Справа № 307/1832/25
Провадження № 1-кп/307/142/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2025 рокум. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Тячівського районного суду надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України.

У підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_4 , ОСОБА_5 заявив клопотання про закриття провадження у справі, та просив звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності щодо інкримінованого йому злочину, передбаченого ст. 336 КК України, з підстав, передбачених ст. 48 КК України, у зв`язку із зміною обстановки, оскільки останній отримав відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації до 06 червня 2026 року, тип відстрочки бронювання. Вище вказане підтверджується військовим обліковим документом.

Обвинувачений ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні підтримав клопотання захисника про звільнення його від кримінальної відповідальності за ст.336 КК України, у зв"язку із зміною обстановки та закриття кримінального провадження.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ст. 336 КК України, з підстав, передбачених ст. 48 КК України, у зв`язку із зміною обстановки .

Заслухавши думку учасників провадження, дослідивши клопотання, суд приходить до наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Положеннями ч. 1 ст. 285 КПК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з положеннями ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Статтею 48 КК України передбачено, що особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

Суд бере до уваги роз`яснення, які містяться в п. 7 Постанови Пленуму ВСУ "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності" від 23.12.2005 року №12, згідно яких в зазначеній статті передбачено дві самостійні підстави звільнення особи від кримінальної відповідальності втрата суспільної небезпечності внаслідок зміни обстановки на час розслідування чи розгляду справи в суді або діянням, або особою, яка його вчинила.

При цьому слід розрізняти зміну обстановки в широкому розумінні, тобто соціальних, економічних, політичних, духовних, міжнаціональних, воєнних, міжнародних, природних, організаційних, виробничих та інших процесів у масштабах країни, регіону, області, міста, району, підприємства, установи, організації, та у вузькому, тобто об`єктивних (зовнішніх) умов життя, в яких перебувала особа на час вчинення злочину та які значною мірою позначались на її суспільній небезпечності.

Для застосування ст. 48 КК України необхідно встановити, що після вчинення певного злочину обстановка змінилася таким чином, що вчинене діяння вже не є суспільно небезпечним. Особу можна визнати такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнала таких змін, що унеможливлюють вчинення нею нового злочину.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 13.04.2023 року у справі №157/1091/22 (провадження №51-3787 км 22), відповідно до якого особу може бути визнано такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнали таких змін, що унеможливлюють вчинення цією особою нового злочину. Такі зміни умов життєдіяльності повинні носити позитивний характер, дієво впливати на її поведінку і з великою долею ймовірності свідчити про те, що ця особа не вчинятиме у майбутньому кримінально караних діянь. У результаті таких змін у житті істотно змінюється морально-юридична оцінка особи, у зв`язку з чим втрачається доцільність застосування до неї заходів кримінально-правового впливу.

Збереження суспільної небезпечності вчиненого злочину на момент розгляду справи в суді не перешкоджає застосуванню ст.48 КК України у разі, коли у зв`язку зі зміною обстановки особа, яка вчинила злочин, перестала бути суспільно небезпечною.

В постанові від 15.04.2021 року у справі № 161/1390/19 (провадження № 51-5089км19) Верховний Суд зазначив, що такі зміни умов життєдіяльності особи повинні носити позитивний характер, дієво впливати на її поведінку і з великою долею ймовірності свідчити про те, що ця особа не вчинятиме у майбутньому кримінально караних діянь. Такими змінами можуть визнаватись, наприклад: призов особи на військову службу, зміна постійного місця проживання і розірвання зв`язків із кримінальним оточенням, тяжка хвороба або нещасний випадок, унаслідок якого особа стала інвалідом тощо.

Органом досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, а саме: в ухиленні від призову на військову службу під час мобілізації.

Суд дійшов висновку, що отримання ОСОБА_4 відстрочки від призову не може в даному випадку бути визнано змінами умов життєдіяльності обвинуваченого в розумінні ст. 48 КК України, оскільки така обставина не існувала на момент вчинення обвинуваченим інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України та не стала для нього стримуючим фактором, який спонукав би його не вчиняти кримінальне правопорушення. Крім того, надана особі відстрочка є обмеженою у часі.

Оскільки отримання особою у встановленому законом порядку відстрочки від призову не співвідноситься з вимогами ст.48 КК України, суд приходить до висновку, що в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ст..336 КК України, на підставі ст..48 КК України, у зв`язку із зміною обстановки та закриття кримінального провадження, слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 284, 314, 372 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ст..336 КК України, на підставі ст..48 КК України, у зв`язку із зміною обстановки та закриття кримінального провадження, - відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали суду складено та оголошено 21 серпня 2025 року.

Суддя Тячівського

районного суду ОСОБА_1