Провадження № 1-кс/643/3512/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.06.2025 Слідчий суддя Салтівського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Салтівського районного суду міста Харкова клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000280 від 30.01.2024, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Салтівського районного суду міста Харкова із вказаним клопотанням, у якому просить скасувати арешт на автомобіль «Mitsubishi Pajero», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_6 та яким на законних підставах володіє та користується ОСОБА_4 , накладений ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 04.02.2025 у справі 643/1695/25 (провадження 1-кс/643/645/25) у межах кримінального провадження №0000280 від 30.01.2024 за ч. 1 ст. 286 КК України.

В обґрунтування клопотання, враховуючи додаткові пояснення, представник зазначив, що арешт транспортного засобу є надмірно тривалим та порушує права власника, передбачені ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Вказаний у клопотанні автомобіль ОСОБА_4 придбав у ОСОБА_7 , який діяв від імені ОСОБА_6 , для власного користування, у зв`язку з чим на його ім`я видано довіреність. Водієм ОСОБА_4 був його батько ОСОБА_5 на ім`я якого також була видана довіреність. За кермом автомобіля під час ДТП перебував ОСОБА_5 . На даний час у кримінальному провадженні проведені усі необхідні слідчі дії та судові експертизи, але автомобіль власнику або законному володільцю не повертається. Тривале зберігання автомобіля на відкритій місцевості майданчика тимчасового утримання транспортних засобів, враховуючи, що м. Харків піддається щоденним ракетним обстрілам, може призвести до руйнування кузова автомобіля, а також його розкрадання. Скасування арешту в частині обмеження права володіння автомобілем забезпечить можливість зберігання арештованого автомобіля поза межами спеціального майданчика заявником. При цьому заявник зобов`язується зберігати арештований автомобіль і не проводити його ремонт без дозволу слідчого, прокурора чи суду. Крім того, представник зазначив, що наявність арешту перешкоджає ОСОБА_4 зареєструвати автомобіль на себе, у зв`язку з чим постала потреба у скасуванні арешту в частині заборони власнику розпоряджатися автомобілем на користь ОСОБА_4 .

Представник ОСОБА_4 та ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, подав заяву у якій клопотання підтримав, просив задовольнити, судове засідання проводити без його участі та участі довірителей.

Прокурор Салтівської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_9 подав заяву, у якій просив судове засідання проводити без його участі, проти клопотання заперечував, вказуючи, що на даний час досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, підчас якого може постати потреба у проведенні додаткових або комплексних експертиз, а перебування автомобіля у володінні ОСОБА_4 може призвести до його знищення, пошкодження, приховання.

Слідчий СВ ХРУП № 2 ОСОБА_10 подав заяву, у якій просив судове засідання проводити без його участі, проти клопотання заперечував, зазначивши, що досудове слідство триває, під час якого можуть виникнути підстави для проведення додаткових судових експертиз.

Підстав для визнання явки учасників провадження обов`язковою, слідчий суддя не вбачає, їх не прибуття у судове засідання не перешкоджає розгляду даного клопотання.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється, у зв`язку з неприбуттям у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні.

Дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя дійшов до наступного.

Слідчим відділом Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000280 від 30.01.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.286 КК України.

Ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 04.02.2025 у справі 643/1695/25 (провадження 1-кс/643/645/25) у межах вказаного кримінального провадження накладено арешт шляхом заборони права на відчуження, розпорядження та користування майном, а саме на автомобіль: Mitsubishi Pajero, реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_2 , котрий перебуває у власності ОСОБА_6 .

Вказаною ухвалою встановлено, що за кермом автомобіля Mitsubishi Pajero, реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_2 перебував громадянин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є користувачем вказаного автомобіля.

Наразі вказаний транспортний засіб зберігається на території майданчика тимчасового тримання транспортних засобів за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, буд. 106.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч.1 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно зі ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Також, згідно положень статті 1 Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява №48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року).

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі. З норм ст. 26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відтак, враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги те, що досудове розслідування наразі не закінчено, однак з метою захисту прав власника та володільця майна на вільне володіння та користування транспортним засобом, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для скасування арешту в частині заборони володіння та користування транспортним засобом, передавши його на відповідальне зберігання ОСОБА_4 або ОСОБА_5 , з покладенням на останніх обов`язку забезпечити зберігання вказаного транспортного засобу, а також заборонивши проводити відновлювальні-ремонтні роботи пошкоджень автомобіля, що утворилися внаслідок ДТП, що розслідується, до скасування арешту в повному обсязі у порядку, передбаченому КПК України. Також, слідчий суддя вважає за можливе дозволити провести реєстраційні дії з метою зміни власника автомобіля з ОСОБА_6 на ОСОБА_4 або ОСОБА_5 .

Керуючись ст.ст. 2, 16, 22, 98, 174, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про скасування арешту майна задовольнити частково.

Скасувати встановлене власнику та володільцю обмеження щодо володіння автомобілем «Mitsubishi Pajero», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , зобов`язавши у зв`язку з цим слідчого групи слідчих та прокурора групи прокурорів передати вказаний автомобіль на відповідальне зберігання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , або ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з покладенням на останніх обов`язку забезпечити схоронність арештованого майна до повного скасування арешту у порядку, передбаченому КПК України, попередивши про кримінальну відповідальність за ст.388 КК України.

Скасувати встановлене власнику та володільцю обмеження щодо користування автомобілем «Mitsubishi Pajero», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , заборонивши проводити відновлювальні-ремонтні роботи пошкоджень вказаного автомобіля, що утворилися внаслідок ДТП, що розслідується.

Дозволити провести у відповідних територіальних органах з надання сервісних послуг МВС, Головному сервісному центрі МВС України, ЦНАП реєстраційні дії з метою зміни власника автомобіля «Mitsubishi Pajero», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , або ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У іншій частині право розпорядження автомобілем залишити обмеженим.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1