Провадження № 1-кп/175/1361/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2025 року селище Слобожанське

Дніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 розглянувши в порядку спрощеного провадження, без проведення судового розгляду в судовому засіданні, кримінальне провадження №0000080 від 02.07.2025 за обвинуваченням:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, із загальною середньою освітою, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, маючого на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 26.12.2013 ОСОБА_2 зобов`язаний сплачувати аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19.12.2013 і до досягнення дитиною повноліття.

Однак, ОСОБА_2 достовірно знаючи про необхідність сплачувати аліменти, грубо порушуючи обов`язки щодо необхідності утримання малолітнього сина, які покладені на нього як батька ч.2 ст.51 Конституції України та ст.ст. 150, 152, 155, 180 Сімейного кодексу України, ігноруючи загальноприйняті норми, що гарантують нормальний розвиток, виховання та здоров?я дітей, усвідомлюючи протиправність своєї поведінки, маючи умисел, спрямований на злісне ухилення від сплати встановлених рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська коштів на утримання дитини, у період часу з 19.12.2013 по 01.07.2025 злісно ухилявся від сплати аліментів на утримання свого малолітнього сина, а саме тривалий проміжок часу без поважних причин офіційно не працював і не вживав заходів для офіційного працевлаштування, не звертався у місцевий центр зайнятості з приводу постановки на облік, працюючи у фізичних осіб-підприємців і приватних осіб і маючи тимчасовий заробіток, з метою ухилення від сплати аліментів не повідомляв у державну виконавчу службу відомості про місце своєї роботи та приховував фактичні доходи, ігноруючи вимоги державного виконавця Слобожанського відділу державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного МРУМЮ (м. Одеса) про необхідність виконання аліментних зобов?язань, не надавав будь-якої матеріальної допомоги на утримання дитини, внаслідок чого утворилась заборгованість зі сплати аліментів на утримання дитини у розмірі, що сукупно перевищує суму виплат за три місяці відповідних платежів та становила 320738,18 грн., а після сплати останнім частки боргу в розмірі 74011,06 грн., загальна сума заборгованості по аліментам ОСОБА_2 становить 246727,12 грн..

Таким чином, ОСОБА_2 злісно ухиляється від сплати встановлених рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 26.12.2013 коштів на утримання свого сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що призвело до виникнення заборгованості із сплати таких коштів у розмірі, який сукупно перевищує суму виплат понад три місяці відповідних платежів, та складає 246727,12 грн..

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_2 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КК України, тобто злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

25.07.2025 обвинувальний акт відносно ОСОБА_2 з клопотанням прокурора про розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, з доданими документами, а саме: письмовою заявою обвинуваченого ОСОБА_2 , складену в присутності захисника адвоката ОСОБА_5 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження та згоди з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні; письмовою заявою законного представника малолітнього потерпілого ОСОБА_3 , що вона не заперечує проти розгляду обвинувального акту у спрощеному провадженні, та матеріалами досудового розслідування надійшов до Дніпровського районного суду Дніпропетровської області.

Ухвалою судді від 25.07.2025 постановлено провести розгляд обвинувального акту відносно ОСОБА_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України в спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні та виклику учасників кримінального провадження.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.4 ст.107 КПК України не здійснювалось.

В заяві від 25.07.2025 щодо визнання винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, складеній в присутності захисника адвоката ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_2 визнав свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України та погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами викладеними в обвинувальному акті. ОСОБА_2 ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку, а також погодився на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до ч.2 ст.381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту. Згідно ч.3 ст.302 КПК України до обвинувального акту з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні повинні бути додані: письмова заява підозрюваного, складена в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч.2 ст.302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні; письмова заява потерпілого щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч.2 ст.302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні; матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання підозрюваним своєї винуватості.

З урахуванням викладеного, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

На підставі ч.2 ст.382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Дослідивши наявні у кримінальному провадженні докази, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку повністю доведена, а його дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст.164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_2 суд керується ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке статтею 12 КК України віднесено до кримінальних проступків, характер та конкретні обставини його скоєння; дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має на утриманні малолітню дитину, офіційно не працевлаштований, має постійне місце проживання, за яким характеризується задовільно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, а також щире каяття та визнання ним своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, як обставини, що пом`якшують покарання, та відсутність обставин, які б його обтяжували.

Оцінюючи в сукупності всі встановлені обставини, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_2 покарання в межах санкцій ч. 1 ст. 164 КК України у виді пробаційного нагляду, з покладенням відповідних обов`язків, що на переконання суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні, заходи забезпечення кримінального провадженні не застосовувалися.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370-374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік.

На підставі ч. 2, 3 ст.59-1 КК України покласти на засудженого ОСОБА_2 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

4) працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано посаду (роботу).

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.ст. 381, 382 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 КПК України протягом 30 днів з дня отримання його копії.

Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддя ОСОБА_1