Справа №463/3603/25
Провадження №1-кп/463/382/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2025 р. Личаківський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

особи, стосовно якої передбачається

застосування примусових заходів

виховного характеру ОСОБА_4

її законного представника ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

потерпілої ОСОБА_7

її законного представника ОСОБА_8

представника уповноваженого підрозділу

ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_9

представника служби у справах дітей

ЛРА ЛМР ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові клопотання у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000088 від 23.03.2025, про застосування примусових заходів виховного характеру до неповнолітньої:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Львова, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , учениці 8-В класу середньої загальноосвітньої школи №67 м.Львова, раніше не судимої,-

за вчинення суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч.1 ст.126 КК України

встановив:

Старший дізнавач відділу дізнання Львівського РУП№1 Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_11 за погодженням із прокурором Галицької окружної прокуратури м.Львова ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням про застосування примусових заходів виховного характеру до неповнолітньої ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000088 від 23.03.2025.

У ході розгляду клопотання встановлено, що неповнолітня ОСОБА_4 03.03.2025 близько 15-30 год., перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , на ґрунті особистих неприязних відносин з неповнолітньою ОСОБА_7 , знаючи про те, що здоров`я будь-якої людини рівною мірою охороняється законом, протиправне посягання на нього є кримінально-караним, умисно, тримаючи у руках зарядний кабель до мобільного телефону, нанесла ним декілька ударів по тілу ОСОБА_7 , у подальшому, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_4 нанесла значну кількість ударів ногами та руками в область голови та тулуба ОСОБА_7 , чим завдала останній фізичного болю, не спричинивши тілесних ушкоджень. Таким чином, ОСОБА_4 будучи особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч.1 ст.126 КК України (умисне завдання ударів, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень).

В судовому засіданні прокурор дане клопотання підтримала та зазначила, що є підстави застосування примусових заходів виховного характеру до неповнолітньої ОСОБА_4 .

Потерпіла в судовому засіданні повідомила про обставини її побиття ОСОБА_4 03.03.2025, проти задоволення клопотання не заперечили.

Законний представник потерпілої, представник уповноваженого підрозділу ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області та представник служби у справах дітей ЛРА ЛМР в судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечили.

ОСОБА_4 у судовому засіданні зазначила, що з потерпілою вона тривалий час спілкувались та у них були конфлікти. Щиро покаялася, просила вибачення за вчинене у потерпілої, обіцяла подібного не вчиняти. Заперечила задоволення клопотання в частині обмеження дозвілля, щодо не залишати місце постійного проживання в період часу з 21-00 год. до 08-00 год., оскільки вона зранку не буде встигати на навчання.

Законний представник ОСОБА_4 ОСОБА_12 (мати) в судовому засіданні заперечила задоволення клопотання в частині обмеження дозвілля, оскільки вона проживає за іншою адресою ніж її донька.

Захисник в судовому засіданні підтримала думку ОСОБА_4 та її законного представника.

Заслухавши думку прокурора, потерпілої, її законного представника, представника уповноваженого підрозділу ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області, представника служби у справах дітей ЛРА ЛМР, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів виховного характеру, її законного представника, захисника, безпосередньо дослідивши докази подані під час судового розгляду, оцінюючи їх в сукупності, з точки зору достатності та взаємозв`язку, провівши у повному обсязі судовий розгляд, перевіривши доводи учасників процесу, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора про застосування щодо ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру підлягає до задоволення з наступних підстав.

Вчинення ОСОБА_4 суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч.1 ст.126 КК України підтверджується наступними доказами: витягом з журналу єдиного обліку заяв та повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, згідно з яким, 23.03.2025 надійшло повідомлення із служби 102 про викладені в телеграм каналі «Труха-Львів» відео конфлікту двох підлітків; протоколом прийняття заяви ОСОБА_7 про вчинене кримінальне правопорушення від 24.03.2025; протоколом прийняття заяви ОСОБА_8 законного представника ОСОБА_7 про вчинене кримінальне правопорушення від 24.03.2025; протоколом огляду предметів від 24.03.2025, згідно з яким оглянуто електронний ресурс телеграм каналу «Труха-Львів» та виявлено 3 відео з побиттям потерпілої; протоколом огляду предметів від 24.03.2025, згідно з яким, з участю ОСОБА_4 та її законного представника оглянуто належний їй мобільний телефон «iPhone XR» на якому наявна переписка та відео з обставинами події; висновком експерта №198 від 24.03.2025, згідно з яким у неповнолітньої ОСОБА_7 , на час проведення судово-медичної експертизи тілесних ушкоджень і слідів їх загоєння не виявлено; протоколом огляду речей від 26.03.2025 та додатку до нього, згідно якого оглянуто відео побиття потерпілої наявного на інтернет сторінці «Львів» в соціальній мережі «Facebook».

Суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_4 , які виразились в умисному завданні ударів, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень, мають ознаки суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння,передбаченого ч.1 ст.126 КК України.

Згідно з ст.498 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч.2 ст.97 КПК України примусові заходи виховного характеру, передбачені ч.2 ст.105 КК України, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.

Згідно з п.п.1, 2 ч.2 ст.105 КК України до неповнолітнього може бути застосовано примусові заходи виховного характеру у виді: застереження; обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього.

Відповідно до п.п.5, 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 15 травня 2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру», застереження, яке є одним із найм`якших заходів виховного характеру, може бути зроблено шляхом роз`яснення судом неповнолітньому наслідків його дій - шкоди, завданої охоронюваним законом правам особи (осіб), інтересам суспільства або держави, - та оголошення неповнолітньому осуду за ці дії, а також попередження про більш суворі правові наслідки, які можуть настати в разі продовження ним протиправної поведінки чи вчинення нового злочину. Обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог щодо поведінки неповнолітнього слід розуміти як: обмеження перебування поза домівкою в певний час доби; заборону відвідувати певні місця, змінювати без згоди органу, який здійснює за ним нагляд, місце проживання, навчання чи роботи, виїжджати в іншу місцевість; покладення обов`язку продовжити навчання, пройти курс лікування (за наявності хворобливого потягу до спиртного або в разі вживання наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів); тощо.

Ч.3 ст.105 КК України передбачено, що до неповнолітнього може бути застосовано кілька примусових заходів виховного характеру, що передбачені у частині другій цієї статті. Тривалість заходів виховного характеру, передбачених у пунктах 2 та 3 частини другої цієї статті, встановлюється судом, який їх призначає.

Відповідно до ч.1ст.501 КПК України під час постановлення ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує: чи мало місце суспільно небезпечне діяння; чи вчинено це діяння неповнолітнім у віці від 11 років до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння; чи слід застосувати до нього примусовий захід виховного характеру і якщо слід, то який саме.

Ст.22 КК України передбачено, що кримінальній відповідальності підлягають особи, яким до вчинення кримінального правопорушення виповнилося шістнадцять років.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч.1 ст.126 КК України, у віці 15 років, а відтак згідно із ст.22 КК України не досягла віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність.

Враховуючи обставини провадження та той факт, що ОСОБА_4 не досягла віку, з якого настає кримінальна відповідальність, на даний час навчається, позитивну характеристику, виховується у неповній сім`ї, умови життя, виховання і поведінку неповнолітньої, її ставлення до вчиненого, суд вважає, що до ОСОБА_4 можуть бути застосовані примусові заходи виховного характеру у виді застереження, обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки строком на один рік, який буде достатнім для мети виправлення неповнолітньої.

Процесуальні витрати відсутні, заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

В порядку ст.100 КПК України вирішити долю речових доказів.

Керуючись ст.22, ст.97, ст.105 КК України, ст.ст.369-372, 376, 392-395, 498, 500, 501 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

клопотання задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи виховного характеру:

- застереження: роз`яснити неповнолітній ОСОБА_4 наслідки її протиправних дій, оголосити осуд за ці дії;

- обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітньої, а саме:

- не залишати місце постійного проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 у період часу з 21 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. наступної доби;

- заборонити відвідувати в період часу з 21 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. наступної доби парки, кафе та інші розважальні заклади;

Строк обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітньої ОСОБА_4 встановити 1 (один) рік.

Речові докази:

- компакт-диск із записом з інтернет сторінки «Львів» в соціальній мережі «Facebook» - залишити при матеріалах справи.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Личаківський районний суд м.Львова протягом 30 днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1