Справа №: 398/1380/25
провадження №: 1-кп/398/317/25
ВИРОК

Іменем України

"01" травня 2025 р. м.Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Олександрія обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001871 від 18.12.2024 року стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Олександрія Кіровоградської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, який неодружений, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , осіб похилого віку на утриманні не має, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , є військовослужбовцем, проходить службу у військовій частині НОМЕР_1 у військовому звані солдат, раніше не судимий,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.1 ст.345 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , діючи умисно, в порушення вимог п. п. 1, 2 Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, затвердженого Постановою Верховної Ради України № 2471-ХІІ від 17.06.1992 «Про право власності на окремі види майна», з подальшими змінами та доповненнями, згідно з якими зброя, боєприпаси, вибухові речовини й засоби вибуху віднесені до майна, яке не може перебувати у власності громадян, п.2, 9, 11 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою КМУ № 576 від 12.10.1992, «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України №622 від 21.08.1998, діючи умисно та цілеспрямовано, у невстановлених в ході досудового слідства дату, час та місці, незаконно придбав шляхом віднайдення бойову ручну осколкову американську гранату типу «М67», яка являється бойовим припасом, не маючи на те передбаченого законом дозволу.

Далі ОСОБА_4 , у період часу з 00:30 год до 06:00 год, рухаючись в місті Олександрія Кіровоградської області в районі вулиць Осмоловського, Першотравневої, Бульварної, проспекту Соборного, Комунальної, вчинив незаконне носіння бойової ручної осколкової американської гранати типу «М67», яка являється бойовим припасом, не маючи на те передбаченого законом дозволу до її вилучення працівниками поліції 18.12.2024 о 06:27 год в ході огляду місця події, що розташоване за адресою: Кіровоградська область, місто Олександрія вулиця Комунальна, 39А.

Своїми діями ОСОБА_4 вчинив придбання та носіння бойових припасів без передбаченого законом дозволу, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України.

Крім цього, солдат ОСОБА_4 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, вчинив кримінальне правопорушення проти авторитету органів державної влади.

Підтримання громадського порядку є одним із важливих чинників захисту честі, гідності, здоров`я, безпеки громадян, їх спокійного відпочинку та безперешкодної праці, втілення інших природних, соціальних і культурних прав членів людської спільноти.

Відповідно до ст. Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» від 23.12.1993 року (надалі - Закон) правоохоронним органами в Україні є: органи прокуратури, Національної поліції, служби безпеки, Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, Національне антикорупційне бюро України, органи охорони державного кордону, Бюро економічної безпеки України, органи і установи виконання покарань, слідчі ізолятори, органи державного фінансового контролю, рибоохорони, державної лісової охорони, інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про Національну поліцію» завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: забезпечення публічної безпеки і порядку; охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; протидії злочинності.

Відповідно до положень пунктів 1, 3 - 5, 8 та 10 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань: 1) здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; 2) вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; 3) припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; 4) вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального, адміністративного правопорушення; 5) здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події; 6) у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; 7) вживає заходів для забезпечення публічної безпеки і порядку на вулицях, площах, у парках, скверах, на стадіонах, вокзалах, в аеропортах, морських та річкових портах, інших публічних місцях.

Згідно з положеннями ст. ст. 3, 28, 29, 68 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Кожен має право на повагу до його гідності, ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню. Кожна людина має право на особисту недоторканість та кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Водночас, ОСОБА_4 , 18.12.2023 року, близько 00:30 години, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно, керуючись прямим умислом, знаходячись на вулиці біля домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , у ході розмови з ОСОБА_7 , яка переросла у конфлікт, дістав з бокової кишені куртки, в яку був одягнутий, бойовий припас бойову ручну осколкову американську гранату типу «М67». Після чого ОСОБА_7 здійснила дзвінок на лінію 102 та повідомила про те, що 18.12.2024 року о 00:29 год біля її будинку перебуває чоловік у військовій формі, стукає у ворота та тримає у руці предмет схожий на гранату.

У ході реагування на вказане повідомлення на місце події, а саме за адресою: Кіровоградська область, місто Олександрія вулиця Осмоловського, 11, 18.12.2024 року о 00:30 год поліцейським СРПП Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області лейтенантом поліції ОСОБА_8 та поліцейським СРПП Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області старшим сержантом поліції ОСОБА_9 , які перебували на нічному чергуванні та знаходилися при виконанні службових обов`язків, у форменому одязі, зі спеціальними розпізнавальними знаками, здійснювали функції підтримання та охорони публічного порядку, діючи відповідно до Закону України «Про Національну поліцію», які згідно встановленого графіку чергувань особового складу Олександрійського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, затвердженого начальником Олександрійського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області полковником поліції ОСОБА_10 , виконували свої функціональні обов`язки, де під`їхавши до вищевказаної адреси та вийшли з службового автомобіля для встановлення обставин події.

У подальшому, 18.12.2024 приблизно о 00:40 год з метою встановлення особи старшим сержантом поліції ОСОБА_9 висунуто вимогу про припинення протиправних дій ОСОБА_4 .. На неодноразові подальші законні вимоги працівників поліції ОСОБА_9 та ОСОБА_8 . ОСОБА_4 не реагував та почав погрожувати в бік працівників поліції застосуванням гранати яку тримав у руці. У подальшому ОСОБА_4 був заблокований на проїзній частині та з останнім проводились перемовини. Після того коли перемовини не дали бажаного результату, старшим сержантом поліції ОСОБА_9 було здійснено спробу затримати порушника при підході ззаду поштовхом ніг, щоб знешкодити та відділити його від гранати, оскільки особа була налаштована на її застосування. В подальшому, останнього в порядку ст.44 Закону України «Про Поліцію» було застосовано фізичний вплив (сила), а саме здійснено підніжку, після чого останній впав на землю. Вказана подія сильно обурила ОСОБА_4 . Після чого тримаючи гранату в руці ОСОБА_4 перевернувся на спину, сів, використовуючи ноги в якості опори, вперся руками та тримаючи в них гранату та висмикнув з неї запобіжне кільце, чим привів її у готовність до застосування, встав та почав погрожувати вбивством шляхом її застосуванням відносно працівників поліції - ОСОБА_9 та ОСОБА_8 ..

Так, ОСОБА_4 , реалізуючи свій прямий злочинний умисел, спрямований на погрозу працівникам правоохоронних органів які перебувають під час виконання службових обов`язків, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх настання, висловлював прями погрози щодо застосування вказаної гранати відносно працівників поліції та умисно не йшов на перемовини, виражаючи в бік працівників поліції нецензурною лайкою та не виконуючи законні вимоги, які були висунуті в його бік. Дані обставини продовжувалися протягом п`яти годин, в період яких ОСОБА_4 рухаючись вулицями м. Олександрія умисно демонстрував гранату тримаючи її в руках при цьому погрожуючи працівникам поліції.

Перебуваючи біля території домоволодіння АДРЕСА_3 ОСОБА_4 за допомогою металевої скріпки зафіксував важіль гранати та залишив її на землі до моменту вилучення працівниками поліції.

Вказаними діями ОСОБА_4 вчинив погрозу вбивством щодо працівника правоохоронного органу, у зв`язку з виконанням ними службових обов`язків, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.345 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, ствердив все вищенаведене відповідно до викладеного. Усвідомлює, що своїми діями вчинив злочини, на даний час розкаюється у вчиненому, критично оцінює своїй вчинки, запевнив суд, що такого більше не повториться. Повідомив про бажання продовжити військову службу. Перебуваючи під вартою він переосмислив свою поведінку і вчинок, і зрозумів, що своє майбутнє не пов`язує з тюремним ув`язненням, і наразі бажає продовжити боронити територіальну цілісність України.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 , - адвокат ОСОБА_5 підтримав позицію свого підзахисного, повідомив, що це посттравматична поведінка учасника бойових дій. Така поведінка відбувається через брак комунікації обвинуваченого саме в соціально-нормативному житті.

Потерпілі у судове засідання не з`явились, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, визначення міри покарання залишили на розсуд суду, проти розгляду справи у порядку ч.3 ст.349 КПК України не заперечують.

На підставі ч.3 ст. 349 КПК України судом визнано недоцільним дослідження інших доказів по справі через повне визнання обставин скоєння злочину обвинуваченим.

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 поза розумним сумнівом, знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує, як придбання та носіння бойових припасів без передбаченого законом дозволу, тобто кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 263 Кримінального кодексу України, та як погроза вбивством щодо працівника правоохоронного органу у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.345 КК України.

При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності до ст. 65 КК України суд приймає до уваги конкретні обставини, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, сукупність усіх характеризуючих його обставин, характер, ступінь його суспільної небезпеки, а також дані про особу винного.

Так, ОСОБА_4 вчинив два кримінальні правопорушення, які згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжкого злочину ч.1 ст.345 КК України, та тяжкого злочину ч.1 ст.263 КК України, неодружений, має на утримання малолітню дочку ОСОБА_6 , 2017 року народження, раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, є військовослужбовцем та проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», є учасником бойових дій, проживає разом з батьками, за місцем проживання характеризується задовільно. З досудової доповіді про обвинуваченого ОСОБА_4 , складеної Олександрійським РВ №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Кіровоградській області, встановлено, що орган з питань пробації ризик вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінює як середній. Згідно витягу з оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення, проведеної з використанням підсистеми «КАСАНДРА» Єдиного реєстру засуджених осіб та осіб, узятих під варту, ризик вчинення ОСОБА_4 повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства також середній. В разі застосування до ОСОБА_4 покарання зі звільненням від його відбування з випробуванням, просять також покласти на нього додатковий обов`язок виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою «Подолання агресивної поведінки».

Обставиною, що пом`якшує покарання, згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

На підставі викладеного, враховуючи обставини вчинених кримінальних правопорушень та думку сторони обвинувачення, дані про особу обвинуваченого, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, з огляду на положення ч.2 ст.50 КК України, обираючи міру покарання, передбачену санкціями закону, за яким визнав ОСОБА_4 винуватим, вважає за необхідне призначити останньому покарання: за ч.1 ст.263 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки, за ч.1 ст.345 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік. Остаточне покарання суд призначає на підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Враховуючи дані про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують його покарання, зважаючи на каяття ОСОБА_4 , його бажання стати на шлях виправлення та продовжити службу в ЗСУ, висновок досудової доповіді Олександрійського РВ №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Кіровоградській області, суд, дійшов висновку, що наведені обставини свідчать про можливість його виправлення без ізоляції від суспільства та відбування покарання з застосування до обвинуваченого положення ст. 75 КК України, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України, та п.4 ч.3 ст.76 КК України щодо виконання заходів, передбачених пробаційною програмою.

На думку суду, таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення й попередження вчинення як обвинуваченим, так і іншими особами, нових кримінальних правопорушень.

Оскільки суд дійшов висновку про необхідність звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, міру запобіжного заходу ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою слід скасувати, звільнити його з-під варти в залі суду негайно, зарахувавши в строк відбування покарання строк тримання під вартою з моменту фактичного затримання, а саме з 18.12.2024 року по 01.05.2025 року.

Цивільний позов у кримінальному провадженні відсутній.

Долю речових доказів необхідно вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України процесуальні витрати по справі покласти на ОСОБА_4 .

Відповідно до положень ч. 4 ст. 174 КПК України суд вирішує питання про скасування арешту майна.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.370, 374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.1 ст.345 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання:

- за ч.1 ст.263 Кримінального кодексу України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки,

- за ч.1 ст.345 Кримінального кодексу України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75, п.п. 1, 2 ч.1, п 3 ч.3 ст.76 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбуття призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку в 3 (три) роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання, роботи;

3) пройти та виконати заходи передбачені пробаційною програмою "Подолання агресивної поведінки".

Випробувальний термін ОСОБА_4 обчислювати з моменту проголошення вироку.

Міру запобіжного заходу стосовно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою скасувати, звільнити його з-під варти в залі суду, негайно.

На підставі ч.1, 5 ст. 72 КК України в строк відбуття покарання, зарахувати ОСОБА_4 період перебування його під вартою з 18.12.2024 року до 01.05.2025 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20.12.2024 року (справа №398/6868/24, провадження 1-кс/398/2057/24) скасувати після набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати за проведення судової вибухово-технічної експертизи №СЕ-19/112-24/15532-ВТХ від 19.12.2024 року в сумі 3183 (три тисячі сто вісімдесят три) гривні 60 копійок.

Речові докази:

1)фрагменти (складові частини) об`єкту (предмету зовні схожого на гранату М-67 «FUZE М213 NAM23D 042-004») із маркуванням дослідження та первинне пакування, які поміщені до спецпакету №5605050, який відповідно до постанови слідчого передано до кімнати зберігання речових доказів при Олександрійському РВП знищити.

2)Диски з відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції та відеореєстратору службового авто залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України, до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_11