Провадження № 1-кп/161/1061/25
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 30 червня 2025 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням:

судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000815 від 25.02.2025, який надійшов до суду 04.06.2025 від Волинської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону, про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луцьк Волинської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з вищою освітою, розлученого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «солдат», раніше не судимого, -

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 , 24 лютого 2025 року, близько 18 години 30 хвилин, знаходячись у приміщенні квартири, що за адресою: АДРЕСА_1 , де діючи з прямим умислом, керуючись корисливим мотивом та метою таємного викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, який введений на території України відповідно до Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України «Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року, продовженого Указом Президента України від 29.10.2024 року № 4024-ІХ "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", продовженого Указом Президента України від 15.01.2025 № 4220-IX "Про введення воєнного стану в Україні", із гаманця належного ОСОБА_5 таємно викрав 200 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 24.02.2025 становить 8318,38 грн. та 200 польських злотих, що згідно курсу НБУ станом на 24.02.2025 становить 2087,90 грн., чим завдав ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 10 406,28 грн.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю та показав, що дійсно він, при обставинах місця і часу, що зазначені в обвинувальному акті, таємно викрав грошові кошти на загальну суму 10 406 грн. 28 коп., які належать потерпілому ОСОБА_5 . У вчиненому щиро розкаявся, просив суд суворо його не карати.

Потерпілий ОСОБА_5 у письмовій заяві, поданій на адресу суду, зазначив, що завдані збитки йому не відшкодовано, при призначенні покарання обвинуваченому покладається на розсуд суду.

Суд, у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження змісту обставин, викладених в обвинувальному акті, які ніким не оспорюються, не маючи сумніву у добровільності їх позицій, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 185 КК України.

Обговорюючи питання про вид і міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання, а також дані про особу винного.

До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правпорушення.

Обставин, що обтяжують покарання, суд по справі не вбачає.

Обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, вперше притягується до кримінальної відповідальності, вчинив кримінальне правопорушення, що згідно ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, однак вину визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, є особою молодого віку, має постійне місце проживання, учасник бойових дій, на обліках у лікарів нарколога чи психіатра не перебуває, завдані збитки не відшкодовано. А тому, врахувавши наведені обставини у їх сукупності, а також думку потерпілого, який при призначенні покарання обвинуваченому покладався на розсуд суду, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства та йому слід призначити мінімальне покарання, передбачене санкцією ч.4 ст.185 КК України, у виді позбавлення волі, та на підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування призначеного покарання із випробуванням, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Таке покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 2 (два) роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього згідно ст.76 КК України обов`язки, а саме:

-періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Головуючий