Справа № 308/8969/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши матеріали клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділу поліції №1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000185 від 27.02.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, -

в с т а н о в и в:

До слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло вищевказане клопотання, в якому орган досудового розслідування просить накласти арешт на речі, вилучені у ході, проведення обшуку автомобіля марки Mersedes-Benz моделі «S 350 TD», д.н.з. « НОМЕР_1 », чорного кольору, яким користується ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: автомобіль марки Mersedes-Benz моделі «S 350 TD», д.н.з. « НОМЕР_1 », чорного кольору, VIN НОМЕР_2 , який поміщено на спец. майданчик ГУНП в Закарпатській області; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія та номер НОМЕР_3 , який упаковано до спец. пакету НПУ CRI1126586.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що відповідно до Указу Президента України, який затверджений Законом України №2102-IX від 24.02.2022, на території України у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, відповідно до пункту 20 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в Україні введено воєнний стан із 05:30 год. 24.02.2022, строком на 30 діб, який надалі неодноразово продовжувався та діяв на час вчинення вищевказаного кримінального правопорушення.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань 24.02.2022 Президент України видав Указ № 69/2022 про оголошення на території України загальної мобілізації, яка проводиться протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом, строк дії якої також неодноразово продовжувався та діяв на час вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення.

За таких обставин, з 24.02.2022 в Україні оголошено загальну мобілізацію та відповідно здійснюється призов військовозобов`язаних на військову службу.

На період введення воєнного стану в Україні, на законодавчому рівні обмежено виїзд за межі території України, осіб, які підлягають мобілізації для несення військової служби, відповідно до вимог Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Під час досудового розслідування з`ясовано, що у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, але на території м. Чоп, Закарпатської області, у ОСОБА_5 , виник корисливий, злочинний умисел, спрямований на незаконне переправлення осіб призовного віку від 18 до 60 років, яким обмежено виїзд за кордон, через державний кордон України.

Для виконання свого задуманого злочинного плану, пов`язаного із незаконним переправленням осіб призовного віку через державний кордон України та отриманням прибутку у вигляді грошових коштів, ОСОБА_5 , за допомогою різних мобільних додатків, знайшов двох осіб, а саме: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканця АДРЕСА_3 , які погодились на своє незаконне переправлення через Державний кордон України за грошові кошти по 12000 доларів США із кожного, які мали передати ОСОБА_5 після незаконного перетину ними державного кордону України з попередньою оплатою у розмірі 700 доларів США з кожного, коли ОСОБА_6 та ОСОБА_7 будуть перебувати в м. Ужгород, Закарпатської області.

Так, ОСОБА_6 разом із своїм товаришем ОСОБА_7 , виконуючи злочинні вказівки ОСОБА_5 , 21 лютого 2025 року, використовуючи маршрутне таксі, яке замовили через додаток «BlaBlaCar», виїхали із м. Бориспіль в напрямку м. Ужгород. По прибутті в м. Ужгород, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 заселились проживати до готелю «Sherwood», який розташований за адресою: Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Об`їзна, №28, де стали очікувати на подальші вказівки від ОСОБА_5 щодо свого незаконного переправлення через державний кордон України.

В подальшому, 24 лютого 2025 року, близько 11 години 10 хвилин, через мобільний додаток «Telegram», ОСОБА_6 та ОСОБА_7 отримали телефонний дзвінок від ОСОБА_5 , в якому останній повідомив, щоб ОСОБА_6 та ОСОБА_7 виїжджали до АЗС «WOG», розташованої за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, с. Розівка, вул. Свободи, № 49, де мають чекати на нього. Виконуючи злочинні вказівки ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 прибули на вищевказану АЗС близько 12 години 00 хвилин, де стали очікувати на ОСОБА_5 , який мав їх в доставити до державного кордону України.

Так, 24 лютого 2025 року, о 13 годині 58 хвилин, ОСОБА_5 , здійснюючи свою діяльність з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою отримання незаконного прибутку, на автомобілі марки «Mercedes-Benz», чорного кольору, з реєстраційним номерним знаком « НОМЕР_1 », заїхав на територію, яка знаходиться біля АЗС «WOG», розташованої за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, с. Розівка, вул. Свободи, № 49, де, з метою конспірації своїх незаконних дій, став роздивлятись по сторонам і слідкувати за територією самої автозаправної станції, та будучи впевнений в тому, що за ним ніхто не спостерігає, та побачивши, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 знаходяться на території АЗС «WOG», о 14 годині 08 хвилин під`їхав на вищевказаному автомобілі марки «Mercedes-Benz», чорного кольору, з реєстраційним номерним знаком « НОМЕР_1 » до останніх і наказав ОСОБА_6 та ОСОБА_7 швидко сідати до автомобіля. Після розміщення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в автомобілі, ОСОБА_5 , о 14 годині 09 хвилин, виїхав на автодорогу «Київ-Чоп», та попрямував в напрямку м. Чоп.

В ході руху на автомобілі в напрямку м. Чоп, ОСОБА_5 , здійснюючи свою діяльність з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою отримання незаконного прибутку, відразу наказав ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про те, щоб вони передали йому 700 доларів США, як гарантію і впевненість в тому, що в останніх є грошові кошти, і він їх в подальшому отримає. Після отримання ОСОБА_5 грошових коштів від ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , ОСОБА_5 став надавати вказівки, які полягали в тому, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 будуть ним доставлені до державного кордону України, далі ОСОБА_5 покаже їм напрямок руху в бік Словацької Республіки, і коли останні будуть біля паркану, то мають пройти по-під ним і через декілька метрів будуть знаходитись на території Словацької Республіки, та коли будуть перебувати на вказаній території, то вони мають повідомити ОСОБА_5 про своє місце знаходження, а також останній запевнив, щоб ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не переживали за своє незаконне переправлення, оскільки ОСОБА_5 здійснював таку роботу вже кілька разів і впевнений у своїх діях.

Так, ОСОБА_5 , рухаючись в напрямку м. Чоп, разом із ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , сказав, що заїде на автозаправну станцію «ОККО», яка розташована за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, с. Соломоново, автодорога «Київ-Чоп», 828-ий км., де залишить ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , на деякий час, оскільки повинен вирішити інші свої питання в м. Чоп. На виконання вище зазначеного, ОСОБА_5 , на автомобілі марки «Mercedes-Benz», чорного кольору, з реєстраційним номерним знаком « НОМЕР_1 », о 14 годині 23 хвилини, заїжджає із ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на АЗС «ОККО», де останніх залишає, а сам із отриманими грошовими коштами в сумі 700 доларів США, їде в сторону м. Чоп, Закарпатської області. У свою чергу ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , виконуючи вказівки ОСОБА_5 , стали чекати на останнього в середині вище вказаної АЗС «ОККО». Прочекавши зо дві години, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вирішили самі пройти до державного кордону України, однак так і не змогли перетнути його, оскільки 24 лютого 2025 року о 16 годині 45 хвилин, були затримані працівниками прикордонного наряду прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » НОМЕР_4 прикордонного загону за 1500 метрів від лінії Державного кордону України на напрямку 359 прикордонного знаку.

10.07.2025 відносно ОСОБА_5 складено та вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що зазначене тимчасово вилучене майно, само по собі та в сукупності з іншими зібраними в ході досудового розслідування доказами, має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, є предметами злочинної діяльності, були отримані у ході такої та зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення, або є доходами від них, мають значення речових доказів по справі, а тому потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні, а також те, що у разі задоволення вказаного клопотання може бути виконане завдання арешту, передбаченого ч. 1 ст. 170 КПК України, тобто запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження з метою забезпечення збереження речових доказів, задля захисту особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорони прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, з огляду на що, прокурор просить накласти арешт.

У судове засідання слідчий та прокурор не з`явилися, про час і місце розгляду клопотання були належним чином повідомлені. Прокурор через канцелярію суду подав заяву, в якій просить розглянути клопотання без його участі. Клопотання підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити.

Особа, у володінні якої знаходились речі, на які прокурор просить накласти арешт в судове засідання не з`явилася. Від представника власника майна надійшла заяву про розгляд клопотання без її участі та участі власника майна підозрюваного ОСОБА_5 .

Проти задоволення клопотання заперечувала. Зазначала, що слідством не доведено, що вилучені речі мають безпосереднє відношення до вчинення кримінального правопорушення. Доказів того, що автомобіль є знаряддям вчинення злочину не має. Той факт, що ОСОБА_5 підвозив півроку тому двох свідків на цьому автомобілі не є доказом вчинення ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України з використанням автомобіля.

На підставі ч. 1 ст. 107 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя виходить з наступного.

Як встановлено слідчим суддею, слідчим відділенням відділу поліції №1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000185 від 27.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

В ході досудового розслідування в органу досудового розслідування виникла потреба у зверненні з клопотанням про накладення арешту на тимчасове вилучене майно піл час проведення обшуку 10.07.2025 автомобіля марки Mersedes-Benz моделі «S 350 TD», д.н.з. « НОМЕР_1 », чорного кольору, яким користується ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: автомобіль марки Mersedes-Benz моделі «S 350 TD», д.н.з. « НОМЕР_1 », чорного кольору, VIN НОМЕР_2 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія та номер НОМЕР_3 , з метою збереження речових доказів.

10.07.2025 відносно ОСОБА_5 складено та вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч.2 ст. 170 КПК України, слідчий суддя накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч.2 ст.167 цього Кодексу, зокрема, якщо вони використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Частиною 3 статті 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно ч.4 ст. 170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані у випадках, коли їх застосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Оцінюючи доводи клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, прокурором на виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України не доведено слідчому судді необхідність такого арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

Прокурором не доведено, що вилучені в ході проведення обшуку автомобіля, яким користувався ОСОБА_5 свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, мають значення речового доказу у кримінальному проваджені №0000185 від 27 лютого 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 Кримінального кодексу України та відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, не зазначено які сліди могли зберегли на собі та які містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а їх перебування на зберіганні в третіх осіб, створює високі ризики до приховування, псування, зникнення, втрати, знищення, передачі вказаного майна.

Враховуючи вищенаведене, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання не підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.131, 167,170,171, 173 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

В клопотанні старшого слідчого слідчого відділення відділу поліції №1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000185 від 27.02.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1