Провадження № 1-кс/127/8603/25
У Х В А Л А

Іменем України

04 липня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2

за участю:

прокурора: ОСОБА_3 ,

підозрюваного: ОСОБА_4 , його захисника: адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділення відділення поліції №1 Вінницького РУП Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця, громадянина України, без постійного місця реєстрації, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 407, ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий слідчого відділення відділення поліції №1 Вінницького РУП Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітан поліції ОСОБА_6 03.07.2025 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання мотивовано тим, що слідчим відділенням відділення поліції №1 Вінницького РУП Головного управління Національної поліції у Вінницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000360, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.07.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 407 та ч. 4 ст. 185 КК України.

В межах даного кримінального провадження ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 407, ч. 4 ст. 185 КК України.

Підставою для обрання вказаного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стало наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 тяжких злочинів та ризиків визначених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, останній на даний час офіційно ніде не працює, тобто не має постійного офіційного джерела доходу, що свідчить, про те, що вчинення майнових злочинів є його єдиним джерелом доходу.

На підставі викладеного, слідчий, з погодженням з прокурором, звернувся до суду з вищевказаним клопотанням та просив його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримав, просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання.

Суд, дослідивши вказане клопотання, матеріали кримінального провадження №0000360, заслухавши думку прокурора, пояснення підозрюваного та його захисника, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з часиною першою статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

За приписами частини другої статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що слідчим відділенням відділення поліції №1 Вінницького РУП Головного управління Національної поліції у Вінницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000360, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.07.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 407 та ч. 4 ст. 185 КК України.

Зокрема, досудовим розслідуванням встановлено, що 10.05.2025 наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 128 матроса ОСОБА_4 призначено на посаду кулеметника 3 відділення морської піхоти 3 взводу морської піхоти, 2 роти морської піхоти, 1 батальйону морської піхоти ВЧ НОМЕР_1 .

Матрос ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем, згідно до ст. ст. 11, 16, 49, 127-128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, окрім іншого, зобов`язаний свято та непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно й чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, удосконалювати свою виучку та майстерність, знати та виконувати свої обов`язки й додержуватись вимог Статутів Збройних Сил України, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять не лише про нього, а й про Збройні Сили України в цілому, точно та вчасно виконувати покладені на нього обов`язки та поставлені йому завдання, додержуватись військової дисципліни, не допускати негідних учинків, точно, вчасно та сумлінно виконувати накази командирів (начальників).

Статтями 3-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України передбачено, окрім іншого, що військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Конституції та законів України, Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог Статутів Збройних Сил України, а також зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватись Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги Статутів Збройних Сил України, накази командирів.

Відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану» від 24.02.2022 № 64/2022 та після його затвердження 24.02.2022 Верховною Радою України, на території України введено воєнний стан, який діє по даний час.

Водночас, у порушення зазначених вище норм законодавства України, ОСОБА_4 , кулеметник 3 відділення морської піхоти 3 взводу морської піхоти, 2 роти морської піхоти, 1 батальйону морської піхоти ВЧ НОМЕР_1 , учинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, 15.05.2025 ОСОБА_4 , кулеметник 3 відділення морської піхоти 3 взводу морської піхоти, 2 роти морської піхоти, 1 батальйону морської піхоти ВЧ НОМЕР_1 , діючи з прямим умислом, із особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від виконання обов`язків військової служби, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, не з`явився на шикування особового складу під час перевірки та був відсутній в місці тимчасової дислокації підрозділу в районі населеного пункту Білицьке, Донецької області, проводивши час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби до 02.07.2025, доки не був доставлений до відділення поліції № 1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області працівниками відділення поліції № 1 Вінницького РУП Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, чим припинив вчиняти кримінальне правопорушення.

Крім того, матрос ОСОБА_4 29.06.2025 приблизно о 05:40 годині, перебуваючи поряд з будівлею за адресою: просп. Космонавтів, № 40, м. Вінниця, спільно розпивав алкогольні напої із ОСОБА_7 та її співмешканцем ОСОБА_8 , де помітив у ОСОБА_7 мобільний телефон марки SAMSUNG GALAXY моделі А06, об`ємом пам`яті 4GB/128GB ІМЕІ № 1 - НОМЕР_2 , ІМЕІ № 2 НОМЕР_3 . В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.

ОСОБА_4 , будучи обізнаним в тому, що відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено воєнний стан, який неодноразово продовжено та триває по даний час, реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання викрав належний ОСОБА_7 мобільний телефон марки SAMSUNG GALAXY моделі А06, об`ємом пам`яті 4GB/128GB, ІМЕІ № 1 - НОМЕР_2 , ІМЕІ № 2 НОМЕР_3 .

Відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи від 03.07.2025 № 1544/25-21, ринкова вартість досліджуваного мобільного телефона торгової марки «SAMSUNG» серії «GALAXY А06» моделі «SM-A065F/DS» чорного кольору, об`ємом пам`яті 4/128Гб, станом на момент вчинення кримінального правопорушення 29.06.2025 складала 3522,00 грн.

Після незаконного отримання завідомо чужого майна, ОСОБА_4 під виглядом придбання алкоголю залишив місце події та попрямував у невідомому напрямку, таким чином отримавши можливість розпоряджатись протиправно отриманим майном на власний розсуд, чим заподіяв його законному власнику ОСОБА_7 матеріальної шкоди на суму 3522,00 гривень.

В подальшому ОСОБА_4 з метою збагачення за рахунок чужого майна здав викрадений телефон марки SAMSUNG GALAXY моделі А06, об`ємом пам`яті 4GB/128GB, до Відділення Ломбарду Єв.Ро.Фінанс № 76 за адресою: вул. Келецька, № 84, м. Вінниця, за що отримав грошові кошти, якими розпорядився для задоволення власних потреб.

02 липня 2025 року о 19:30 год. ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

03 липня 2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених:

- ч. 5 ст. 407 КК України, тобто самовільне залишення військової частини військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану;

- ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, суд зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Також, суд звертає увагу на те, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування (рішення у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984).

Проаналізувавши зміст клопотання про застосування запобіжного заходу, а також доданих до клопотання доказів, а саме: витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000360 від 02.07.2025; протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 02.07.2025; протоколу огляду місця події від 02.07.2025; протоколу допиту потерпілого від 02.07.2025; протоколів допитів свідків; протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 02.07.2025; висновку експерта №1544/25-21 від 03.07.2025; повідомлення про підозру від 03.07.2025; інших матеріалів кримінального правопорушення та пояснень підозрюваного наданих в судовому засіданні, слідчий суддя дійшов висновку, що на час розгляду даного клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 5 ст. 407 КК України обґрунтована.

У відповідності з пунктом 4 частини другої статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Разом з тим, відповідно до частини восьмої статті 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто виключно тримання під вартою.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 має постійне місце проживання, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий.

На теперішній час органом досудового розслідування ОСОБА_4 оголошено про підозру у вчиненні тяжких злочинів (ч. 4 ст. 185, ч. 5 ст. 407 КК України), за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років та від п`яти до десяти років відповідно.

Таким чином, враховуючи обставини кримінальних правопорушень, його наслідки в умовах сьогодення, а саме те, що злочини вчинено під час правового режиму воєнного стану у зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації проти України, тяжкість покарання за злочини по яких оголошено підозру, особу підозрюваного, суд, аналізуючи положення ч. 8 ст. 176 КК України, під час розгляду клопотання, дійшов висновку, що підозрюваний ОСОБА_4 перебуваючи на волі може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, що унеможливлює обрання йому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Суд також враховує вік та стан здоров`я підозрюваного та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

При вирішенні питання щодо обґрунтованості клопотання слідчий суддя враховує, що слідчим та прокурором доведено, що встановлені під час розгляду клопотання обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, а тому дійшов висновку про доцільність задоволення клопотання та застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, слідчим суддею врахована практика Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відповідно до вимог частини третьої статті 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених названим Кодексом.

В той же час, абзацом 8 частини четвертої статті 183 КПК України передбачено, що під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Таким чином, оскільки ОСОБА_4 підозрюється, в тому числі, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, слідчий суддя вважає не доцільним визначати підозрюваному розмір застави.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 182, 183, 184, 186, 193, 196, 197, 372, 400 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою діє протягом 60 (шістдесят) днів з моменту затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто до 19:30 год. 30 серпня 2025 року, в межах строку досудового розслідування.

Строк дії ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити до 30 серпня 2025 року.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Подача апеляційної скарги на дану ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя