ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/7281/22 Номер провадження 11-кп/814/908/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2025 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6

захисників адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

представника потерпілого - ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000033 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Шевченківського (Октябрського) районного суду м.Полтава від 10 жовтня 2024 року,

встановила:

Цим вироком

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Деркачі, Миргородського району, Полтавської області, українця, громадянина України, із вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, працюючого слюсарем-сантехніком Миргородської управляючої компанії КП Миргородської міської ради, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,

засуджено за ч. 2 ст. 286 КК України на 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами 3 роки.

До вступу вироку в законну силу ОСОБА_9 обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на нього обов`язки.

Цивільні позови прокурора Полтавської обласної прокуратури задоволені повністю та стягнуто з ОСОБА_9 на користь держави в особі Департаменту охорони здоров`я Полтавської обласної військової адміністрації витрати на стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_11 в КП «Полтавська обласна клінічна лікарня ім. М.В. Скліфосовського Полтавської обласної ради» в сумі 145412,01 грн; на користь територіальної громади в особі КНП «Миргородська лікарня інтенсивного лікування» Миргородської міської ради» витрати на стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_11 в 10067,61 грн.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_12 в його інтересах та інтересах ОСОБА_13 задоволено частково та стягнуто із ПрАТ «Страхова Компанія» «Провідна» на користь ОСОБА_12 майнову шкоду в сумі 93559 грн 08 коп. та моральну шкоду в сумі 81324 грн 95 коп; на користь ОСОБА_13 майнову шкоду, завдану смертю потерпілої, в сумі 85115 грн 97 коп.

Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_9 на користь ОСОБА_12 400593 грн 35 коп. на відшкодування моральної шкоди; на користь ОСОБА_13 83884 грн 03 коп. на відшкодування майнової шкоди, завданої смертю потерпілої та 500000 грн моральної шкоди.

Стягнуто на користь ОСОБА_12 витрати на правову допомогу: з обвинуваченого ОСОБА_9 в сумі 2500 грн, із ПрАТ «Страхова Компанія» «Провідна» - 2500 грн.

В іншій частині позовних вимог потерпілого ОСОБА_14 в його інтересах та інтересах ОСОБА_13 до ОСОБА_9 про відшкодування шкоди завданої злочином відмовлено.

Вирішено питання щодо процесуальних витрат, арешту майна та речових доказів.

За вироком суду ОСОБА_9 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

11 січня 2022 року приблизно о 16 годині 55 хвилин ОСОБА_9 , керуючи автомобілем «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись у м. Миргороді вулицею Гоголя в напрямку Миргородської міської лікарні, при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу на перехресті з вулицею Озерною, позначеного інформаційно-вказівними дорожніми знаками 5.38.1, 5.38.2 «Пішохідний перехід» та дорожньою розміткою 1.14.1 «зебра» Правил дорожнього руху, діючи з необережності, в порушення вимог п. 18.1 Правил дорожнього руху, не зменшив швидкості руху, не зупинився, щоб дати дорогу пішоходу ОСОБА_11 , що переходила проїзну частину по пішохідному переходу зліва направо відносно руху його автомобіля, та допустив наїзд на неї, спричинивши їй тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння та в подальшому смерть.

В результаті ДТП потерпіла ОСОБА_11 отримала тяжкі тілесні ушкодження, що причинило її смерть, а саме: крововиливи в м`які покрови голови; конвекситальні гематоми обох півкуль головного мозку; забій речовини головного мозку в лівій тім`яній ділянці; переломи 2, 3 ребер справа; переломи правої ключиці; перелом правої великогомілкової кістки в середній третині; синці праворуч в ділянці шиї та ключиці, області 2-3 ребер справа; гематоми правої скроневої ділянки, лівого надбрів`я.

На вирок суду обвинувачений подав апеляційну скаргу, у якій просить вирок суду скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції, або змінити вирок суду та на підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням з визначенням іспитового строку 3 роки і без призначення додаткового покарання.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що суд допустив неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Зазначає, що судове рішення ухвалено з порушенням правил підсудності, оскільки кримінальне правопорушення вчинено на території м. Миргорода, тобто в межах територіальної підсудності Миргородського міськрайонного суду Полтавської області. Тому вважає, що кримінальне провадження не підсудне Октябрському районному суду м. Полтави, що і є підставою для скасування вироку з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

В разі, якщо суд апеляційної інстанції не знайде підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції, просить вирок суду змінити щодо призначеного покарання.

Вважає, що судом не було враховано необачну поведінку самої потерпілої на проїзній частині дороги, дані, які характеризують його.

Зазначає, що суд безпідставно визнав допустимим доказом протокол огляду місця ДТП та додатки до нього, оскільки в цьому протоколі не вказано про наявність опадів. З даних метеослужби в/ч 11.01.2022 з 17.00 год в м. Миргороді спостерігався слабкий сніг. Огляд місця події розпочався о 17.35 год, проте про наявність опадів слідчий не зазначив. Крім цього в протоколі не відображені дані зазначені в схемі місця пригоди. Схема і протокол відрізняються за змістом та не узгоджуються між собою. В обох документах відсутні відомості про розташування дорожніх знаків «Пішохідний перехід», не вказана ширина пішохідного переходу, позначеного дорожньою розміткою, не вказано місце наїзду щодо пішохідного переходу, не вказано відстань від меж пішохідного переходу, позначеного дорожньою розміткою до місця наїзду, немає відстані між дорожніми знаками «Пішохідний перехід». Місце наїзду відсутнє в протоколі огляду.

Додатки до протоколу огляду місця ДТП не містять жодного посилання на наявні сліди можливого місця наїзду на пішохода та не спростовують його доводи, що наїзд був поза межами пішохідного переходу через грубе порушення ПДР самою потерпілою.

Вважає, що протокол та схема не співпадають, їх дані різняться, тому неможливо визначити місце ДТП. З показань учасників провадження встановлювати місце наїзду є неправильним.

Зазначає, що з протоколу огляду диску від 07.02.2022 відеозапису в магазині «Маркетопт», видно якась частина вулиці, проте з цього відеозапису не зрозуміло чи було до 16.22 освітлення вулиці, чи ні, і яке саме освітлення було у вказаний час.

Крім цього стверджує, що стороною обвинувачення не було надано підтвердження якою слідчою дією проведено вилучення цього відеозапису.

В судовому засіданні не було спростовано його показання та показання свідків про відсутність належного освітлення на місці ДТП, що з урахуванням наявного на потерпілій одягу темного кольору та її необачних дій сприяло виникненню події з відповідними наслідками.

Вважає, що судом першої інстанції не надано належної оцінки змісту протоколу слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_12 від 14.02.2022, який фактично є потерпілим у справі. ОСОБА_12 на місці ДТП під час події не був та в протоколі проведення слідчого експерименту не вказано за яких обставин ОСОБА_12 перебував на місці події. Не зрозуміло, чому місце наїзду зазначено на відстані 2,8 м від електроопори 65, оскільки в схемі місця ДТП таких даних не вказано, в день ДТП ОСОБА_12 на місці події не був і сам цього не бачив. Не зрозуміло, чому в протоколі визначено шлях, який подолав пішохід по проїзній частині 7,6 м., траєкторію руху потерпілої, темп руху, враховуючи, що ОСОБА_12 на місці події не був.

Судом не було враховано, що були зустрічні автомобілі, очевидця подій, який вказав, що ОСОБА_11 переходила дорогу швидко, майже бігом, розташування зустрічних транспортних засобів, їх швидкість. Вважає, що всі ці дані є припущеннями.

Вказує, що під час складання протоколу слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_15 від 14.02.2022 на звороті в другому абзаці пропущено прізвище того, хто показував швидкість руху пішохода, з чого можна зробити висновок, що свідка під час складання протоколу не було, хто статист і де проводилася слідча дія невідомо.

Вважає, що суд надав неправильну оцінку висновку судової медико-криміналістичної експертизи № 53-МК від 24.02.2022 щодо розташування потерпілої відносно автомобіля та суперечить даним, вказаних в протоколі слідчого експерименту, а також висновкам судово-медичних експертиз № 51 від 30.06.2024, № 67 від 26.05.2022 та № 67-А від 26.05.2022. Зазначає, що з часу ДТП до дня смерті пройшло 55 діб. При цьому не встановлено, чи в повному обсязі потерпілій була надана медична допомога, чи належне вона отримала лікування. Також судом було відмовлено у витребування медичної справи з Полтавської обласної клінічної лікарні.

Неповно судом оцінено і висновок судової автотехнічної експертизи № СЕ 19/117-22/4264-ІЕ від 27.04.2022, для проведення якої бралися вихідні дані щодо темпу руху потерпілої зі слів свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_17 . Дані щодо видимості пішохода не визначені, з урахуванням темного періоду доби.

Неповно надано оцінку показанням свідка ОСОБА_18 , які узгоджуються з його показаннями та свідка ОСОБА_19 щодо раптової появи потерпілої на проїзній частині.

Вважає, що експерт ОСОБА_20 не перевіряв вихідні дані на технічну спроможність.

Не враховано висновок автотехнічної експертизи експерта ОСОБА_21 № 5 від 27.02.2024, наданої стороною захисту про те, що водій ОСОБА_9 не мав технічної можливості уникнути наїзду на пішохода шляхом гальмування. При цьому судом відмовлено у допиті експертів ОСОБА_22 та ОСОБА_21 для усунення суперечностей.

Окрім цього вважає, що судом при призначенні покарання не було враховано наявність у нього місця роботи, позитивної характеристики за місцем роботи та проживання, відсутність судимостей, те, що він бере активну участь у громадському житті, до адміністративної відповідальності не притягувався. Тому вважає, що він може бути звільнений від відбування покарання з випробуванням.

Вказує, що суд розглянув цивільний позов без участі представника цивільного відповідача ПрАТ «Страхова Компанія «Провідна», а стягнута моральна шкода не відповідає вимогам розумності, виваженості та справедливості, визначено без врахування його матеріального стану та не підтверджені жодними належними і допустимими доказами.

Інші учасники провадження вирок не оскаржували.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого та захисників в підтримку апеляційної скарги, прокурора та представника потерпілого, які заперечили проти задоволення апеляційної скарги та просили вирок суду залишити без змін, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Не погоджуючись з вироком місцевого суду обвинувачений у своїй апеляційній скарзі зазначає про порушення правил підсудності. Проте такі доводи обвинуваченого не узгоджуються з вимогами чинного законодавства.

Відповідно до ч.9 ст. 615 КПК України під час дії воєнного стану обвинувальні акти, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності скеровуються та розглядаються судами, у межах територіальної юрисдикції яких вчинено кримінальне правопорушення, а в разі неможливості з об`єктивних причин здійснювати відповідним судом правосуддя - судом, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що закінчив досудове розслідування, або іншим судом, визначеним у порядку, передбаченому законодавством.

З матеріалів провадження вбачається, що органом досудового розслідування, що закінчив досудове розслідування є СУ ГУНП в Полтавській області, який знаходиться по вул. Сковороди, 2-б м. Полтава, та який знаходиться у межах територіальної юрисдикції Шевченківського (Октябрського) районного суду м.Полтава, тому в розумінні вимог ст. 615 КПК України територіальна підсудність не порушена.

Окрім того питання щодо підсудності справи вирішувалося за поданням Октябрського районного суду м. Полтави, а також за клопотання ОСОБА_9 та ухвалами Полтавського районного суду від 23 серпня 2022 року і 05 серпня 2022 року, відповідно, було відмовлено у направленні кримінального провадження щодо ОСОБА_9 до іншого суду.

Інших підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції стороною захисту не наводиться та колегією суддів не встановлено, у зв`язку з цим вимоги апеляційної скарги в цій частині не підлягають задоволенню.

Щодо інших доводів апеляційної скарги обвинуваченого необхідно зазначити таке.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, за обставин, встановлених судом, є правильним та учасниками провадження не оскаржується.

Не визнаючи свою вину у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_9 суду зазначив, що 11 січня 2022 року у вечірній час доби, після завершення роботи він на своєму автомобілі «Skoda Octavia», д. н. з. НОМЕР_1 , який знаходився в технічно справному стані їхав за кермом вулицею Гоголя міста Миргорода. На передньому пасажирському сидінні сидів його напарник ОСОБА_19 , з яким разом працюють, на задньому сидінні в дитячому кріслі знаходилась його малолітня донька Анна. Сутеніло та була майже темна пора доби, проте вуличне освітлення не було увімкнуте. Проїзна частина має по дві смуги руху в кожному напрямку, розділена подвійною суцільною смугою. Майже на всю ширину дорога була розчищена від снігу, але мала місце ожеледиця, на узбіччях ще був сніг. Рухався зі швидкістю біля 40 км/году напрямку ЦРЛ від вулиці Д. Апостола м. Мирогорода з увімкненим ближнім світлом фар. Оскільки закінчувався робочий день, на проїзній частині було багато транспорту, як зустрічного, так і попутного. Під`їжджаючи до центрального входу парку «Шевченка» та наближаючись до Керамічного коледжу він побачив, що справа на проїзній частині, а саме на правій смузі його напрямку та частково на узбіччі стояли припарковані автомобілі, тому він завчасно перелаштувався у ліву смугу і далі рухався лівою смугою ближче до подвійної суцільної лінії дорожньої розмітки, приблизно на відстані 0,5 м. У цей час в зустрічному напрямку по обох смугах рухались транспортні засоби з увімкненим ближнім світлом фар. Він побачив, що легковий автомобіль з яскравим світлом фар, який рухався лівою смугою у зустрічному напрямку, зупинився з увімкненим лівим покажчиком повороту перед проїзною дорогою до бару «Робін Гуд», який розташований справа по ходу його руху. Вважаючи, що цей автомобіль має намір повернути ліворуч, він зупинився, щоб його пропустити. Одразу за ним зупинилось ще кілька автомобілів, серед яких був мікроавтобус, ще один легковий та вантажний автомобіль-фургон, які не могли об`їхати перший легковий автомобіль. Вони стояли ближче до подвійної лінії дорожньої розмітки, на відстані близько 0,5 м. Він продовжив рух лівою смугою. Наближаючись до пішохідного переходу, розташованого навпроти Керамічного коледжу він неочікувано для себе побачив, що в районі пішохідного переходу із задньої частини автомобіля, який стояв на крайній смузі зустрічного напрямку останнім, на відстані близько 15 метрів від його автомобіля з`явився пішохід, який не дивився вправо, не звертав уваги на його автомобіль та переходив дорогу зліва направо в бік Керамічного коледжу. Щоб уникнути наїзду на пішохода він загальмував, але через те, що відстань до нього була малою та дорожнє покриття було слизьке, автомобіль не зміг раптово зупинитись і стався наїзд на пішохода передньою частиною автомобіля. Після зупинки, вийшов з автомобіля та на проїзній частині побачив лежачою травмовану жінку, одягнену в темний одяг. Далі зі свого телефону викликав швидку та повідомив поліцію. На момент пригоди вуличне освітлення було вимкнене і пішохідний перехід не підсвічувався.

Також зазначив, що узбіччя вулиці Гоголя м. Миргорода були засніжені. Кількості попутних транспортних засобів безпосередньо перед зіткненням не пам`ятає. Інших пішоходів, окрім потерпілої, на пішохідному переході не було. Остання швидко вийшла з-за вантажівки, яка обмежувала йому видимість пішохідного переходу, трохи під кутом біля пішохідного переходу. Наближаючись до пішохідного переходу, він рухався зі швидкістю приблизно 40 км/год, не пригальмовував, вважаючи таку швидкість безпечною. В який саме момент почав гальмувати не пам`ятає. Точної відстані, на якій перебувала пішохід від розмітки пішохідного переходу теж не пам`ятає. Після наїзду автомобіль трохи проїхав та зупинився на розділовій смузі.

Із зазначених місцевому суду показань вбачається, що фактично обвинувачений погоджується з встановленими обставинами вчинення ДТП, зокрема те, що він в м. Миргороді на перехресті вул. Гоголя Озерна 11.01.2022 приблизно о 16.55 год здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_11 .

Не оспорює цих обставин обвинувачений і під час перегляду вироку місцевого суду в суді апеляційної інстанції, проте вказує, що наїзд здійснив саме через порушення правил дорожнього руху самою потерпілою.

Такі показання обвинуваченого не узгоджуються з наявними та дослідженими судом матеріалами провадження.

Згідно з протоколом огляду місця події від 11.01.2022, встановлено погодні умови: опади відсутні, температура повітря -5 С. Асфальтобетонне покриття сухе, нерівності та пошкодження дорожнього покриття відсутні. Проїзна частина вулиці Гоголя м. Миргорода в напрямку перехрестя із вулицею Озерною пряма має по дві смуги для руху в одному напрямку. Дорожня розмітка - подвійна суцільна смуга посередні. У напрямку руху автомобіля маються дорожні знаки 5.35.1, 5.35.2 (пішохідний перехід) та 1.14.1 ПДР (зебра). Освітлення вуличне міське. Посередині проїзної частини за пішохідним переходом виявлено автомобіль «Skoda Octavia», д. н. з. НОМЕР_1 із пошкодженням лобового скла справа. За автомобілем, на відстані 0,5 м від краю проїзної частини виявлено продукти харчування. Сліди шин на місці події відсутні. На схемі маються розміри проїзної частини та детальне розташування автомобіля «Skoda Octavia», д. н. з. НОМЕР_1 , установлено місце наїзду на пішохода на пішохідному переході, зі слів водія. Із фототаблиць слідує, що на момент огляду вуличне освітлення увімкнуте, прямо над пішохідним переходом мається увімкнений ліхтар.

Вказаний огляд місця події був розпочатий о 17.35 год і проведено за участю понятих та ОСОБА_9 , які своїми підписами підтвердили правильність внесених у протокол даних, без будь-яких зауважень чи доповнень.

З довідок Полтавського обласного центру з гідрометеорології від 21.07.2022 року № 9916-03-46/92 та метеослужби ВЧ НОМЕР_2 від 26.07.2022 року № 939, вдень 11.01.2022 у м. Миргороді відмічалась хмарна погода, о 17.30 годин розпочався невеликий сніг, до цього опадів не спостерігалось, вітер північної чверті, 5-10 м/с, температура 4-6 С морозу.

Не зважаючи на дані довідок Полтавського обласного центру з гідрометеорології від 21.07.2022 року № 9916-03-46/92 та метеослужби ВЧ НОМЕР_2 від 26.07.2022 року № 939 про наявність опадів о 17.30 год., з протоколу огляду та фототаблиці до нього вбачається, що на час огляду, тобто станом на 17.35 год будь-яких опадів не було, що не оспорювалося обвинуваченим. В цей же день, відповідно до вказаних вище довідок, до 17.30 год жодних опадів не спостерігалося, відмічалася хмарна погода. У зв`язку з цим доводи обвинуваченого про наявність опадів на момент події не відповідають дійсності.

Протокол огляд місця події від 11.01.2022 складений відповідно до вимог КПК України, узгоджується з даними, зазначеними у схемі місця пригоди, тому відсутні підстави для визнання недопустимим доказом протоколу огляду місця події від 11.01.2022.

Не знайшли підтвердження і доводи обвинуваченого про відсутність вуличного освітлення на час події, так як з огляду відеозаписів з камер спостереження магазину «Маркетопт», розташованого по вулиці Гоголя, 153 м. Миргорода установлено, що міське освітлення вулиці Гоголя міста Миргорода увімкнуто 11.01.2022 приблизно о 16.23 години. DVD диск з відеозаписом камери спостереження магазину «Маркетопт» слідчому було добровільно надано для огляду.

Ця ж інформація про наявність освітлення підтверджується даними довідки КП «Спецкомунтранс» Миргородської міської ради № 05-23/22 від 12.01.2022, відповідно до якої вуличне освітлення на перехресті вулиць Озерної та Гоголя м. Миргорода було ввімкнуто 11.01.2022 о 16 годині 24 хвилини.

Про відсутність опадів та очищену дорогу також у своїх показаннях вказували свідки ОСОБА_23 , ОСОБА_24 та ОСОБА_25 , а також поняті ОСОБА_26 і ОСОБА_27 . При цьому свідки ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_26 і ОСОБА_27 зазначити про наявність вуличного освітлення на місці ДТП.

Суд правильно оцінив показання вказаних вище свідків та надав обґрунтовану оцінку показанням свідків ОСОБА_19 і ОСОБА_18 , зокрема щодо відсутності освітлення на місці пригоди. До того ж, як встановлено судом, ОСОБА_18 не є очевидцем події, а на місці пригоди був після ДТП.

Не відповідає дійсності і твердження ОСОБА_9 про відсутність на схемі ДТП місця наїзду на потерпілу, оскільки, під час огляду місця події саме він зазначив місце наїзду на пішохода, що зафіксовано слідчим в протоколі огляду місця ДТП та схемі до нього, з чим погодився ОСОБА_9 під час проведення слідчої дії за участю понятих.

Згідно з показаннями інспектора поліції ОСОБА_23 , який прибув на виклик вбачається, що на місці пригоди бачив жінку, яка лежала за пішохідним переходом, а поряд з нею сумка з продуктами харчування. Свідки лікар швидкої допомоги ОСОБА_28 та водій швидкої допомоги ОСОБА_29 зазначали, що прибувши на місце ДТП виявили жінку, яка була живою, приблизно на відстані 2-5 метрів від розмітки пішохідного переходу. Зі схеми місця пригоди та протоколу огляду від 11.01.2022 на відстані 5-ти метрів від розмітки пішохідного переходу було знайдено та зафіксовано продукти харчування.

З показань свідка ОСОБА_19 вбачається, що ОСОБА_9 перед пішохідним переходом швидкості не знижував та не перестроювався. Після наїзду на пішохода, ОСОБА_9 одразу зупинився, приблизно за півметра від пішохідного переходу на дорозі побачив жінку без свідомості.

Тобто вказані дані свідчать, що місце вчинення наїзду на пішохода судом встановлено правильно. Будь-яких сумнівів щодо цього у колегії суддів немає.

Більше того сам обвинувачений у своїх показаннях не заперечує, що він здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_11 на перехресті вулиць Гоголя Озерна м. Миргород.

Відповідно до висновків судово-медичних експертиз № 67 від 26.02.2022, № 67А від 26.05.2022 року, № 51 від 30.06.2022, причиною смерті ОСОБА_11 стала тупа травма голови, що призвела до виникнення крововиливів у м`які тканини голови, м`яку мозкову оболонку, утворення конвекситальних гематом обох півкуль головного мозку, забою речовини головного мозку та ускладнилась набряком речовини головного мозку. У неї виявлено тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння, у виді: конвекситальних гематом обох півкуль головного мозку, забою речовини головного мозку в лівій тім`яній ділянці, переламу 2-3 ребер справа, переламу правої ключиці, переламу правої великогомілкової кістки в середній третині, синців праворуч в ділянці шиї та ключиці, області 2-3 ребер справа, гематоми правої скроневої ділянки, лівого надбрів`я, які могли утворитись при дорожньо-транспортній пригоді 11.01.2022. Етиловий спирт не виявлений, дані про стан її сп`яніння відсутні. Виявлені у ОСОБА_11 тілесні ушкодження могли утворитись внаслідок наїзду легковим автомобілем, що рухається на пішохода, яка у момент первинного контакту перебувала у вертикальному положенні, вірогідніше за все рухалась з опором на праву ногу і була обернена задньо-зовнішньою поверхнею правої гомілки до виступаючої частини автомобіля.

Згідно з даними судової медико-криміналістичної експертизи № 53-МК від 24.02.2022, на одязі ОСОБА_11 виявлено такі ушкодження: на пальто від нижнього краю шва пройми рукава з переходом на правий рукав та передню поверхню правої поли, розрив шовних ниток, який утворився від дії сили на перерозтягнення; на чоботях маються зчіси, які утворились в результаті ковзання та тертя об рельєфну поверхню, яким могло бути дорожнє покриття, при чому направлення сили дії було від задника до носка, зліва направо. Враховуючи механізм пошкоджень та слідів на одязі та взутті ОСОБА_11 , які утворились при контактуванні з транспортним засобом, в момент ДТП, вірогідніше всього потерпіла знаходилась в русі та в вертикальному положення.

Також судом встановлено, що медичну документацію було досліджено та враховані під час проведення експертизи. Підстав недовіряти висновкам експерта судом немає.

Невідповідностей та неузгодженості висновків судово-медичних експертиз № 67 від 26.02.2022, № 67А від 26.05.2022, № 51 від 30.06.2022 з даними судової медико-криміналістичної експертизи № 53-МК від 24.02.2022 судом, як про це зазначає сторона захисту, не встановлено. За даними цих експертиз виявлені у ОСОБА_11 тілесні ушкодження могли утворитись внаслідок наїзду легковим автомобілем, що рухається на пішохода, яка у момент первинного контакту перебувала у вертикальному положенні, вірогідніше за все рухалась з опором на праву ногу і була обернена задньо-зовнішньою поверхнею правої гомілки до виступаючої частини автомобіля. На одязі ОСОБА_11 виявлено такі ушкодження: на пальто від нижнього краю шва пройми рукава з переходом на правий рукав та передню поверхню правої поли, розрив шовних ниток, який утворився від дії сили на перерозтягнення; на чоботях маються зчіси, які утворились в результаті ковзання та тертя об рельєфну поверхню, яким могло бути дорожнє покриття, при чому направлення сили дії було від задника до носка, зліва направо. Враховуючи механізм пошкоджень та слідів на одязі та взутті ОСОБА_11 , які утворились при контактуванні з транспортним засобом, в момент ДТП, вірогідніше всього потерпіла знаходилась в русі та в вертикальному положення.

Тобто місцевим судом було з`ясовано, що потерпіла вірогідніше за все була обернена задньо-зовнішньою поверхнею правої гомілки до виступаючої частини автомобіля, про що також свідчать ушкодження правого рукава її пальто та передньої правої поли. Відтак означені докази в їх сукупності підтверджують рух потерпілої саме зліва направо по ходу руху ОСОБА_9 .

За висновком судової авто-технічної експертизи № СЕ-19/117-22/4264-ІТ від 27.04.2022, причиною дорожньо-транспортної пригоди та наслідків, що настали є порушення водієм ОСОБА_9 вимог п. 18.1 «Правил дорожнього руху України». Водій ОСОБА_9 мав технічну можливість уникнути вказаної дорожньо-транспортної пригоди, шляхом виконання вимог п. 18.1 «Правил дорожнього руху України», для чого у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру. Невідповідності з вимогами п. 18.1 «Правил дорожнього руху України» з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди.

До того ж очевидець події свідок ОСОБА_19 надавав суду показання, що ОСОБА_9 перед пішохідним переходом швидкість руху не знижував. Не зазначав про це і сам обвинувачений. Відповідно до матеріалів провадження у напрямку руху автомобіля маються дорожні знаки 5.35.1, 5.35.2 (пішохідний перехід) та 1.14.1 ПДР (зебра). Встановлено судом, що було вуличне міське освітлення.

З огляду на вказане, зважаючи на те, що ОСОБА_9 повинен був під час керування транспортним засобом дотримуватися ПДР, зокрема, у даному випадку, п.18.1, тому доводи обвинуваченого щодо швидкість руху пішохода, яка переходила дорогу по пішохідному переходу, не є визначальним критерієм для встановлення обставин щодо дотримання обвинуваченим Правил дорожнього руху та не спростовує його вину. Звичайний темп руху ОСОБА_11 було відтворено свідком ОСОБА_15 , співробітницею померлої та чоловіком ОСОБА_11 ОСОБА_12 . Більше того жоден зі свідків не зазначав про суттєво велику швидкість пішохода, а саме, що потерпіла перебігала дорогу. З встановлених даних наїзд на пішохода стався на лівій смузі дороги та ближче до розмітки між лівою і правою смугами дороги в напрямку руху автомобіля. Погоджується колегія суддів і з встановленими судом даними, що ОСОБА_11 рухалася з ліва на право.

Крім цього суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що наданий суду стороною захисту висновок судово-автотехнічної експертизи № 5 від 27.02.2024 не спростовує обвинувачення ОСОБА_9 , оскільки цією експертизою не спростовано висновки попередньої експертизи та вихідні дані, які були покладені в її основу, зокрема, дальність видимості елементів дороги з місця водія ОСОБА_9 . Видимість дороги в умовах місця ДТП визначалася слідчим під час слідчого експерименту з потерпілим ОСОБА_12 та складає 100 м. Необхідно наголосити, що у вказаному висновку не вирішується питання щодо дотримання ОСОБА_9 п.18.1 Правил дорожнього руху, а надані висновки щодо дотримання ОСОБА_30 п. 12.1, 12.3 ПДР, що не відповідає висунутому обвинуваченню та не спростовує порушення обвинуваченим п.18.1 ПДР.

Необхідно наголосити, що допит експерта в суді здійснюється з метою роз`яснення його висновку, зокрема, для уточнення використаних методик, обґрунтованості висновків та їх застосування до фактів кримінального провадження.

Оскільки у місцевого суду не виникло необхідності у роз`ясненні висновків експертів, тому суд дійшов висновку про відсутність необхідності виклику експертів для допиту в суді.

Вина ОСОБА_9 підтверджується і іншими, дослідженими судом доказами.

Отже, саме в діях ОСОБА_9 є порушення Правил дорожнього руху, що знаходиться в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди.

Враховуючи викладене, суд правильно критично оцінив показання обвинуваченого про відсутність в його діях правопорушення.

З огляду на вказане, зважаючи на досліджені судом докази та надану оцінку в їх сукупності, суд дійшов правильного висновку про наявність вини ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

Сукупність досліджених судом першої інстанції доказів підтверджують, що 11 січня 2022 року приблизно о 16 годині 55 хвилин ОСОБА_9 , керуючи автомобілем «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись у м. Миргороді на перехресті вулиць Гоголя-Озерною, в напрямку Миргородської міської лікарні, в порушення вимог п. 18.1 Правил дорожнього руху, не зменшив швидкості руху, не зупинився, щоб дати дорогу пішоходу ОСОБА_11 , що переходила проїзну частину по пішохідному переходу зліва направо відносно руху його автомобіля, та допустив наїзд на неї, спричинивши їй тяжкі тілесні ушкодження, що спричинили смерть.

Суд першої інстанції, при призначенні покарання виконав вимоги, передбачені ст. 50, 65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення відповідно до положень ст.12 КК України, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має дітей, наявність роботи, обставин, які пом`якшують покарання: вчинення необережного злочину та наявність на його утриманні двох малолітніх дітей, відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Тобто судом враховані усі встановлені обставини, які враховуються судом при призначенні покарання, зокрема і зазначені стороною захисту.

Колегія суддів також враховує поведінку обвинуваченого під час вчинення кримінального правопорушення та після, зокрема, те, що обвинувачений викликав швидку медичну допомогу потерпілій відразу після події, а також відсутність каяття та сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відсутність критичного ставлення до своїх дій та намагання перекласти вину на померлу, тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що звільнення обвинуваченого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України не сприятиме виправленню та перевихованню обвинуваченого.

Таким чином, призначене ОСОБА_9 не максимальне покарання в повній мірі відповідає вимогам статей 50, 65 КК України, за своїм видом і розміром є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів.

Окрім цього, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції в частині задоволення частково цивільного позову потерпілого ОСОБА_12 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, та вважає, що розмір відшкодування моральної шкоди потерпілому ОСОБА_12 в сумі 400593,35 грн та потерпілому ОСОБА_13 500000 грн моральної школи, було визначено із засад розумності, виваженості та справедливості з урахуванням фізичних та моральних страждань потерпілих, конкретних обставин справи, наслідків вчиненого злочину і вважати його необґрунтовано завищеним підстав немає.

З огляду на викладене вище підстав, передбачених ст.409 КПК України, для зміни чи скасування ухваленого по справі судового рішення щодо ОСОБА_9 , колегія суддів не вбачає. Тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Шевченківського (Октябрського) районного суду м.Полтави від 10 жовтня 2024 року щодо ОСОБА_9 - без змін.

У зв`язку з набранням вироком законної сили ОСОБА_9 взяти під варту у залі суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4