Справа № 203/3993/17
Провадження № 1-в/204/843/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2025 року Чечелівський районний суд міста Дніпра в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2 ,

за участю

прокурора ОСОБА_3 ,

представника органу пробації ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засідання подання Чечелівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку відносно засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

ВСТАНОВИВ:

До Чечелівського районного суду міста Дніпра надійшло вищевказане подання.

В обґрунтування подання зазначено, що 15.01.2018 року до Чечелівського районного сектору Центрального МВР м. Дніпра УОПП Південно-Східного МРУ ВКПП МУЮ з Кіровського районного суду м. Дніпропетровська на виконання надійшло розпорядження про виконання вироку, що набрав законної сили, та дві копії вироку суду від 07.11.2017 року, які були прийняті до виконання. За викликом до відділу пробації на 23.01.2018 ОСОБА_5 не з`явився, про причини неявки не повідомив. 25.01.2018 року розпочаті першочергові заходи з виявлення особи, місцезнаходження якої невідомо. Згідно довідки на вимогу УІП КП 102 при ГУНП України від 02.02.2018, ОСОБА_5 в період іспитового строку вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України. Шевченківським ВП ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області відкрито кримінальне провадження №0003517, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.12.2017 року. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 08.12.2017 року відносно ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22.12.2017 року вказану ухвалу скасовано, та змінено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на нічний домашній арешт. 19.04.2018 року було повторно розпочато та проведено першочергові розшукові заходи з метою виявлення особи, місцезнаходження якої невідомо. У зв`язку з тим, що вжитими заходами місцезнаходження ОСОБА_5 не встановлено, до Чечелівського ВП ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області було направлено матеріали для проведення подальших розшукових заходів та оголошення в розшук. Постановою від 08.08.2018 ОСОБА_5 оголошено у державний розшук та заведено оперативно-розшукову справу № 86618003. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12.10.2018 матеріали кримінального провадження №0003517 від 06.12.2017 року, повернуто прокурору. З вказаної ухвали вбачається, що ОСОБА_5 14.02.2018 року виїхав до РФ. Відповідно до повідомлення керівника Центральної окружної прокуратури міста Дніпра від 16.04.2025 року № 54-2494ВИХ-25, досудове розслідування у кримінальному провадженні №0003517 від 06.12.2017 року, зупинено у зв`язку з переховуванням ОСОБА_5 , оголошено у розшук та заведено оперативно-розшукову справу №16222030. На теперішній час місце перебування останнього не встановлено. Перебіг давності строку виконання вироку через ухилення засудженого від відбування покарання не зупинявся. Стосовно ОСОБА_5 не було винесено жодного обвинувального вироку за скоєння нового злочину, який набрав законної сили. Враховуючи положення п.3 ч.1 ст.80 КК України строки давності виконання обвинувального вироку Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 07.11.2017 року закінчились 08.12.2022 року.

Представник органу пробації в судовому засіданні підтримала подання.

Прокурор не заперечувала проти задоволення подання.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст.539 КПК України, має право вирішувати питання про усякого роду сумніви та протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Відповідно до ст. 152 КВК України підставами звільнення від відбування покарання є: відбуття строку покарання, призначеного вироком суду; закон України про амністію; акт про помилування; скасування вироку суду і закриття кримінального провадження; закінчення строків давності виконання обвинувального вироку; умовно-дострокове звільнення від відбування покарання; хвороба; інші підстави, передбачені законом.

Згідно з ч.1, 3 ст. 80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі; три роки - у разі засудження до покарання у виді обмеження волі; п`ять років - у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі за нетяжкий злочин, а також при засудженні до позбавлення волі на строк не більше п`яти років за тяжкий злочин; десять років - у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років за тяжкий злочин, а також при засудженні до позбавлення волі на строк не більше десяти років за особливо тяжкий злочин; п`ятнадцять років - у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі на строк більше десяти років за особливо тяжкий злочин.

Перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

На підставі ч.4 ст. 80 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий злочин.

Вказані положення свідчать, про те, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

Під давністю виконання обвинувального вироку розуміється сплив встановлених у законі строків з дня набрання чинності обвинувальним вироком, що виключає виконання призначеного судом покарання. Існування в Кримінальному кодексі України цього виду звільнення від відбування покарання обумовлюється недоцільністю виконання обвинувального вироку, оскільки після спливу вказаних строків його виконання не може мати належного карального і превентивного впливу, а також тим, що не вчинення засудженим у цей період нового злочину, як правило, свідчить про втрату ним суспільної небезпечності.

Загальними умовами, за яких особа, крім тих, що засуджені за злочини, передбачені ст. ст. 437-439 і ч. 1 ст. 442 КК України, або за інші злочини до довічного позбавлення волі, звільняється від відбування покарання відповідно до ст. 80 КК України, є: закінчення зазначених у ч. 1 ст. 80 КК України строків; не вчинення протягом цих строків нового злочину; не ухилення засудженого від відбування покарання.

Отже, тривалість строків давності, передбачених, зокрема, п.1-5 ч. 1 ст. 80 КК України, диференціюється залежно від тяжкості вчиненого злочину, а також виду та міри призначеного судом покарання, у тому числі остаточного покарання за сукупністю злочинів або за сукупністю вироків та початком перебігу строку давності є день набрання чинності обвинувальним вироком, який встановлюється кримінальним процесуальним законодавством.

Правила звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку, встановлені правилами ст. 80 КК України, стосуються як основного, так і додаткового покарання.

Судом встановлено, що вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 07.11.2017 року ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбачено ч.1 ст.185 КК України, та призначено покарання у виді 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, тобто до 07.11.2018 року, із покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 13.08.2020 року приведено у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року №2617-VIII, та постановлено вважати ОСОБА_5 , засудженим вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 07 листопада 2017 року за ч.1 ст.185 КК України до покарання у вигляді обмеження волі на строк 2 (два) роки. На підставі ст.75 КК України, звільненим від відбування покарання з випробуванням на строк 1 (один) рік, із покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Тобто ОСОБА_5 слід вважати таким, що засуджено до покарання у виді обмеження волі.

Факту ухилення ОСОБА_5 від відбування покарання не встановлено.

Щодо розпочатого відносно ОСОБА_5 кримінального провадження №0003517 від 06.12.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, за якими йому було повідомлено про підозру та яке зупинено 08.01.2019 у зв`язку з оголошенням розшуку підозрюваного, слід зазначити, що обвинувальний вирок суду відносно ОСОБА_5 за вказаним злочином не виносився, що виключає можливість переривання перебігу давності виконання обвинувального вироку з огляду на положення ст. 62 Конституції України щодо презумпції невинуватості.

Таким чином, наведені обставини свідчать про закінчення строків давності виконання покарання призначеного вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 07.11.2017 за ч. 1 ст. 185 КК України, який приведено у відповідність ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 13.08.2020 року до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року №2617-VIII, та постановлено вважати ОСОБА_5 , засудженим за ч.1 ст.185 КК України до покарання у вигляді обмеження волі на строк 2 (два) роки, на підставі ст.75 КК України, звільненим від відбування покарання з випробуванням на строк 1 (один) рік, із покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України, відповідно до приписів п.2 ч.1 ст. 80 КК України.

Наведений висновок підтверджується правовою позицією Верховного Суду України щодо застосування ст. 80 КК України. Так, правовим висновком Верховного Суду України, наведеному у постанові від 24.12.2015 року у справі № 5-324кс15, передбачено, що стаття 80 КК передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Правова природа вказаного виду звільнення від відбування призначеного покарання зумовлюється одностороннім обов`язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків. Особа, засуджена до певного виду покарання, не несе правового обов`язку застосовувати право обмеження, які входять до його змісту, сама до себе - це виключна одностороння компетенція спеціальних державних органів, які виконують покарання.

Водночас засуджена до певного виду покарання особа не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання покарання.

Враховуючи вищевикладене, оскільки подання органу пробації про звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку знайшло своє обґрунтування в судовому засіданні, останнє підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.537, 539 КПК України, ст.80 КК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Подання Чечелівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку відносно засудженого ОСОБА_5 - задовольнити.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , звільнити від відбування покарання, призначеного вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 07 листопада 2017 року, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом семи днів з дня її оголошення до Дніпровського апеляційного суду через Чечелівський районний суд міста Дніпра.

Суддя ОСОБА_1