Справа №932/4182/25
Провадження №1-кс/932/1778/25
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

5 травня 2025 року слідча суддя Шевченківського районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсон Херсонської області, громадянина України, одруженого, має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, навідника 1-го гранатометного відділення гранатометного взводу роти вогневої підтримки 1-го батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 НГУ, старшого солдата, зареєстрованого та який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України,

у с т а н о в и л а:

Слідчий Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Краматорськ) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором ОСОБА_3 , подав клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період та проходячи її на посаді навідника 1-го гранатометного відділення гранатометного взводу роти вогневої підтримки 1-го батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 НГУ, діючи з прямим умислом, в умовах воєнного стану, з мотивів небажання виконувати свій конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України у безпосередньому зіткненні з противником, 17 січня 2025 року приблизно об 11 год. 00 хв., перебуваючи в місці зосередження підрозділів військової частини НОМЕР_1 НГУ в АДРЕСА_2 , відкрито відмовився виконати бойовий наказ командира 3-ї роти оперативного призначення (на БМП) батальйонної тактичної групи НОМЕР_2 бригади оперативного призначення Національної гвардії України в ТГР «Покровськ» № 7дск від 17.01.2025 капітана ОСОБА_7 , відданого на підставі бойового розпорядження командира батальйонної тактичної групи 15 бригади оперативного призначення Національної гвардії України № 3/29/2/2-48дск від 16.01.2025 полковника ОСОБА_8 , згідно якого з 12 год. 00 хв. 17.01.2025 необхідно було заступити на позицію відділення «ФЕНІКС», яка розташована на південній околиці с. Петропавлівка Великоновосілківського району Донецької області, із завданням ведення стійкої позиційної оборони на передньому краї І ешелону батальйонного району оборони батальйонної тактичної групи 15 бригади оперативного призначення на ротному опорному пункті.

30 квітня 2025 року солдату ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, підтверджується зібраними під час досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, зокрема: допитами свідків, протоколами слідчих експериментів зі свідками та іншими зібраними під час досудового розслідування доказами в їх сукупності.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 402 ч. 4 КК України, 4-х ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, свідчать про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, а тому просить слідчого суддю обрати стосовно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань установлено, що 18.01.2025 зареєстроване кримінальне провадження №0002959 за ч.4 ст. 402 КК України, у межах якого подане клопотання.

30.04.2025 ОСОБА_4 під особистий розпис повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, а саме умисне невиконання наказу начальника, вчинене в умовах воєнного стану.

З долучених до клопотання матеріалів та наданих судді пояснень вбачається, що ОСОБА_4 є військовослужбовцем, особою з інвалідністю не визнавався, одружений, має на утриманні малолітню дитину.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 визнав, що відмовився виконувати бойове завдання через стан здоров`я та морально-психологічний стан, не довіряв новому командиру. Після відмови виконувати бойове завдання постійно перебував у населеному пункті Отрадному, тимчасовому розташуванні його підрозділу, виконував доручення командування. Нікуди не відлучався, пройшов ВЛК, яке визнало його придатним до проходження військової служби. Він визнає свою провину, хоче продовжити службу. Щодо клопотання не має чіткої, визначеної позиції.

Прокурор на задоволенні клопотання наполягав.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання та копії долучених до нього матеріалів, якими слідчий і прокурор обґрунтовують доводи клопотання, підозрюваного, слідча суддя вважає, що воно не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першої цієї статті.

Слідча суддя вважає, що наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 402 КК України підтверджується допитами свідків, протоколами слідчих експериментів зі свідками та іншими зібраними під час досудового розслідування доказами в їх сукупності.

При цьому слідча суддя враховує, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Так, на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу, оскільки факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.

Отже, незалежно від подальшої юридичної кваліфікації дій підозрюваного, на сьогодні є достатні підстави стверджувати, що ОСОБА_4 може бути причетним до інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 402 КК України.

Щодо виду запобіжного заходу та вирішуючи питання про існування, передбачених ст. 177 КПК України, ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідча суддя, зазначає таке.

Статтею 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

З матеріалів, долучених до клопотання, вбачається, що підозрюваний особою з інвалідністю не визнавався, одружений, має дитину, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

Подія, яка є предметом цього провадження, сталася 17.01.2025. Клопотання про тримання під вартою ОСОБА_4 подане 1 травня 2025 року, тобто після сплинення більше трьох місяців. Весь цей час, зі слів підозрюваного, на спростування яких стороною обвинувачення доказів не подано, він перебував у розташуванні одного з військових підрозділів, самовільно нікуди не відлучався. На підтвердження фактів протиправної поведінки підозрюваного до чи після вчинення інкримінованого правопорушення, порушення ним процесуальних обов`язків під час досудового розслідування, здійснення впливу на свідків у цьому провадженні, перешкоджання слідству іншим чином, сторона обвинувачення слідчій судді не подала. Це свідчить про відсутність ризиків, на які послався слідчий у клопотанні.

За таких умов у задоволенні клопотання слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 177-178, 182-184, 186, 193-194, 196-197, 309-310 КПК України, слідча суддя

п о с т а н о в и л а:

У задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 слідчому Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Краматорськ) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську ОСОБА_6 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошений о 16:20 годині 05.05.2025.

Слідча суддя ОСОБА_1