Справа № 461/2586/25
Провадження № 1-кс/461/3853/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.06.2025 року слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові клопотання адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_5 про скасування запобіжного заходу, -

В С Т А Н О В И В:

адвокат ОСОБА_6 звернулася до слідчого судді з клопотанням в інтересах ОСОБА_5 про скасування запобіжного заходу в кримінальному провадженні № 0000363.

В обґрунтування заявленого клопотання покликається на те, що оскільки кримінальне провадження за ст.114-1 КК України було виділено з основного провадження (за ст.332 ККУ), а потім після обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою знову об`єднано з основним, то є правові підстави для скасування запобіжного заходу, адже порушено принцип індивідуалізації процесуальних рішень.

В судовому засіданні підозрюваний та його захисники клопотання підтримали.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні клопотання заперечили, посилаючись на те, що затримання ОСОБА_5 здійснено на підставі ст.208 КПК України, процесуальна процедура затримання слідчим дотримана, порушень, які б могли слугувати підставою для визнання затримання незаконним, не допущено.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУ Національної поліції у Львівській області перебували матеріали кримінального провадження №0000037 від 10.02.2025, за підозрою ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.114-1 КК України.

В межах даного кримінального провадження 07.04.2025 року ОСОБА_5 затриманий як підозрюваний у порядку ст. 208 КПК України.

08.04.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.114-1 КК України у кримінальному провадженні №0000037 від 10.02.2025,.

Ухвалою слідчого судді від 09.04.2025 року застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, на шістдесят днів з моменту затримання, тобто до 05.06.2025 року включно.

Постановою Львівської обласної прокуратури від 03.06.2025 року об`єднано матеріали досудового розслідування якою знову об`єднано КП №0000037 (ч.1 ст.114-1 ККУ) та №0000363 (ч.3 ст.332 ККУ) в одне провадження за № 0000363.

На думку захисника, слідчим протягом тривалого часу не здійснювалось заходів для ефективного досудового розслідування; більшість процесуальних дій, в т.ч. і призначення та проведення експертиз, проведено в іншому кримінальному провадженні №0000363 від 25.01.2024, в якому оголошено підозру тим же особам, що і №0000037 від 10.02.2025 - ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 за ч.3 ст.332 КК України.

Сторона захисту, покликаючись на ст.206 КПК України, зазначає, що оскільки кримінальне провадження за ст.114-1 КК України було виділено з основного провадження (за ст.332 ККУ), а потім після обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою знову об`єднано з основним, то є правові підстави для скасування запобіжного заходу, адже, порушено принцип індивідуалізації процесуальних рішень.

Згідно з ч.1 ст.206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 206 КПК України якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави у встановленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Згідно з ч. 4 ст. 206 КПК України якщо до доставлення такої особи до слідчого судді прокурор, слідчий звернеться з клопотанням про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний забезпечити проведення у найкоротший строк розгляду цього клопотання.

Відповідно до ч. 5 ст. 206 КПК України незалежно від наявності клопотання слідчого, прокурора, слідчий суддя зобов`язаний звільнити особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких трималася ця особа, не доведе:

1) існування передбачених законом підстав для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду;

2) неперевищення граничного строку тримання під вартою;

3) відсутність зволікання у доставленні особи до суду.

Норма ст. 206 КПК України, крім іншого, покликана врегулювати питання забезпечення законного тримання особи під вартою та її звільнення з-під варти за недоведеності підстав для такого тримання.

Статтею 29 Конституції України гарантовано, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожному заарештованому чи затриманому має бути невідкладно повідомлено про мотиви арешту чи затримання. Кожний затриманий має право у будь-який час оскаржити в суді своє затримання.

Відповідно до підпункту «с» пункту 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і, зокрема, в таких випадках, як законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Безпосередньо в судовому засіданні слідчим та прокурором доведено, що затримання ОСОБА_5 здійснено на підставі ст.208 КПК України; строки тримання затриманої особи під вартою не перевищені; ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень відповідно до вимог КПК України; 04.06.2025 орган досудового розслідування змінив підозру ОСОБА_5 , кваліфікація дій залишається по ч.3 ст.332 КК України та по ст.114-1 КК України; підозра доповнилась новими епізодами.

Відповідно до ст.217 КПК України, у разі необхідності в одному провадженні можуть бути об`єднані матеріали досудових розслідувань щодо декількох осіб, підозрюваних у вчиненні одного кримінального правопорушення. допустимість об`єднання в одному кримінальному провадженні матеріалів досудового розслідування сприяє цілеспрямованості досудового розслідування та його результативності.

Суд встановив, що після об`єднання кримінальних проваджень змінився лише номер кримінального провадження. При цьому, всі процесуальні дії, в т.ч. і призначення та проведення експертиз, які, як стверджує сторона захисту, було проведено в іншому кримінальному провадженні №0000363 від 25.01.2024, залишаються в об`єднаному кримінальному провадженні № 0000363 (за (ч.1 ст.114-1, ч.3 ст.332 КК України).

Обидва об`єднані кримінальні провадження розслідуються щодо одних і тих же осіб: ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 за ч.3 ст.332 КК України, ст.114-1 КК України.

Об`єднання кримінальних проваджень, в даному випадку, не порушує процесуальних прав підозрюваного ОСОБА_5 .

Доводи захисту, що досудове слідство є неефективним та немає достатніх доказів причетності ОСОБА_5 до вчинених кримінальних правопорушень не приймаються судом до уваги, оскільки це не є процесуальними обставинами при розгляді скарги в порядку ст.206 КПК України про незаконність утримання підозрюваного під вартою та скасування запобіжного заходу.

Ухвалою слідчого судді від 29.05.2025 року продовжено строк дії запобіжного заходу ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою без визначення застави до 28.07.2025 року включно; ухвала залишена без змін Львівським апеляційним судом, який зазначив, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави є співмірним існуючим ризикам, відповідає особі ОСОБА_5 і зможе забезпечити виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків, а відтак є необхідним за даних обставин та відповідає характеру кримінального провадження та суспільному інтересу, дані про особу ОСОБА_5 не зменшують або не усувають наявність ризиків в цьому кримінальному провадженні.

З урахуванням викладеного, зважаючи на відсутність будь-яких доказів на підтвердження доводів захисника про незаконне тримання під вартою ОСОБА_5 , слідчий суддя не знаходить підстав для задоволення клопотання.

Керуючись ст.206 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в :

у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_5 про скасування запобіжного заходу відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст складено 19.06.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1