину як обставина, що пом`якшує покарання, означає добровільну допомогу слідству будь-яким чином, зокрема таким, як повідомлення правоохоронним органам або суду фактів у справі, надання доказів, інших відомостей про власну кримінальну діяльність чи діяльність інших осіб, викриття інших співучасників, визначення ролі кожного з них у вчиненні злочину, надання допомоги в їх затриманні, видача знарядь і засобів вчинення злочину, майна, здобутого злочинним шляхом (постанова Верховного Суду від 7 квітня 2021 у справі № 263/15605/17).

Обвинувачений не заперечував фактичні обставини справи, під час досудового розслідування, надав слідчому повні та достовірні свідчення обставин ДТП.

З огляду на викладене, суд визнає обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, - активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_17 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Суд зазначає, що згідно положень статей 50, 65 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Виходячи з указаної мети і принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню. Під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують і обтяжують, відповідно до положень статей 66, 67 КК.

Дотримання загальних засад призначення покарання є гарантією обрання винній особі необхідного й доцільного заходу примусу, який би ґрунтувався на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації та сприяло досягненню справедливого балансу між правами і свободами людини та захистом інтересів держави й суспільства.

Кримінально-правовий зміст принципу справедливості полягає в тому, що покарання, застосоване до особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, повинно бути справедливим, а саме таким, що відповідає як тяжкості скоєного кримінального правопорушення, так і конкретним обставинам його вчинення, а також особливостям особистості засудженого.

Протиправні дії обвинуваченого ОСОБА_17 призвели до тяжких непоправних наслідків у вигляді смерті людини, тоді як відповідно до ст.3 Конституції України людина, її життя, здоров`я та безпека належать до найвищих соціальних цінностей.

Суд враховує також характер та конкретні обставини вчиненого, в тому числі і факт перебування ОСОБА_20 на момент ДТП за кермом мотоцикла в стані алкогольного сп`яніння, однак зауважує, що вказана обставина не є причиною дорожньо-транспортної пригоди, також, як встановлено висновком експерта №КСЕ-19/111-21/47095 від 20.10.2021, складеним за наслідками проведення комплексної судової інженерно-транспортної та фототехнічної експертизи, в даній дорожній обстановці, з технічної точки зору, водій мотоцикла марки «Yamaha», реєстраційний номер НОМЕР_9 , ОСОБА_20 , не мав технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем марки «Opel Astra», реєстраційний номер НОМЕР_7 , шляхом виконання вимог п. 12.3. Правил дорожнього руху України.

Підстав для застосування положень ст. 69 КК України, чи норм ст. 69-1 КК України, а також ст. 75 КК України до обвинуваченого суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов, за яких дані правові норми можуть бути застосовані.

Тому, на підставі викладеного, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_17 покарання у виді позбавлення волі в мінімальних межах санкції ч.2 ст.286 КК України.

Призначене ОСОБА_17 покарання у виді позбавлення волі буде необхідним та достатнім для його виправлення та запобігатиме вчиненню нових кримінальних правопорушень в майбутньому.

Також, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_17 додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами в межах санкції ч.2 ст.286 КК України.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

З обвинуваченого, відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, на користь держави підлягають стягненню процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні за проведення експертних досліджень в загальному розмірі 11 326 грн. 92 коп., а саме: №СЕ-19/111-21/45368-ІТ від 08.10.2021 в розмірі 2402, 68 грн.; №СЕ-19/111-21/45465-ІТ від 05.10.2021 в розмірі 1372, 96 грн.; №СЕ-19/111-21/45379-ІТ від 04.10.2021 в розмірі 2059, 44 грн.; №КСЕ-19/111-21/47095 від 20.10.2021 в розмірі 5491, 84 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 128 КПК особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.

Форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства (ч. 4 ст. 128 КПК).

Ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому (ч. 1 ст. 129 КПК).

Отже, вирішуючи цивільний позов суду слід перевірити, чи пред`явлено позов до початку судового розгляду, чи відповідає форма та зміст позовної заяви вимогам, встановленим законом, та чи доведено підстави та розмір позову.

Потерпіла ОСОБА_18 , діючи в своїх інтересах, а також в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_21 та ОСОБА_22 , подала цивільний позов у кримінальному провадженні до обвинуваченого ОСОБА_17 та Страхової компанії ТДВ СК «Альфа-Гарант», в якому просить: стягнути з відповідача ОСОБА_17 на користь неповнолітнього ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , шкоду, заподіяну смертю його батька ОСОБА_20 у розмірі 2500 грн., щомісячно починаючи з 17 вересня 2021 року до досягнення дитиною повноліття, а саме 87500 грн.; стягнути з відповідача ОСОБА_17 на користь неповнолітньої ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , шкоду, заподіяну смертю її батька ОСОБА_20 у розмірі 2500 грн., щомісячно, починаючи з 17 вересня 2021 року до досягнення дитиною повноліття, а саме 40 000 грн.; стягнути з відповідача ОСОБА_17 на користь ОСОБА_18 та її неповнолітніх дітей ОСОБА_21 та ОСОБА_20 , відшкодування моральної шкоди в розмірі 1 240 000 гривень, по 413 333 гривні на кожного; стягнути з Страхової компанії ТДВ СК «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_18 390 000 грн. страхового відшкодування у вигляді одноразової виплати, а саме 260 000 грн. як відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого усім утриманцям, моральної шкоди дружині та дітям, а також 130 000 грн., як витрати на поховання, повного відновлення пошкодженого мотоцикла і спорудження надгробного пам`ятника.

Обґрунтовуючи цивільний позов, потерпіла ОСОБА_18 зазначає про те, що вона є дружиною загиблого внаслідок ДТП ОСОБА_20 .

21.09.2021 у кримінальному провадженні її було визнано потерпілою.

У шлюбі з ОСОБА_20 у них народилося двоє дітей ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Посилаючись на ст.1200 ЦК України, потерпіла просить стягнути на користь неповнолітніх дітей шкоду у розмірі середньомісячного заробітку (доходу) потерпілого, щомісячними платежами, за наступним розрахунком: 7500:3=2500 грн., тобто по 2500 грн. на кожного із дітей щомісячно, 16 та 35 місяців відповідно.

Також, потерпіла, зазначає, що відповідно до ст.1201 ЦК України, особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника ці витрати. Вказує, що дружиною обвинуваченого їй було передано грошові кошти в сумі 22 200 грн., як допомогу на поховання, які були нею витрачені на доставку тіла, бальзамацію і санобробку тіла чоловіка, підготовку могили, її облаштування, придбання вінків, пального для здійснення поїздок та інших витрат, пов`язаних з похованням.

Разом з тим, нею було всього сплачено 27 676 грн. за товари ритуальної атрибутики, 4 995 грн. чоловічий одяг для поховальної церемонії, що підтверджується чеками, та за поминальний обід 13 000 грн., що підтверджується накладною.

Таким чином, витрати на поховання становлять 23 471 грн. (27 676 грн.+4995 грн.+13 000 грн.) 22 200 грн. відшкодованих в ході досудового розслідування.

Також, потерпіла зазначила, що витрати на виготовлення пам`ятників і огорож визначаються, виходячи з їх фактичної вартості, однак вона на момент подачі позову поки що не замовляла пам`ятник на могилу свого чоловіка і не змогла отримати довідку щодо граничної вартості пам`ятника і огорож в Ірпені.

Вказує, що власником автомобіля «Opel Astra», реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував відповідач ОСОБА_17 під час ДТП, є ОСОБА_25 .

Відповідно до укладеного між ТДВ СК «Альфа-Гарант» та відповідачем ОСОБА_17 згідно договору, полісу обов`язкового страхування №АР/7557170 від 24.04.2021, вказаний автомобіль на час настання страхового випадку був забезпеченим транспортним засобом за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів: ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю (на одного потерпілого) 130 000 грн., за шкоду, заподіяну майну (на одного потерпілого) 260 000 грн. з франшизою 2000 грн.

Потерпіла зазначає, що після важкої втрати близької людини, залишившись сама зі своїм горем та турботою про дітей, вона перебувала у стані, коли не могла контролювати всі юридичні аспекти, пов`язані з цією ДТП і її наслідками, зокрема, своєчасно звернутися до страхової компанії з вимогою про виплату страхового відшкодування, до моменту відкриття матеріалів справи вона не мала відомостей про страховий договір.

Вказує, що право на відшкодування страховиком шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого мають: його дружина ОСОБА_18 та його діти ОСОБА_21 та ОСОБА_20 .

Зазначає, що передчасна смерть чоловіка стала важкою психологічною травмою для неї, дружини померлого, та їх спільних дітей, їм завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях з приводу втрати близької людини, порушено нормальний спосіб життя сім`ї, у зв`язку з чим вони змушені докладати неймовірних зусиль для його налагодження та організації. Всі турботи про спільних дітей лягли на плечі потерпілої. У дітей порушився сон та нормальний спосіб життя, вони постійно плачуть, спогади про батька травмують дитячу психіку, діти стали замкнутими, їм важко навчатися та планувати своє майбутнє.

Неправомірними суспільно-небезпечними діями відповідача їй завдано немайнових втрат, спричинених моральними та фізичними стражданнями, які потягли негативні зміни у її житті: стрес, тривога, емоційні та душевні переживання за своє подальше життя, так як чоловік був опорою у її житті; переживання фізичних незручностей та психологічного дискомфорту, щоденні думки та спогади про чоловіка, поганий та нестійкий настрій, емоційна напруга, нервозність, дратівливість, реакції замикання, бажання уникати контактів, почуття непоправної втрати, образи на людей, обурення та злості. В момент, коли потерпіла дізналася про загибель свого чоловіка в дорожньо-транспортній пригоді з вини відповідача, вона пережила величезний стрес, який супроводжувався почуттям непоправної втрати, відчуттям розгубленості, обуренням, постійної тривоги та страху за своє подальше життя, життя і здоров`я своїх неповнолітніх дітей.

У результаті вчинення відповідачем кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, їй була завдана моральна шкода, яка полягає у постійному фізичному болю та душевних стражданнях, моральних переживаннях, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість їх повноцінного продовження, що і є наслідком протиправної поведінки ОСОБА_17 відносно її чоловіка. Своїми діями ОСОБА_17 фактично зруйнував благополуччя її сім`ї і поставив під питанням майбутнє її дітей.

Враховуючи викладене, потерпіла зазначає, що цивільним відповідачем ОСОБА_17 їй та її дітям були заподіяні психологічні (моральні) страждання, розмір відшкодування яких, враховуючи характер та обсяг фізичних, душевних, психічних страждань, характер немайнових втрат, становить 500 000 грн. на одну особу, таким чином, просить стягнути з відповідача вказану суму моральної шкоди за вирахуванням 260 000 грн., які підлягають відшкодуванню страховою компанією (1 500 000 260 000) в розмірі 1 240 000 грн.

Не погоджуючись із цивільним позовом обвинувачений через свого захисника подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що потерпілою невірно розраховано розмір грошових коштів, який підлягає стягненню відповідно до ст.1200 ЦК України, оскільки 7500 грн. необхідно ділити не на 3 осіб, а на 4, в тому числі дружину, у зв`язку з чим відповідно до даного розрахунку сума відшкодування на одну дитину складає 1875 грн., а не 2500 грн. Захисник зазначає, що ОСОБА_17 отримує пенсію за віком у розмірі 2100 грн., за віком та станом здоров`я не працює, інших доходів не має. Додає, що для визначення розміру моральної шкоди необхідно також враховувати поведінку померлого, який у момент зіткнення керував мотоциклом у стані алкогольного сп`яніння, також враховуючи множинність і тяжкість травм, отриманих ОСОБА_20 , можна припустити значне перевищення ним швидкості у населеному пункті. Враховуючи викладене, обвинувачений заперечує проти задоволення позову в частині позовних вимог до нього, оскільки задоволення позову у заявленому розмірі не вирішить спір між сторонами, а породить новий спір у зв`язку з неможливістю його виконання ОСОБА_17 через незалежні від нього обставини.

Також, відзив на цивільний позов подало Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант», в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог в частині до ТДВ СК «Альфа-Гарант».

Зокрема, зазначають, що 24.02.2021 між ТДВ СК «Альфа-Гарант» та ОСОБА_17 було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР/7557170, забезпечений транспортний засіб «Opel Astra», реєстраційний номер НОМЕР_1 . 17.09.2021 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Opel Astra», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_17 та мотоцикла «Yamaha YBR 125», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_20 , який від отриманих травм помер на місці події.

20.09.2021 ОСОБА_17 повідомив ТДВ СК «Альфа-Гарант» про дорожньо-транспортну подію та надав документи страховику, а саме розписки, з яких слідує, що саме ОСОБА_17 здійснив витрати на поховання ОСОБА_20 в сумі 22 200 грн. та 10 200 грн.

Також повідомляє, що до моменту подачі позовної заяви, з повідомленням про ДТП та заявою про страхове відшкодування потерпілі не зверталися до страховика.

Зазначають, що оскільки вину особи, яка притягується до кримінальної відповідальності не встановлено у передбаченому законом порядку, то у ТДВ СК «Альфа-Гарант» відсутні правові підстави для здійснення виплати страхового відшкодування, а тому вимоги позивача про стягнення з ТДВ СК «Альфа-Гарант» страхового відшкодування є передчасними, оскільки на момент подання відзиву у страховика не закінчився визначений законом строк для прийняття відповідного рішення.

Вказує, що вимоги позивачки про стягнення 260 000 грн. не доведені, оскільки відповідно до п.27.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», максимальний розмір всім особам, які мають право на нього претендувати не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат на день настання такого випадку. Позивачкою до суду не було надано довідки про повний склад сім`ї померлого ОСОБА_20 , тому встановити точну кількість осіб, які мають право претендувати на таке відшкодування і відповідно встановити точний розмір відшкодування кожній з тих осіб є неможливим.

Також зазначає, що вимоги позивачки про стягнення 130 000 грн. витрат на поховання та відновлення пошкодженого мотоцикла є недоведеними. Звертає увагу, що загальний розмір такого відшкодування, згідно п. 27.4 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі. Також зазначає, що витрати на поминальний обід у розмірі 13 000 грн. страховиком не відшкодовуються, оскільки не відносяться до витрат на поховання. Долучені позивачем на підтвердження розміру понесених витрат на поховання товарні чеки не є платіжними документами та не підтверджують факту сплати грошових коштів саме на поховання, ці документи не є фіскальними, що унеможливлює однозначну ідентифікацію також і платника, а тому неможливо однозначно встановити розмір понесених витрат.

ТДВ СК «Альфа-Гарант» стверджують, що ОСОБА_17 було повністю відшкодовано всі витрати на поховання ОСОБА_20 та сплачено 22 200 грн. та 10 200 грн., тобто своїми власними діями ОСОБА_17 у повному обсязі виконав замість страховика обов`язки у деліктному зобов`язанні, що призвело до припинення цього зобов`язання.

Щодо відшкодування витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу, ТДВ СК «Альфа-Гарант» зазначає, що підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди. Позивачі всупереч ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не надали до страхової компанії повідомлення про ДТП та заяву про виплату страхового відшкодування, а також інші документи, які мають бути до неї додані, а тому з цих підстав просить відмовити у задоволенні позову.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_18 підтвердила обставини, викладені в цивільному позові, потерпіла та представник потерпілої в судових дебатах просили задовольнити позов.

Прокурор підтримав позовну заяву та просив задовольнити.

Під час допиту обвинувачений в судовому засіданні зазначив, що позов визнає частково, а саме згоден платити по 2000 грн. в місяць на відшкодування моральної шкоди, в судових дебатах захисник просив відмовити у задоволенні позову.

На підтвердження заявлених позовних вимог потерпіла ОСОБА_18 надала відповідні докази, а саме:

-копію свідоцтва про одруження серії НОМЕР_11 , відповідно до якого ОСОБА_20 та ОСОБА_27 зареєстрували шлюб 20 листопада 1999 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Ірпінського міськвиконкому Київської області, про що складено актовий запис №227;

-копію свідоцтва про народження серії НОМЕР_12 , відповідно до якого 16 січня 2005 року народився ОСОБА_21 , актовий запис №35 від 14.02.2005, батьками якого зазначені ОСОБА_20 та ОСОБА_18 ;

-копію свідоцтва про народження серії НОМЕР_13 , відповідно до якого 11 серпня 2006 року народилася ОСОБА_22 , актовий запис №300 від 29.08.2006, батьками якої зазначені ОСОБА_20 та ОСОБА_18 ;

-копію довідки ТОВ «Проектно-будівельна компанія ТБС-БУД» №25 від 04.11.2021, відповідно до якої встановлено, що ОСОБА_20 дійсно працював у вказаному товаристві на посаді водія автотранспортних засобів з 13.03.2019 по 17.09.2021 з окладом 7500 грн.;

-копію товарного чеку від 18.09.2021, виданого ФОП ОСОБА_28 , згідно якого витрати на поховання ОСОБА_20 склали 27 676 грн. 70 коп.;

-копію товарного чеку від 18.09.2021, виданого Салон-магазин « ІНФОРМАЦІЯ_6 », згідно якого витрати на поховання ОСОБА_20 склали 4995 грн.;

-копію товарного чеку від 19.09.2021, згідно якого витрати ОСОБА_18 на поминальний обід склали 13 000 грн.;

-копію розписки ОСОБА_18 від 18.09.2021, згідно якої остання отримала від ОСОБА_17 кошти на поховання в розмірі 22 200 грн.

Вказані докази були досліджені судом.

Крім того, судом досліджено докази, долучені ТДВ СК «Альфа-Гарант» до відзиву, зокрема:

-копію полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР/7557170, строк дії з 25.04.2021 по 24.04.2022, застрахований транспортний засіб «Opel Astra», реєстраційний номер НОМЕР_1 , згідно якого страхова сума на одного потерпілого становить: за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю 260 000 грн., за шкоду, заподіяну майну 130 000 грн., розмір франшизи 2000 грн.;

-копію повідомлення особи, відповідальність якої застраховано, про дорожньо-транспортну пригоду від 20.09.2021 №Цв/21/5569, згідно якого ОСОБА_17 20.09.2021 повідомив ТДВ СК «Альфа-Гарант» про дорожньо-транспортну пригоду, яка сталася 17 вересня 2021 року близько 21 год. 00 хв. за участю транспортного засобу «Opel Astra», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та мотоциклу, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_20 .

Крім того, до відзиву ТДВ СК «Альфа-Гарант» долучено копію товарного чеку ФОП ОСОБА_28 відповідно до якого зазначено перелік послуг на поховання на суму 10 200 грн., та вказано: «помер ОСОБА_20 » «сплатив ОСОБА_17 ».

Однак, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_17 не підтвердив сплату вказаної суми згідно даного товарного чеку, а тому суд визнає копію товарного чеку ФОП ОСОБА_28 на суму 10 200 грн. неналежним доказом, оскільки він не підтверджує відшкодування ОСОБА_17 витрат на поховання ОСОБА_20 на суму 10 200 грн.

Згідно із ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України, якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

На момент дорожньо-транспортної пригоди 17 вересня 2021 року був чинним Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року №1961-IV.

У подальшому, вказаний Закон втратив чинність з 01.01.2025 на підставі Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 21 травня 2024 року № 3720-IX.

Враховуючи положення ст.5 Цивільного кодексу України, суд вважає правильним застосувати до правовідносин за цивільним позовом у даному кримінальному провадженні положення Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року №1961-IV (в редакції станом на 17.09.2021).

Згідно з пунктом 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року №1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 Цивільного кодексу України).

Статтею 1194 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року №1961-IV, особи, відповідальність яких застрахована, - страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду (п. 1.4); наземні транспортні засоби - це пристрої, призначені для перевезення людей та/або вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів, які підлягають державній реєстрації та обліку у територіальних органах Міністерства внутрішніх справ України та/або допущені до дорожнього руху, а також ввезені на митну територію України для тимчасового користування, зареєстровані в інших країнах (п. 1.5); власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах (п. 1.6); забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована (п. 1.7).

Відповідно до правового висновку, викладеного в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року (справа № 755/18006/15-ц), у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди в передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе в межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди.

Відповідно до п. 27.2. ст. 27 Закону від 01 липня 2004 року №1961-IV, страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Як встановлено ч.1 ст.1200 ЦК України у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті.

Шкода відшкодовується, в тому числі, дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років).

Як видно із страхового полісу №АР/7557170, визначено ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю 260 000 грн., сума, яку потерпіла просить стягнути з обвинуваченого на підставі ст. 1200 ЦК України не перевищує вказаний ліміт.

Таким чином, обов`язок з відшкодування шкоди згідно ст.1200 ЦК України в межах страхового відшкодування покладається на страховика.

Разом з тим судом було встановлено, що позивачі до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування у порядку визначеному законом не звертались, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги у цій частині, пред`явлені до обвинуваченого, є необґрунтованими, а тому задоволенню не підлягають, оскільки обов`язок з відшкодування шкоди згідно ст.1200 ЦК України в межах страхового відшкодування покладається на страховика.

За вказаних вище обставин, суд вважає, що позивачі не втратили можливість на звернення до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування та в разі відмови у здійсненні страхової виплати або невиконання страховиком обов`язків щодо виплати страхового відшкодування на оскарження дій страховика у порядку, визначеному законом.

Щодо позовних вимог потерпілої про стягнення зі Страхової компанії ТДВ СК «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_18 390 000 грн. страхового відшкодування у вигляді одноразової виплати, а саме 260 000 грн. як відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого усім утриманцям, моральної шкоди дружині та дітям, а також 130 000 грн., як витрати на поховання, повного відновлення пошкодженого мотоцикла і спорудження надгробного пам`ятника, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 3 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року №1961-IV, страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачами) та дітям (усиновленим).

Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами.

Тобто вказаним законом встановлено окремий ліміт відповідальності страхової компанії по страховому відшкодуванню моральної шкоди у зв`язку із смертю потерпілого.

Згідно з положеннями Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» мінімальна заробітна плата у місячному розмірі на день настання страхового випадку становила 6000 грн. Таким чином, загальний розмір страхового відшкодування моральної шкоди у зв`язку із смертю потерпілого становить 72000 грн. (6000 грн х 12), який підлягає стягненню зі страховика на користь потерпілої.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом.

Згідно зі ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до п.27.4. ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року №1961-IV, Страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

На переконання суду потерпілою доведено розмір витрат на поховання в сумі 23 471 грн., які підлягають стягненню з ТДВ СК «Альфа-Гарант».

При цьому, суд зауважує, що потерпілою не надано жодних доказів на підтвердження витрат на відновлення пошкодженого мотоцикла і спорудження надгробного пам`ятника, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

За вказаних вище обставин, суд вважає, що позивач не втратила можливість на звернення до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування із долученням відповідних доказів, та в разі відмови у здійсненні страхової виплати або невиконання страховиком обов`язків щодо виплати страхового відшкодування, на оскарження дій страховика у порядку визначеному законом.

Щодо заперечень цивільного відповідача ТДВ СК «Альфа-Гарант» про задоволення вимог про стягнення страхового відшкодування з огляду на передчасність заявлених вимог, суд зазначає наступне.

Положеннями ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року №1961-IV, регламентовано, що для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону) заяву про страхове відшкодування. Визначений вказаним Законом порядок звернення потерпілого до страховика із заявою про здійснення страхового відшкодування є не досудовим порядком урегулювання спору, визначеним як обов`язковий в розумінні ст. 124 Конституції України, а позасудовою процедурою здійснення страхового відшкодування, яка загалом не виключає право особи безпосередньо звернутися до суду з позовом про стягнення відповідного відшкодування. Обов`язок відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, у тому числі, коли йдеться про вчинення злочину, передбаченого ст. 286 КК України, обумовлений не порушенням певного договірного зобов`язання, а фактом спричинення шкоди майну, здоров`ю та життю людини.

Застосування положень Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у кримінальному судочинстві не повинно суперечити його засадам і обмежувати права потерпілого.

Право особи у випадку завдання шкоди кримінальним правопорушенням, передбаченим ст. 286 КК України, порушене саме фактом заподіяння такої шкоди, а тому особа вправі самостійно обирати способи відшкодування такої шкоди. Це також узгоджується зі статтями 15, 16 ЦК України.

Законодавець передбачає дві підстави для виплати страхового відшкодування потерпілому. Перша з них, яка визначена у ст. 35 Закону, передбачає відшкодування шкоди на підставі звернення потерпілого до страхової компанії за умови подання ним відповідної заяви про таке відшкодування.

Інший спосіб передбачає можливість звернення за відшкодуванням до суду з вимогою до страхової компанії про відшкодування шкоди та ухвалення відповідного судового рішення. Так, згідно з пунктом 36.1. статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду у разі, якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку.

З огляду на це, протилежний підхід, який ставив би у залежність право потерпілого на компенсацію за результатами кримінального провадження від попереднього звернення чи не звернення з заявою до цих осіб, призвів би до істотного обмеження, чи навіть повного нівелювання його права на судовий захист у кримінальному процесі, встановленого ст. 128 КПК України.

Водночас, у межах кримінального провадження за ст. 286 КК України факт, обставини ДТП, особа, винна у її настанні, характер і розмір завданої шкоди встановлюються судом як обставини, що мають істотне значення для кримінальної справи і належать до предмету доказування. В цьому разі незвернення потерпілого безпосередньо до страховика жодним чином не перешкоджає з`ясуванню обставин, з якими законодавець пов`язує підстави для виплати відшкодування.

Тому, якщо особа подала позовну заяву до суду про стягнення із страховика шкоди завданої внаслідок вчинення злочину, передбаченого ст. 286 КК України, то вона здійснила відповідне волевиявлення, обравши на власний розсуд один з альтернативно можливих способів захисту свого порушеного права.

Наведене узгоджується із правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, що викладений у постанові від 19 червня 2019 року (справа № 465/4621/16-к) і зводиться до того, що для задоволення в межах кримінального провадження цивільного позову потерпілого до страховика про стягнення шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 КК України, попереднє звернення потерпілого до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування в порядку, визначеному ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», не є обов`язковим.

Що стосується вимог потерпілої ОСОБА_18 , яка також діє в інтересах неповнолітніх дітей, про стягнення з обвинуваченого моральної шкоди, то необхідно зазначити наступне.

Частиною 1 ст.1167 ЦК України визначає загальні підстави відшкодування моральної шкоди: моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, котра її завдала, за наявності її вини у заподіянні такої шкоди.

Відповідно до ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Згідно ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи в результаті яких дій (бездіяльності) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Згідно зі ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Отже, під моральною шкодою власне маються на увазі душевні страждання, пов`язанні із заподіянням як фізичної, так і майнової шкоди, а також душевні страждання, не пов`язані ні з тією, ні з іншою. Моральну шкоду, на відміну від майнової, не можна вимірювати у грошах, але це не означає, що вона не може бути компенсованою в будь-якій формі. Людина, в котрої через чужу провину відібрали життєві радощі, задоволення, духовні блага, бажає компенсації грошима. Можливою є грошова компенсація, розмір якої визначений не за принципом еквівалентності, а виходячи з обставин конкретної справи, ступеня й характеру моральної шкоди, майнового стану потерпілих. Компенсацією за заподіяну моральну шкоду призначають для пом`якшення якоюсь мірою тяжких для потерпілих наслідків. Відшкодування - монетизація уявлення потерпілого про заподіяні йому збитки.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

У постанові від 03.10.2019 (справа № 709/1173/17) Верховний Суд зауважив, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав потерпілий, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин, у тому числі стану здоров`я потерпілого, тяжкості вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступеня зниження престижу, ділової репутації, часу та зусиль, необхідних для відновлення попереднього стану, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості.

При визначенні розміру грошового стягнення в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди потерпілій ОСОБА_18 та їх спільних із загиблим ОСОБА_20 дітям, які за своїм віком були здатні повною мірою усвідомлювати факт смерті батька та переносити душевні страждання у зв`язку з його втратою, суд ураховує характер і тривалість страждань потерпілої та дітей, які втратили близьку людину, тяжкості вимушених змін в їх життєвих обставинах, керуючись принципом розумності та справедливості, приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову в цій частині та вважає за доцільне стягнути з обвинуваченого на користь потерпілої та дітей загиблого моральну шкоду у розмірі 1 050 000 грн. (по 350 000 грн. кожному).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог потерпілої ОСОБА_18 .

Керуючись ст.ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 (два) роки.

Запобіжний захід ОСОБА_17 до набрання вироком законної сили - не обирати.

Строк відбування покарання ОСОБА_17 рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_18 , яка діє також в інтересах ОСОБА_21 та ОСОБА_20 , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_17 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП: НОМЕР_14 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_18 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП: НОМЕР_15 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 ) в рахунок відшкодування моральної шкоди 350 000 (триста п`ятдесят тисяч) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_17 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП: НОМЕР_14 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_21 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 ) в рахунок відшкодування моральної шкоди 350 000 (триста п`ятдесят тисяч) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_17 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП: НОМЕР_14 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_22 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 ) в рахунок відшкодування моральної шкоди 350 000 (триста п`ятдесят тисяч) грн. 00 коп.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю Страхової компанії «Альфа-Гарант» (, адреса: м. Київ, б-р Лесі Українки, 26) на користь ОСОБА_18 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП: НОМЕР_15 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 ) в рахунок відшкодування моральної шкоди 72 000 (сімдесят дві тисячі) грн. 00 коп.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю Страхової компанії «Альфа-Гарант» (, адреса: м. Київ, б-р Лесі Українки, 26) на користь ОСОБА_18 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП: НОМЕР_15 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 ) в рахунок відшкодування витрат на поховання 23 471 (двадцять три тисячі чотириста сімдесят одна) грн. 00 коп.

У задоволенні цивільного позову потерпілої ОСОБА_18 в іншій частині відмовити.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 27 вересня 2021 року у справі №761/33916/21 (провадження 1-кс/761/19091/2021) скасувати.

Речовий доказ по кримінальному провадженню: автомобіль марки «Opel Astra», реєстраційний номер НОМЕР_1 , повернути законному володільцю ОСОБА_25 .

Речовий доказ по кримінальному провадженню: мотоцикл «Yamaha YBR 125», реєстраційний номер НОМЕР_2 , повернути законному володільцю ОСОБА_18 .

Речовий доказ по кримінальному провадженню: лазерний диск наданий ТДВ «Компанія «БЕСТ» - який зберігається при матеріалах кримінального провадження т.2, а.с.143-144, залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Стягнути із ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати на проведення експертиз в розмірі 11 326 (одинадцять тисяч триста двадцять шість) гривень 92 копійки.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_29