Дата документу 07.08.2025 Справа № 317/1302/25
ЗАПОРІЗЬКИЙ Апеляційний суд
Провадження №11-кп/807/718/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №317/1302/25Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2025 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції)

захисника ОСОБА_7

засудженого ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 01 квітня 2025 року про приведення вироку у відповідність до вимог законодавства щодо засудженого

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Єлизаветівка Веселівського району Запорізької області, зареєстрований та проживав у АДРЕСА_1 , який відбуває покарання в ДУ «Біленьківська виправна колонія (№99)»,

ВСТАНОВИЛА

Вказаною ухвалою районного суду задоволено частково заяву засудженого ОСОБА_8 про приведення вироку у відповідність до вимог законодавства та на підставі ч.2 ст.74 КК України звільнено ОСОБА_8 від покарання за ч.3 ст.185 КК України (за епізодом викрадення майна потерпілої ОСОБА_9 від 13 березня 2018 року), призначеного вироком Веселівського районного суду Запорізької області від 03 вересня 2020 року. Ухвалено вважати ОСОБА_8 засудженим вироком Веселівського районного суду Запорізької області від 03 вересня 2020 року до 8 років позбавлення волі із конфіскацією майна. Строк відбування покарання ухвалено відраховувати з 17 листопада 2018 року.

В апеляційній скарзі засуджений просив перерахувати йому термін остаточного покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання призначених покарань, оскільки оскаржуваною ухвалою його було звільнено від покарання за ч.3 ст.185 КК.

Заслухавши доповідь судді, засудженого та його захисника, які повністю підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги та наполягали на її задоволенні; прокурора, який заперечив проти апеляційної скарги та просив ухвалу суду залишити без змін; перевіривши матеріали провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно п.1 ч.1 ст.407 КПК за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право ухвалу суду залишити без змін.

У відповідності до вимог ст.404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Встановлено, що ОСОБА_8 засуджено вироком Веселівського районного суду Запорізької області від 03 вересня 2020 року за ч.ч.1, 3 ст.185, ч.2 ст.187, ст.70 КК остаточно до 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна. Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 03 лютого 2022 року вирок суду змінено в частині призначеного ОСОБА_8 покарання за ч.1 ст.185 КК та звільнено його від призначеного покарання за ч.1 ст.185 КК на підставі ст.49, ч.5 ст.74 КК. В решті вирок залишено без змін.

Засуджений ОСОБА_8 звернувся до Запорізького районного суду Запорізької області із заявою про приведення вироку Веселівського районного суду Запорізької області від 03 вересня 2020 року у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року №3886-IX.

Суд, задовольняючи частково вказану заяву засудженого, в ухвалі зазначив, що за вироком Веселівського районного суду Запорізької області від 03 вересня 2020 року ОСОБА_8 вчинив два епізоди таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненого повторно, поєднаного із проникненням у інше приміщення чи сховище (ч.3 ст.185 КК), а саме: наприкінці лютого 2018 року здійснив викрадення майна потерпілої ОСОБА_10 на суму 3200 грн. та 13 березня 2018 року вчинив викрадення майна потерпілої ОСОБА_9 , вартість якого складає 1500 грн. Оскільки вартість таємно викраденого ОСОБА_8 майна за одним з епізодів за ч.3 ст.185 КК (а саме за епізодом викрадення майна потерпілої ОСОБА_9 від 13 березня 2018 року) становить менший розмір, з якого настає кримінальна відповідальність, суд вважав за необхідне звільнити засудженого від покарання за цим епізодом на підставі ч.2 ст.74 КК. Що стосується іншого епізоду (щодо викрадення майна потерпілої ОСОБА_10 ), суд зазначив, що в цій частині вартість викраденого майна складає 3200 грн., тобто є достатнім для притягнення ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності, а тому в цій частині останній звільненню від кримінальної відповідальності не підлягає.

Колегія суддів погоджується із таким рішенням суду першої інстанції.

Що стосується вимоги апеляційної скарги засудженого ОСОБА_8 про необхідність здійснення перерахунку терміну його остаточного покарання, судова колегія зазначає, що оскаржуваною ухвалою ОСОБА_8 було звільнено від покарання за ч.3 ст.185 КК лише за одним епізодом, а тому відсутні підстави для перерахунку остаточного покарання, призначеного на підставі ст.70 КК за сукупністю злочинів.

За таких обставин колегія суддів приходить до переконання, що оскаржувана ухвала суду є законною, обґрунтованою та вмотивованою.

Істотних порушень норм кримінального процесуального закону, які були б підставою для скасування ухвали, колегією суддів не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 01 квітня 2025 року про приведення вироку у відповідність до вимог законодавства щодо засудженого ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4