УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.07.2025 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м.Одесі клопотання прокурора відділу Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000229 від 05.03.2025, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 369-2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання сторони обвинувачення про арешт майна, СУ ГУ НП в Одеській області проводиться досудове розслідування за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000229 відомості про яке внесено 05.03.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що працівниками Одеського управління ДВБ Національної поліції України відповідно до розділу ІІІ «Положення про Департамент внутрішньої безпеки Національної поліції України» та Закону України «Про Національну поліцію» на постійній основі здійснюється комплекс оперативних заходів, спрямованих на виявлення, попередження, припинення та документування кримінальних правопорушень, що вчиняються поліцейськими та державними службовцями, а також корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень.

Так, до Одеського управління ДВБ НП України надійшла оперативна інформація щодо незаконної діяльності групи «бігунків», які налагодили корупційну схему з отримання неправомірної вигоди від службових осіб підприємств за послуги в територіальних сервісних центрах МВС в Одеській області по ухиленню від виконання вимог Постанови Кабінету Міністрів України № 1921 від 28 грудня 2000 р «Про затвердження Положення про військово-транспортний обов`язок».

Відповідно до п. 11 вказаної постанови зазначено, що «Для державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку транспортних засобів у територіальних органах з надання сервісних послуг МВС (крім транспортних засобів, власниками яких є громадяни), крім документів, необхідних для реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку, представником підприємства, установи чи організації, транспортні засоби яких підлягають реєстрації (перереєстрації), зняттю з обліку, подається довідка, форма якої визначається Міноборони, з відміткою керівника територіального центру комплектування та соціальної підтримки про постановку транспортного засобу на військовий облік або зняття з такого обліку».

В свою чергу, група «бігунків» організували виготовлення та використання підроблених довідок з ТЦК та СП, і в подальшому отримавши довіреності від службових осіб підприємств здійснюють реєстраційні дії з ТЗ без фактичної постановки їх на військовий облік та зняття з такого обліку. Вказана послуга коштує від 200 до 500 доларів США.

Досудовим розслідуванням встановлено, що група осіб діючи на території Одеської області, налагодили механізм зняття з обліку транспортних засобів залучених для виконання військово-транспортного обов`язку, шляхом подання підроблених документів.

Так, відповідно до Положення про військово-транспортний обов`язок, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2000 р. № 1921, (далі Положення) визначено порядок виконання військово-транспортного обов`язку для задоволення потреб Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, Держспецзв`язку та Держспецтрансслужби (далі - військові формування) на особливий період транспортними засобами і технікою усіх типів і марок вітчизняного та іноземного виробництва, їх повернення під час демобілізації та компенсації шкоди, завданої транспортним засобам і техніці внаслідок їх залучення під час мобілізації.

Відповідно до п. 6 Положення, військово-транспортний обов`язок є складовою частиною мобілізаційної підготовки і мобілізації в державі та включає в себе проведення заходів, пов`язаних з військовим обліком, завчасною підготовкою, перевіркою готовності до передачі та передачею в особливий період транспортних засобів і техніки військовим формуванням.

Відповідно до п. 11 Положення, для державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку транспортних засобів у територіальних органах з надання сервісних послуг МВС (крім транспортних засобів, власниками яких є громадяни), крім документів, необхідних для реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку, представником підприємства, установи чи організації, транспортні засоби яких підлягають реєстрації (перереєстрації), зняттю з обліку, подається довідка, форма якої визначається Міноборони, з відміткою керівника територіального центру комплектування та соціальної підтримки про постановку транспортного засобу на військовий облік або зняття з такого обліку.

Відповідно до п.п. 12-13 Положення, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки та органи військового управління ведуть військовий облік транспортних засобів і техніки з метою планування передачі підприємствами, установами та організаціями транспортних засобів і техніки для задоволення потреб військових формувань на особливий період; для забезпечення ведення територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки та органами військового управління військового обліку транспортних засобів і техніки органи Державної служби з безпеки на транспорті, інспекцій державного технічного нагляду місцевих держадміністрацій подають до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки інформацію про реєстрацію (перереєстрацію), зміну реєстраційних даних та зняття з обліку транспортних засобів і техніки на території відповідних адміністративно-територіальних одиниць. Зазначена інформація подається щороку не пізніше 20 червня та 20 грудня або протягом п`яти робочих днів з дати надходження відповідних запитів територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки. Інформація про реєстрацію (перереєстрацію) та зняття з обліку транспортних засобів, які перебувають у власності підприємств, установ та організацій і можуть бути призначені для задоволення потреб Збройних Сил та інших військових формувань в особливий період, подається до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки територіальними органами з надання сервісних послуг МВС щокварталу та протягом п`яти робочих днів з дати надходження відповідних запитів від таких центрів.

В ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, встановлено, що на підставі договорів купівлі-продажу укладеному в ТСЦ було здійснено перереєстрацію транспортних засобів автомобілів на нового власника. Попередніми власниками зазначених автомобілів були ТОВ «КАРС ОПТИМУМ», ТОВ Фірма «НЕКС-ГС», ТОВ «ЛАНА», ТОВ «ГАРАНТ-ДЖІПІЕС», ТОВ «ТІДЖЕЙ», ТОВ «ГЕРМЕС Т», ТОВ ВК «ПАКЕДЖІНГ ГРУП УКРАЇНА», ТОВ ФІРМА «НЕКС-ГС», ТОВ «ФУРГОН-ТРАНС», ТОВ «ЕМЕРАЛД СПОРТКАР», ТОВ «ФРАТЕЛІ КОНСОРЦІУМ», ТОВ «Вінер Лізинг», ТОВ «ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА», ТОВ ТПП «ГРАДІЄНТ УКРАЇНА», ТОВ «РБК ІНВЕСТ», ТОВ ФІРМА «НЕКС-ГС», ТОВ «КАРС ОПТИМУМ», ТОВ «ЦСП САР», а для здійснення зазначених реєстраційних дій, до ТСЦ надавалися довідки за підписом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ), полковником ОСОБА_4 , про зняття вказаних автомобілів з військового обліку.

В ході допиту ОСОБА_5 повідомив, що підпис у вказаних довідках про зняття з військового обліку йому не належить, а наданими на запити відповідями ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомлено, що довідки не відповідають встановленому зразку та вищевказаним підприємствам та їх представникам не надавались.

В ході виконання доручення слідчого в порядку ст. 40 КПК України оперативним підрозділом встановлено, що до вчинення кримінальних правопорушень причетні зокрема: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_13 які можуть зберігати речі та документи, що мають доказове значення у кримінальному провадженні за адресами мешкання.

08.07.2025 на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , за адресою: АДРЕСА_1 виявлено та вилучено мобільний телефон iPhone 15 PRO, імеі 1: НОМЕР_1 , імеі 2: НОМЕР_2 .

В ході попереднього, огляду мобільних телефонів виявлено системи логічного захисту від стороннього доступу осіб, з метою приховування ймовірно даних які можуть слугувати як доказ причетності конкретних осіб до вчинення кримінального правопорушення. Також, слідчий вважає, що за допомогою вказаних пристроїв мобільного та інтернет зв`язку особи, які можуть бути причетні до вчинення правопорушення здійснювали спілкування, за допомогою спеціального програмного забезпечення вели листування яке свідчить про вчинення правопорушення та яке з метою приховування протиправних дій було заблоковано системами логічного захисту для неможливості доступу сторонніх осіб, зокрема правоохоронних органів. Окрім того, вони містять в собі відомості щодо можливої злочинної діяльності, щодо незаконної перереєстрації транспортних засобів.

Того ж дня, слідчим з дотриманням вимог ст. 110 КПК України прийнято рішення про визнання вищевказаних речей та документів речовими доказами у кримінальному провадженні, оскільки містять на собі відомості щодо обставин вчинення кримінального правопорушення.

Процесуальний керівник звертається з клопотанням про арешт майна з метою збереження речових доказів.

Прокурор надав заяву в якій клопотання підтримав, просив задовольнити з підстав викладених письмово та розглянути у його відсутності.

Представник ОСОБА_14 адвокат ОСОБА_17 надав письмові заперечення в яких зазначив, що вилучений мобільний телефон не є знаряддям вчинення злочину, не зберіг на собі його сліди, власником був наданий для огляду слідчому добровільно. Зауважив, що стороною обвинувачення не надано доказів відношення вилученого майна до кримінального провадження, ОСОБА_14 про підозру не повідомлено, останній не має жодного відношення до справи. Просив відмовити у задоволенні клопотання, повернути вилучене майно власнику та розглянути у відсутності власника та його представника.

Згідно ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

З урахуванням вищевикладеного та з метою дотримання процесуальних строків розгляду такого роду клопотань, вважаю за можливе розглянути останнє у відсутності власника майна та його представника.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.1, п.2 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

У відповідності до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

В судовому засіданні встановлено, що вилучене в ході обшуку майно відповідає критеріям ч.1 ст.98 КПК України, оскільки вилучене майно могло зберегти на собі сліди вчинення зазначеного у клопотанні кримінального правопорушення, є всі підстави вважати, що було знаряддям вчинення злочину, що в свою чергу свідчить про наявність необхідності в забезпеченні збереження вилученого майна.

Викладене в повній мірі підтверджується долученою до матеріалів клопотання постановою від 08.07.2025 року про визнання та залучення в якості речових доказів, згідно якої вищезазначене вилучене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Накладення арешту на вилучений під час обшуку мобільний телефон необхідно для проведення його детального огляду, проведення судових експертиз, які неможливо провести без наявності у органу досудового розслідування вилученого майна, з метою встановлення наявності доказів, що можуть мати суттєве значення для кримінального провадження.

Зв`язок даного майна із вчиненням злочину, передбаченого ч.3 ст. 369-2 КК України, підлягає встановленню в процесі здійснення досудового розслідування, а отже арешт даного майна є виправданим.

Одночасно слідчий суддя наголошує, що накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або невідворотним позбавленням такого права. Хоча власник і обмежується у реалізації всіх правомочностей щодо відповідного майна, проте таке обмеження має тимчасовий характер. Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України володілець майна, який не був присутній при розгляді питання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Таким чином, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, необхідності для подальшого проведення судових експертиз, виконання доручення слідчого в порядку ст.ст..40.41 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, й, відповідно захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна підлягає застосуванню.

Керуючись ст.ст.170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000229 від 05.03.2025, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 369-2 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на вилучений під час проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , за адресою: АДРЕСА_1 , мобільний телефон iPhone 15 PRO, імеі 1: НОМЕР_1 , імеі 2: НОМЕР_2

шляхом позбавлення права на володіння, розпорядження та користування вказаним майном до скасування арешту у порядку встановленому КПК України

Виконання ухвали покласти на прокурора відділу Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 .

Відповідно до ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Роз`яснити, що відповідно до ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1