Справа № 521/8261/25
Номер провадження:1-кс/521/1973/25
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 травня 2025 року м. Одеса
З клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається наступне.
Під час поверхневої перевірки водія транспортного засобу - гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в сумці чорного кольору, було виявлено предмет ударно-дробильної дії, ззовні схожий на металевий «кастет», який в подальшому було вилучено під час проведення огляду місця події.
Відповідною постановою слідчої вищевказаний предмет визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.
Попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення ч. 2 ст. 263 КК України.
Слідча вказує, що накладення арешту на зазначене майно є необхідним, оскільки вилучений предмет може містити у собі інформацію про обставини кримінального правопорушення, що розслідується та в подальшому слугувати доказом його вчинення, тому для забезпечення збереження вилученого майна, просить накласти арешт.
У судове засідання учасники розгляду клопотання не прибули, проте слідча звернулась із заявою про розгляд клопотання за її відсутності.
Розглянувши клопотання, дослідивши надані документи, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий (дізнавач) за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
Згідно із вимогами ч. 1 ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому КПК України порядку.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України - арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України - у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Згідно із вимогами ч. 1 ст. 98 КПК України - речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі гроші набуті кримінально протиправним шляхом, або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Аналізуючи вимоги КПК України, можна дійти висновку, що арешт майна є важливим елементом здійснення завдань кримінального провадження, своєчасне застосування якого може запобігти непоправним негативним наслідкам при розслідуванні кримінальних правопорушень.
Матеріалами клопотання доведено достатність обґрунтованої підозри, що обставини, які перевіряють органом досудового розслідування, можуть мати ознаки кримінального правопорушення та слідчий суддя приходить до висновку, що факти, які породжують таку підозру виправдовують подальше розслідування на даному етапі та необхідності застосування відповідних заходів забезпечення кримінального провадження.
Слідчим суддею встановлено, що в ході досудового розслідування, а саме 19.05.2025 року в ході огляду місця події органом досудового розслідування було вилучено майно, яке може бути доказом вчинення кримінального правопорушення або містити у собі інформацію щодо протиправної діяльності фігуранта кримінального провадження, відтак клопотання про накладення арешту на майно відповідає вимогам ст. 171 КПК України, додані до клопотання матеріали доводять наявність підстав вважати, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, отже з метою збереження майна як речового доказу та забезпечення кримінального провадження, а також для повного, всебічного та неупередженого проведення досудового розслідування та встановлення істини у справі, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання.
Підстав для відмови в задоволенні клопотання слідчий суддя не вбачає.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170 173, 309 КПК України, слідчий суддя
Накласти арешт на майно (із забороною розпорядження, відчуження, користування), яке 19.05.2025 року органом досудового розслідування було вилучено у гр. ОСОБА_5 , під час огляду місця події на ділянці місцевості, що розташована біля будинку 14, що розташований за адресою: м. Одеса, вул. Б.Хмельницького, а саме арешту підлягає:
- предмет ударно-дробильної дії, ззовні схожий на металевий «кастет».
Виконання ухвали про арешт майна негайно доручити органу досудового розслідування, в порядку, передбаченому Постановою Кабінету Міністрів України №1104 від 19.11.2012 року.
Ухвалу слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів.
Слідчий суддя ОСОБА_1