26.05.2025 Справа № 363/2661/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2025 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши в м. Вишгороді у відкритому судовому засіданні угоду про визнання винуватості від 15.05.2025 року в кримінальному №0000314 щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця і жителя АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, судимого:

16.11.2020 року Деснянським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 185 КК України на 1 рік обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання строком на 1 рік;

05.07.2022 року Вишгородським районним судом Київської області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України на 3 роки 1 місяць позбавлення волі;

26.02.2024 року Вишгородським районним судом Київської областізач. 1, ч. 2, ч. 3, ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 1 і ч. 4 ст. 358 КК України на 5 років 1 місяць позбавлення волі;

31.05.2024 року ухвалою Богунського районного суду м. Житомира звільненого від відбування покарання умовно-достроково на 3 роки 3 місяці 30 днів для проходження військової служби за контрактом згідно ст. 81-1 КК України;

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

встановив:

12.04.2025 року близько 15 год., ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні магазину «Lifecell», що розташований за адресою: Київська область, м. Вишгород, пр. Івана Мазепи, 1, кв. 12, помітив мобільний телефон «Infinix Smart 9 X6532 128 GB» на вітрині вищевказаного магазину, після чого в нього виник злочинний умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна з метою особистого збагачення, з корисливих мотивів.

Далі ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний, протиправний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, вчиненого повторно в умовах воєнного стану, керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, розуміючи, що його дії носять відкритий характер, так як за ним спостерігають оточуючі його інші особи, скориставшись нагодою, коли ОСОБА_6 відволікла свою увагу, шляхом ривка відкрито викрав мобільний телефон марки «Infinix Smart 9 X6532 128 GB» вартістю 3 760 грн. 10 коп., який знаходився на вітрині магазину, та вибіг з його приміщення в невідомому напрямку і зник з місця вчинення кримінального правопорушення, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

15.05.2025 року між прокурором та обвинуваченим, за участю захисника укладено угоду про визнання винуватості, згідно якої обвинувачений повністю визнав свою винуватість у вчиненні зазначеного вище діяння, а також зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі обвинувачення у судовому провадженні.

Представник потерпілого подав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Сторони визначили призначення обвинуваченому покарання у виді 7 років позбавлення волі, а на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом частково складання невідбутого покарання за вироком Вишгородського районного суду Київської області від 26.02.2024 року, остаточно визначено покарання у виді 9 років позбавлення волі.

За змістом угоди обвинувачений усвідомлює і розуміє, що відповідно до ст. 473 КПК України наслідком укладання та затвердження даної угоди для її сторін є:

- обмеження прав прокурора, підозрюваного на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 КПК України;

- відмова підозрюваного від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 усвідомлює, що в разі невиконання ним угоди про визнання винуватості, прокурор відповідно до ст. 476 КПК України упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності має право звернутись до суду з клопотанням про скасування вироку та здійснення судового розгляду у межах кримінального провадження в загальному порядку.

Обвинувачений ОСОБА_4 усвідомлює, що умисне невиконання даної угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

У суді обвинувачений ОСОБА_4 , цілком розуміючи свої процесуальні права, наслідки укладання та затвердження цієї угоди, а також характер висунутого обвинувачення, погоджуючись з його кваліфікуючими ознаками, розміром і вартістю викраденого майна та визнаючи вину, підтримав умови вказаної угоди і просив про її затвердження. Прокурор, захисник та обвинувачений висловилися про затвердження цієї угоди. Суд переконався в добровільності позиції сторін.

Таким чином, суд визнає доведеною вину ОСОБА_4 у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Згідно ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання, не встановлено.

Суд при затвердженні погодженої міри покарання враховує характер та ступінь вчиненого ОСОБА_4 тяжкого злочину, ставлення обвинуваченого до вчиненого, яке полягає у визнанні винуватості, дані про особу обвинуваченого, а саме те, що останній неодноразово судимий, нове кримінальне правопорушення вчинив, не відбувши покарання за попереднім вироком та обов`язки згідно умовно-достроково звільнення з місць позбавлення волі для проходження військової служби за контрактом згідно ст. 81-1 КК України не виконав, на обліку лікаря нарколога та психіатра не знаходиться, за місцем проживання характеризується негативно, не працює, утриманців не має, що є підставою для призначення йому покарання у виді позбавлення волі.

Визначене в угоді покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України.

Отже укладена між сторонами угода про визнання винуватості відповідає положенням статей 63, 65, 71, 186 КК України і має бути затверджена.

Процесуальні витрати на проведення експертиз підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави згідно ст. 124 КПК України, арешт накладений на речові докази скасувати на підставі ст. 174 КПК України. Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 314, 374, 468-476, 484-488 КПК України,

ухвалив:

угоду про визнання винуватості укладену 15 травня 2025 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 затвердити.

Визнати винним ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України і за цим законом призначити йому узгоджене сторонами покарання 7 (сім) років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком цього ж суду від 26.02.2024 року і остаточно ОСОБА_4 визначити покарання 9 (дев`ять) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з часу фактичного затримання 12 квітня 2025 року.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

За проведення судової експертизи по справі стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 1 782 (одна тисяча сімсот вісімдесят дві) грн. 80 (вісімдесят) коп.

Речові докази по справі мобільний телефон «Infinix Smart 9 X6532 128 GB», коробку від мобільного телефону, зарядний шнур, блок живлення, чохол до телефону повернути потерпілому ТОВ «Технікс Сейлс»; фліску чорного кольору та джинси чорного кольору повернути ОСОБА_4 і арешт накладений на вказані речові докази ухвалою слідчого судді цього ж суду від 15.04.2025 року на підставі ст. 174 КПК України скасувати.

Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених ст. 394 КПК України до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення шляхом подання апеляції через Вишгородський районний суд Київської області.

Копію вироку негайно вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя