Справа № 304/1922/25 Провадження № 1-кс/304/735/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 вересня 2025 року м. Перечин

Слідчий суддя Перечинського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , його захисника - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ відділення поліції № 1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна,

за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000170 від 25.08.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

26.08.2025 року слідчий СВ ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Перечинського районного суду Закарпатської області з клопотанням, яке погоджене прокурором Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт тимчасово вилученого майна.

У поданому клопотанні слідчий ОСОБА_6 зазначає, що слідчим відділенням відділення поліції №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатські області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000170 від 25.08.2025 року за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

Слідчий вказує, що досудовим розслідуванням встановлено, що 25.08.2025 року о 14 годині

16 хвилин на КрП «Дубриничі» Ужгородського району Закарпатської області працівниками державної прикордонної служби України спільно з працівниками міграційної поліції зупинено автомобіль марки «Skoda Octavia» держномер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , особи з інвалідністю 2-ої групи, який на задньому сидінні вказаного автомобіля перевозив громадян України призовного віку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_3 , з метою незаконного переправлення їх через державний кордон України, поза межами пунктів пропуску за грошову винагороду по 5000 доларів США, з кожної особи.

Відомості про дане кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000170 від 25.08.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

Слідчий у клопотанні зазначає, що 25.08.2025 року за адресою с.Дубриничі, вул.Центральна біля КрП «Дубриничі» проведено огляд місця події, в ході якого було виявлено автомобіль марки «Шкода Октавія», д.н.з НОМЕР_1 , білого кольору, на капоті якого виявлено мобільний телефон «Iphone 16 Pro Max» належний ОСОБА_4 , який вилучено та упаковано до спецпакету NPU 5176518, окрім того на капоті автомобіля виявлено сумку чорного кольору всередині якої при огляді виявлено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , яке належить ОСОБА_4 , жителю АДРЕСА_1 , яке вилучено та упаковано до крафтового пакету НПУ, окрім того у вказаній сумці виявлено грошові кошти у сумі 21 900 гривень, 265 Євро, 105 доларів США та 40 польських злотих, вказані кошти вилучено та упаковано до крафтового пакету НПУ, окрім того в ході огляду салону автомобіля у бардачку виявлено грошові кошти у сумі 62 600 гривень, які вилучено та упаковано до крафтового пакету НПУ, а сам автомобіль марки «Шкода Октавія», д.н.з НОМЕР_1 , білого кольору, після проведення огляду доставлено до відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області, та поміщено на майданчик тимчасового тримання відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області, за адресою: м.Перечин, вул. Ужгородська 37.

Також слідчий вказує у клопотанні, що слідчим відділенням відділення поліції №1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області постановою від 25.08.2025 року вилучені в ході проведення огляду місця події автомобіль марки «Шкода Октавія», д.н.з НОМЕР_1 білого кольору, мобільний телефон «Iphone 16 Pro Max», свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , на прізвище ОСОБА_4 , грошові кошти у сумі 21 900 гривень, 265 Євро, 105 доларів США, 40 польських злотих, грошові кошти у сумі 62 600 гривень, визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні, оскільки такі можуть містити на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Беручи до уваги наведене, а також те, що вилучені в ході проведення огляду речі, а саме: автомобіль марки «Шкода Октавія», д.н.з НОМЕР_1 , білого кольору, мобільний телефон «Iphone 16 Pro Max», свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , на прізвище ОСОБА_4 , грошові кошти у сумі 21 900 гривень, 265 Євро, 105 доларів США, 40 польських злотих, грошові кошти у сумі 62 600 гривень, є речовими доказами у даному кримінальному провадженні, а тому з метою збереження речових доказів та проведення слідчих дій і судових експертиз, задля об`єктивного та повного дослідження всіх обставин кримінального правопорушення, виникла необхідність у накладенні арешту на вилучене майно, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування, а тому слідчий звертаються до слідчого судді з даним клопотанням про арешт майна.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав подане слідчим клопотання про арешт тимчасового вилученого майна у повному обсязі та просить задовольнити клопотання за наведеними у ньому підставами та обґрунтуваннями, а також в судовому засіданні вказує про те, що санкція кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, підозра у якому вручена ОСОБА_4 , передбачає додаткове покарання у виді конфіскації майна, а тому підстави для часткового задоволення клопотання та повернення власнику майна транспортного засобу, відсутні. Просить клопотання слідчого задовольнити повністю.

Захисник власника майна ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 просить відмовити в задоволенні клопотання слідчого в частині заборони користування автомобілем «Шкода Октавія», д.н.з НОМЕР_1 , посилаючись на ті обставини, що ОСОБА_4 є особою з інвалідністю ІІ групи, що підтверджується пенсійним посвідченням, йому важко пересуватися, а тому він має потребу в автомобілі для користування ним, у тому числі для здійснення поїздок з місця фактичного проживання ОСОБА_4 м.Львів до органу досудового розслідування, який знаходиться в м.Перечині. Просить повернути власнику майна ОСОБА_4 автомобіль марки «Шкода Октавія», д.н.з НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу серії НОМЕР_2 . В іншій частині заявленого слідчим клопотання про арешт майна не заперечують.

Власник майна, щодо якого вирішується питання про накладення арешту, підозрюваний ОСОБА_4 підтримав позицію захисника у повному обсязі.

Вислухавши в судовому засіданні пояснення прокурора, думку власника майна та його захисника, дослідивши матеріали клопотання слідчого, а також додані до клопотання документи на його обґрунтування щодо необхідності накладення арешту на зазначене у клопотанні майно, проаналізувавши у їх сукупності докази на підтвердження та обґрунтування заявленого слідчим ОСОБА_6 клопотання, приходжу до висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого про арешт майна, з наступних підстав.

Згідно положень ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які спрямоване кримінальне правопорушення.

Згідно ч.2 ст.170 КПК України, слідчий суддя накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч.2 ст.167 цього Кодексу, зокрема, якщо вони зберегли на собі сліди кримінального правопорушення.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засобі чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення або зберегли на собі його сліди.

Згідно вимог КПК України арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Згідно приписів ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України арешт може бути накладено на майно, яке перебуває у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого.

Згідно ч.4 ст.170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані у випадках, коли їх застосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Відповідно до ч.1 ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні слідчого відділення відділення поліції № 1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000170 від 25.08.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

З Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000170 від 25.08.2025 року вбачається, що 25.08.2025 о 14 годині 16 хвилин на КрП «Дубриничі» Ужгородського району Закарпатської області працівниками державної прикордонної служби України спільно з працівниками міграційної поліції зупинено автомобіль марки «Skoda Octavia» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , інвалід 2-ої групи, який на задньому сидінні вказаного автомобіля перевозив громадян України призовного віку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_3 , з метою незаконного переправлення їх через державний кордон України, поза межами пунктів пропуску за грошову винагороду в сумі 1000 доларів США, з кожного (а.с.4).

Відповідно до протоколу огляду місяця події від 25.08.2025 року вбачається, що слідчим СВ ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 , в присутності двох понятих, за участю власника майна ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період часу з 15-00 год. до 16-23 год. було проведено огляд місця події за адресою: Закарпатська область Ужгородський район с.Дубриничі по вул.Центральній біля КРП «Дубриничі». Та в ході огляду виявлено, що за вказаною адресою знаходиться автомобіль марки «Шкода Октавія», д.н.з НОМЕР_1 , білого кольору, який має на корпусі сліди експлуатації, подряпини різного розміру. На капоті вказаного автомобіля наявні три мобільні телефони, а саме: мобільний телефон марки «Samsung» моделі «Galaxy A 56» і встановлено, що на вказаному мобільному телефоні наявний код захисту, у телефону наявний ІМЕІ: НОМЕР_3 , також встановлено сім-карту мобільного зв`язку з номером телефону НОМЕР_4 та вказаний мобільний телефон упаковано до спец.пакету NPU 5176517. Окрім того, на капоті автомобіля наявний мобільний телефон «Iphone» білого кольору, моделі «+7» та на даному мобільному телефоні наявний код захисту, всередині телефону наявні сім-карта мобільного зв`язку з номером НОМЕР_5 та ІМЕІ: НОМЕР_6 та вказаний мобільний телефон упаковано до спец.пакету NPU 5176516. Окрім того, на капоті автомобіля наявний мобільний телефон марки «Iphone 16 Pro Max» та всередині якого наявна сім-карта мобільного оператора зв`язку із номером НОМЕР_7 , а також ІМЕІ: НОМЕР_8 , також на вказаному телефоні наявний код захисту. Після проведення огляду телефон вилучено та упаковано до спецпакету NPU 5176518. Окрім того на капоті автомобіля наявна сумка чорного кольору, всередині якої у боковій кишені наявне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , яке вилучено та упаковано до крафтового пакету НПУ. Також, всередині вказаної сумки виявлено грошові кошти в сумі 16400 гривень, номіналом по 200 гривень, а також 40 купюр номіналом по 100 гривень, вказані грошові кошти в сумі 20400 гривень вилучено та упаковано до крафтового пакету НПУ. Окрім того, виявлено 5 купюр номіналом 200 гривень та 1 купюру номіналом 500 грн. та вказані кошти упаковано до крафтового пакету НПУ. Також виявлено 13 купюр номіналом 20 Євро у загальній сумі 260 Євро, які упаковано до крафтового пакету НПУ. Окрім того, у вказаній сумці виявлено 105 доларів США купюрами 2 штуки по 50 доларів США, одна купюра номіналом 5 доларів США та 40 польських злотих, купюрами по 20 злотих, вказані кошти вилучено та упаковано до крафтового пакету НПУ, окрім того в ході огляду салону автомобіля у бардачку виявлено грошові кошти у сумі 62 600 гривень, які вилучено та упаковано до крафтового пакету НПУ. У бардачку вказаного автомобіля виявлено у чорній сумці грошові кошти купюрами номіналом по 200 гривень у кількості 28 штук на загальну суму 5600 гривень, а також купюри номіналом по 500 гривень у кількості 74 штуки на загальну суму 37000 гривень, а також 20000 гривень купюрами номіналом по 1000 гривень та вказані кошти упаковано до крафтового пакету НПУ. Окрім того, у багажному відділенні автомобіля виявлено рюкзак синього кольору, в якому виявлено мобільний телефон марки «Iphone 6», який вилучено та упаковано до спец.пакету NPU 5176520, а також грошові кошти в сумі 300 доларів США та 600 польських злотих та вказані грошові кошти упаковано до крафтового пакету НПУ. Після проведення огляду автомобіль марки «Шкода» модель «Октавія», д.н.з НОМЕР_1 вилучено і поміщено на майданчик тимчасового тримання відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області. В ході огляду зазначене в описовій частині протоколу виявлене майно, було вилучено (а.с.9-12).

Як вбачається з свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , видане 27.01.2024 року ТСЦ 4641, на автомобіль марки «Skoda» модель «Оctavіa», 2019 року випуску, білого кольору державний номерний знак НОМЕР_1 , вказаний автомобіль зареєстрований за ОСОБА_4 , мешканцем: АДРЕСА_1 (а.с.15).

Відповідно до постанови слідчого СВ ВП № 1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 від 25 серпня 2025 року, тимчасово вилучене в ході проведеного 25.08.2025 року огляду місця події, майно, а саме: автомобіль марки «Шкода» модель «Октавія», д.н.з НОМЕР_1 , білого кольору; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , мобільний телефон марки «Iphone 16 Pro Max», належний ОСОБА_4 , мобільний телефон марки «Iphone 7+», грошові кошти у сумі 300 доларів США та 600 польських злотих, мобільний телефон марки «Iphone 6», належні ОСОБА_8 , мобільний телефон марки «Samsung» моделі «Galaxy A 56», належний ОСОБА_7 , грошові кошти в сумі 21900 гривень, 265 Євро, 105 доларів США та 40 польських злотих, грошові кошти в сумі 62600 гривень - визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні №0000170 від 25.08.2025 року (а.с.13-14), що у відповідності до ч.2 ст.167 КПК України - є підставою для накладення арешту.

Згідно з абзацом другим ч.1 ст.170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Необхідність накладення арешту на вилучений в ході огляду транспортний засіб мотивована слідчим тим, що вказане майно може бути приховане, пошкоджене, зіпсовано, втрачено чи знищено, що в підсумку призведе до втрати речового доказу, затягування досудового розслідування, не встановлення об`єктивної істини по справі.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, слідчий суддя накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 КПК України, а саме: зберегли на собі сліди кримінального правопорушення.

Відповідно до п.1 ч.2 та ч.3 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч.2, ч.3, ч.4 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого про арешт майна повинно бути зазначено: підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Загальними підставами для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, до яких відноситься і арешт майна, КПК визначає: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться у клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Обґрунтовуючи необхідність накладення арешту, слідчий зазначає, що вилучений транспортний засіб є предметом та об`єктом вчинення кримінального правопорушення та арешт на вилучене в ході огляду місця події майно необхідно накласти з метою збереження речових доказів.

Вилучений транспортний засіб, на думку органу досудового розслідування, зберіг на собі сліди кримінального правопорушення. Обмеження у розпорядженні та відчуженні цим майном є необхідними для збереження цих речей у первісному стані, оскільки усе вилучене майно стане безпосереднім об`єктом експертних досліджень (судових техніко-криміналістичних). Не накладення арешту на це майно, цілком обґрунтованим є ризик зникнення, пошкодження тощо, цих слідів та унеможливить у подальшому проведення зазначених слідчих дій.

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги те, що тимчасово вилучене майно, має істотне значення для проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, оскільки зберегло на собі сліди кримінального правопорушення та відповідає критеріям, передбаченим ст.98 КПК України і необхідне у подальшому для проведення в ході досудового розслідування ряду судових експертиз у кримінальному провадженн №0000137 та з метою досягнення дієвості вказаного кримінального провадження, слідчий звертається до слідчого судді з даним клопотанням, в якому просить застосувати такий захід забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

Відповідно до вимог ст.173 КПК України, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна. Суд відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Як вбачається з матеріалів клопотання, кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000170 за правовою кваліфікацією ч.3 ст.332 КК України.

Частиною 3 статті 332 КК України передбачено відповідальність за незаконне переправлення осіб через державний кордон України, організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями або сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів або усуненням перешкод, вчинені способом, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яку незаконно переправляли через державний кордон України, чи вчинені щодо кількох осіб, або повторно, або за попередньою змовою групою осіб, або службовою особою з використанням службового становища.

Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи для забезпечення цивільного позову.

Крім того, статтею 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч.2, 3 ст.170 цього Кодексу, слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним у ч.1 ст.98 КПК України.

Речовими доказами, відповідно до статті 98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до положень ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов),чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, яка його подала, не доведе необхідність арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої ст.170 цього Кодексу.

Клопотання слідчого СВ ВП № 1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 про арешт майна підлягає задоволенню, оскільки стороною обвинувачення доведено, що на даний час існують підстави для висновку про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, дані про яке містяться у Витязі з ЄРДР за №0000170 від 25 серпня 2025 року.

Отже, слідчий суддя вважає, що на даному етапі досудового розслідування є всі підстави вважати, що зазначене у клопотанні майно відповідає критеріям визначеним у ст.98 КК України та при цьому враховує правову кваліфікацію та обставини кримінального провадження.

За таких обставин, є достатні підстави вважати, що арештоване майно є доказом у кримінальному провадженні № 0000170 від 25.08.2025, тому слідчий суддя приходить до висновку про необхідність на час звернення слідчого з відповідним клопотанням, у прийнятті рішення про накладення арешту на вилучене 25.08.2025 року майно (автомобіль, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, мобільний телефон, грошові кошти) із забороною користування, розпорядження та відчуження майном, оскільки, на думку слідчого судді, лише такий захід забезпечення кримінального провадження може забезпечити належне збереження цього майна, яке є речовим доказом.

Можливість настання надмірно тяжких наслідків арешту майна для власника майна ОСОБА_4 , слідчим суддею не встановлено.

Матеріали клопотання свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна для виконання завдань арешту майна, якими є запобігання можливості відчуження, користування та розпорядження вищевказаним майном.

При цьому слідчий суддя зазначає, що на даному етапі провадження суддя не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя визначає лише, чи може майно бути предметом, доказом кримінального правопорушення, засобом чи знаряддям його вчинення, або воно набуте злочинним шляхом чи є доходом від вчиненого злочину або за рахунок доходів від вчиненого злочину та чи містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

В судовому засіданні прокурор довів існування достатніх підстав вважати, що вилучений під час огляду місця події, зокрема, транспортний засіб, є доказом кримінального правопорушення та зберіг на собі його сліди, містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, з метою запобігання ризику знищення речового доказу, який необхідний для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні, а тому є необхідність у накладенні арешту на дане майно, забезпечивши при цьому розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

У свою чергу, в кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

При цьому, при вирішенні питання про арешт майна, в судовому засіданні було досліджено усі матеріали, що мають значення для вирішення питання про накладення арешту, враховано правову підставу для накладення арешту, достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, тому необхідність накладення арешту на вказане майно, як захід забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя вважає обґрунтованою та доцільною.

Крім того, слід зазначити, що арешт майна з підстав передбачених ч.ч.2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд із забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Таким чином, з огляду на вищевказане вище, слідчий суддя приходить до переконання, що в даному випадку вказане у клопотанні вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, враховуючи розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, є всі правові підстави для накладення арешту на вказане майно.

Як вбачається з оскаржуваного рішення, слідчий суддя, вирішуючи питання про арешт майна, діяв відповідно до вимог чинного законодавства з урахуванням обставин визначених у ст.ст.170-173 КПК України та положень, закріплених у ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», з наведенням мотивів прийняття зазначеного рішення.

Крім того, власник арештованого майна не позбавлений права звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту на майно в порядку, передбаченому абз.2 ч.1 ст.174 КПК України, в якому визначено, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Враховуючи, що тимчасово вилучене майно, у тому числі автомобіль, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, мобільний телефон, грошові кошти, які належать ОСОБА_4 , зберегло на собі сліди кримінального правопорушення, повернення цього майна власнику, може призвести до зникнення, втрати та його пошкодження, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, та з метою досягнення дієвості даного кримінального провадження, вважаю необхідним винести ухвалу про застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

З урахуванням вищевикладеного, беручи до уваги те, що на теперішній час виникла необхідність у застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості, а саме в застосуванні такого заходу забезпечення як арешт майна, яке визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні №0000170, та приймаючи до уваги, що повернення тимчасово вилученого майна може привести до зникнення, його втрати, або настанню інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, та у разі необхідності проведення в подальшому в ході досудового розслідування у даному кримінальному провадженні судових експертиз, вважаю необхідним застосувати такий захід забезпечення кримінального провадження як арешт майна, вилученого в ході проведеного слідчим огляду 25.08.2025 року в с.Дубриничі по вул.Центральній біля КРП «Дубриничі», тому на підставі вищезазначеного, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволенню клопотання слідчого ОСОБА_6 про арешт вказаного у клопотанні майна, яке було виявлено та вилучено під час огляду місця події від 25 серпня 2025 року.

Приймаючи до уваги те, що вищевказане майно у кримінальному провадженні №0000170 є речовим доказом і не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню та встановленню істини в ході досудового розслідування по ньому, тому слідчий суддя вважає необхідним накласти арешт та тимчасово вилучене 25.08.2025 року майно, а саме: автомобіль марки «Шкода Октавія», д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу, мобільний телефон, грошові кошти, виявлені у вищевказаному автомобілі, та яке належать ОСОБА_4 та заборонити власнику та будь-яким іншим особам користуватися, розпоряджатися цим майном та відчужувати вказане майно до прийняття рішення про скасування арешту.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 132, 167, 170-173 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого СВ відділення поліції № 1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 , про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке тимчасово вилучено під час огляду від 25.08.2025 року, а саме на:

- автомобіль марки «Skoda» модель «Оctavіa», білого кольору, 2019 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , який, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , належить на праві власності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець: АДРЕСА_1 ;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , видане ТСЦ 4641, на автомобіль марки «Skoda» модель «Оctavіa», 2019 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 ;

- мобільний телефон марки «Iphone 16 Pro Max», чорного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_8 та всередині якого наявна сім-карта мобільного оператора зв`язку із номером НОМЕР_9 , та власником якого є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець: АДРЕСА_1 ;

- грошові кошти в сумі 21900 (двадцять одна тисяча дев`ятсот) гривень, 62600 (шістдесят дві тисячі шістсот) гривень, 265 (двісті шістдесят п`ять) Євро, 105 (сто п`ять) доларів США, 40 (сорок) польських злотих.

Заборонити власнику майна ОСОБА_4 та будь-яким іншим особам розпоряджатися, користуватися та відчужувати вищезазначене майно до прийняття рішення про скасування арешту.

Cлідчому СВ відділення поліції № 1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 вирішити питання щодо подальшого збереження вищевказаного майна, на яке накладений арешт.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення, відповідно до п.9 ч.1 ст.309, ст.395 КПК України.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, проте не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя Перечинського районного суду Закарпатської області: ОСОБА_1