Справа № 521/4360/23
Провадження по справі: №1-кп/521/609/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2025 року Хаджибейський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7

у присутності обвинуваченого ОСОБА_8

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Хаджибейського районного суду міста Одеси кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000113 від 13.12.2022 щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Одеси, громадянина України, з вищою освітою, офіційно непрацюючого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, -

У С Т А Н О В И В:

17 листопада 2022 року, в період часу з 08 години 45 хвилин до 09 години 00 хвилин, більш точний час не встановлено, ОСОБА_8 перебував у приміщенні лекційного залу конференцій, який розміщений у відділенні реабілітації Міської клінічної лікарні №10, за адресою: м. Одеса, вул. Маршала Малиновського, 61.

В подальшому, ОСОБА_8 вийшовши з приміщення лекційного залу конференцій, та почав прямувати по коридору, де побачив ОСОБА_12 .

В цей момент у ОСОБА_8 виник прямий умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_12 , та діючи протиправно, умисно і цілеспрямовано, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій. передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді тілесних ушкоджень і бажаючи їх настання, з метою завдання тілесних ушкоджень, умисно наніс два удари правою рукою зігнутою в кулак в область лівої частини обличчя і носу, після чого шляхом використання прийому боротьби, кинув ОСОБА_12 на бетонну підлогу, в той час останній з метою захисту, скрутився та закрив двома руками голову.

Продовжуючи свій єдиний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_8 , почав наносити ОСОБА_12 удари ногами в область тулуба, а саме ребер, у кількості не менше трьох.

В результаті цього, ОСОБА_8 було завдано ОСОБА_12 тілесні ушкодження у вигляді закритих переломів головок V-Х лівих ребер, синці обличчя та лівої попереково-бічної ділянки.

Закриті переломи головок У-Х лівих ребер викликають тривалий розлад здоров`я строком понад трьох тижнів (більш ніж 21 день). За цим критерієм, відповідно до п. п. 2.2.2 і 4.6 "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень" (1995 р.) відносяться до категорії тілесних ушкоджень СЕРЕДНЬОЇ тяжкості.

Синці обличчя та лівої попереково-бічної ділянки самі по собі, як в сукупності, так і окремо, мають незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів та за цим критерієм, відповідно до п.п. 2.3.5 і 4.6 "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень" (1995 р.) відносяться до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень.

Обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, не визнав та суду пояснив, що дійсно приїхав до МКЛ №10 у листопаді 2022 року. При цьому обвинувачений звертав увагу суду, що все почалося ще у 2019 році. Події, які сталися у 2019 році, виходячи з показів обвинуваченого ОСОБА_8 стосувалися його навчання у Одеському медичному університеті, стосунків з однокурсниками та дружиною. При цьому свої покази обвинувачений викладав стисло, незрозумілими реченнями, поєднуючи події, які на його думку сталися у 2019 році та привели до конфлікту з доцентом ОСОБА_13 у 2022 році. Даючи покази в судовому засіданні ОСОБА_8 не заперечував, що у листопаді 2022 року, в ранковий час прийшов до Одеської міської лікарні №10, де на першому поверху в аудиторії збиралися лікарі на п`ятихвилинку, для того щоб з`ясувати стосунки з доцентом ОСОБА_13 .. Після того, як в аудиторії, між ним та ОСОБА_13 виник конфлікт, він вийшов з конферензали, та в коридорі побачив ОСОБА_14 , якого в судовому засіданні назвав «провокатором». ОСОБА_15 пояснив, що ОСОБА_16 підійшов до нього впритул, а він, легко відштовхнув ОСОБА_14 від себе, щоб той не заважав йому пройти. У відповідь потерпілий впав на підлогу та почав кричати, що в нього щось болить. Після цього він відійшов від потерпілого, якому ніяких тілесних ушкоджень не завдавав, з лікарні не тікав. Вважає, що вказане кримінальне правопорушення відносно нього сфабриковане працівниками поліції, та процесуальним керівником прокурором ОСОБА_4 , оскільки професор ОСОБА_13 має друзів у прокуратурі.

Не дивлячись на не визнання вини обвинуваченим винуватість останнього у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, підтверджується наступними доказами.

Показами потерпілого ОСОБА_12 , який будучи попередженим про кримінальну відповідальність та приведеним до присяги показав суду, що працює лікарем урологом Міської клінічної лікарні №10, яка розташована за адресою: м. Одеса, вул. Маршала Малиновського, 61. З обвинуваченим ОСОБА_8 особисто знайомим не був, іноді зустрічався з ним у приміщенні лікарні, коли той проходив інтернатуру. У листопаді 2022 року, точної дати вже не пам`ятає, можливо це було 17 листопада, вранці він поспішав на п`ятихвилинку яка зазвичай проводиться кожного ранку. Лікарня розташована на трьох поверхах. Він спускався на перший поверх, де знаходиться приміщення лекційного залу конференцій, який розміщений у відділенні реабілітації їхньої лікарні, одночасно читаючи історію хвороби свого пацієнта. Піднявши голову, він побачив як на нього біжить ОСОБА_8 та без пояснень починає його бити. ОСОБА_8 спочатку наніс йому удар в ніс, потім другою рукою наніс удар під око. Після нанесення цих ударів ОСОБА_8 схопив його та перекинув через себе, після цього він впав на бетону підлогу на лівий бік та лежав на підлозі скручений. Коли він лежав на підлозі у коридорі перед дверима у лекційний зал, ОСОБА_8 наносив йому удари ногами по ребрах. В цей час до них підійшла лікар, яка залучена в якості свідка у кримінальному провадженні, вона намагалася з`ясувати що сталося та кликала на допомогу. ОСОБА_8 нікуди не тікав, він лаявся, вимовляв якісь незв`язні слова, начебто хотів потрапити до якогось лікаря, до нього/потерпілого/ претензій не мав. Після цього з лекційної зали вийшли інші лікарі, прийшов охоронець лікарні, при цьому ОСОБА_8 продовжував пред`являти якісь претензії, до когось, не зрозуміло до кого. Його одразу відвели на комп`ютерну томографію, кабінет КТ знаходиться на першому поверсі, приблизно через півгодини приїхали працівники поліції та він написав заяву до поліції.

На додаткові запитання потерпілий ОСОБА_12 пояснював, що після того, як ОСОБА_8 схопив його, то кинув на підлогу, він впав на лівий бік, скрутився «калачиком», а той бив його ногами по спині в ділянці хребта, був дуже сильний біль, тому він зрозумів що є переломи ребер. Окрім цього, в нього сталася короткочасна втрата свідомості, тому він зробив обстеження та пішов на консультацію до нейрохірурга та невропатолога. За результатами обстеження струсу мозку не було, був забій тканин, тому його відправили на лікарняний на декілька днів. За період перебування на лікарняному, у нього посилився біль у спині та в ділянці ребер, тому він забрав КТ дослідження та звернувся до завідуючого відділення за консультацією. Завідуючий взяв КТ диск та разом з ним відвідали спеціаліста, який оглянувши його та диск КТ дослідження встановив діагноз «переломи ребер». Після цього він прийняв рішення звернутися до судово медичного експерта, якому відав усі знімки, КТ дослідження, висновки лікарів, до яких звертався. На лікарняному знаходися п`ять днів, потім взяв тиждень відгулів, а приблизно через два тижні приступив до роботи.

На питання захисника ОСОБА_9 потерпілий відповів, що дійсно у 2021 року, падав та ламав ключицю, тоді йому робили ренгенографію та встановили діагноз « перелам ключиці». Однак за місяць до цієї події, тобто у жовтні 2022 року, він робив КТ дослідження спини та ключиці, дослідження підтвердило, що він повністю здоровий. Обмовляти ОСОБА_8 в нього не має причин, вони особисто не були знайомі, він тільки іноді бачив його у приміщенні лікарні, коли той проходив практику та інтернатуру.

Показами свідка ОСОБА_17 яка будучи попереджена про кримінальну відповідальність та приведена до присяги пояснила суду, що обвинувачений ОСОБА_8 та потерпілий ОСОБА_12 її колеги, відносини з ними нормальні, підстав когось обмовляти вона не має, конфліктів з ними не було. Восени 2022 року, точної дати вона вже не пам`ятає, приблизно об 08:45 годин, вона запізнювалася на «п`ятихвилинку», тобто на нараду яка проходить кожного ранку у конферензалі лікарні на першому поверху. Підійшовши до зали, вона почула що в аудиторії шум, однак не звернувши на це увагу, зупинилася у дверному пройомі між коридором та аудиторією, тоді як побачила у коридорі ОСОБА_8 .. Побачивши ОСОБА_8 дуже здивувалася оскільки бачила його останній раз у липні місяці, після закінчення інтернатури в лікарні його не бачила. По коридору, з іншого боку, йшов лікар ОСОБА_12 , читав якісь документи, тому нікого не бачив. В якийсь момент ОСОБА_8 порівнявся з потерпілим, чи казав він щось, вона не чула, але побачила як обвинувачений раптово почав бити потерпілого. Спочатку він вдарив його рукою в обличчя, потім перекинув через себе, повалив на підлогу та почав бити ногами, коли ОСОБА_18 лежав на підлозі. Вона перелякалася та почала кликати на допомогу, з аудиторії повибігали лікарі, почали рознімати, відтягувати обвинуваченого від потерпілого.

На запитання захисника ОСОБА_10 свідок ОСОБА_17 пояснювала, що конфлікт бачила приблизно з відстані двох метрів. Саме на її очах обвинувачений наблизившись до потерпілого спочатку вдарив його однією рукою в обличчя, потім вдарив ще раз, потім перекинув його через себе та повалив на бетонну підлогу. Коли ОСОБА_18 лежав на підлозі, обличчя його було повернуто до неї, в цей час ОСОБА_8 продовжував його бити ногами по тулубу. Побачивши це, вона почала заглядати в аудиторію, що покликати на допомогу. Лікарі вибігли з зали та почали відтягуватися ОСОБА_19 від ОСОБА_20 , вона пам`ятає начебто першим вибіг лікар ОСОБА_21 . Потерпілий був у білому халаті, в руках тримав документи, коли йшов по коридору, щось читав. Вона не знає причину конфлікту, ніякого діалогу між обвинуваченим та потерпілим не чула.

Показами свідка ОСОБА_22 , який будучи попередженим про кримінальну відповідальність та приведеним до присяги, повідомив суду, що 17 листопада 2022 року приблизно об 09:00 годин, знаходився у лекційному залі, який розміщений у відділенні реабілітації Міської клінічної лікарні №10. Знаходячись в учбовій лабораторії чув шум, однак так буває, коли багато людей та всі розмовляють між собою. Потім почув крик, кричала ОСОБА_23 , яка стояла у дверному пройомі між залом та коридором. Почувши крик, він вибіг в коридор, побачив як на бетонній підлозі лежить лікар ОСОБА_18 , а над ним стоїть ОСОБА_24 та щось кричить. Як потерпілий ОСОБА_18 отримав травми, він не бачив, бо вибіг на крик ОСОБА_25 , побачивши вже потерплого на підлозі у скрюченому стані.

На додаткові запитання свідок ОСОБА_22 пояснював, що особисто не бачив, як обвинувачений наносив удари потерпілому, однак бачив як ОСОБА_8 стояв над потерпілим та щось кричав. Хто кому наносив удари, він не бачив, бо в цей час перебував в аудиторії та вибіг тільки на крик.

Показами свідка ОСОБА_26 , який будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ст.384, 385 КК України та приведеним до присяги, показав суду, що знайомий особисто з потерпілим -лікарем -урологом ОСОБА_16 та обвинуваченим ОСОБА_8 , який проходив в лікарні інтернатуру, відносини з ними нормальні, конфліктів не було. У листопаді 2022 року, точної дати він вже не пам`ятає, але це може бути 17 листопада 2022 року, як вказано в обвинувальному акті, він знаходився на роботі у Міській клінічній лікарні №10. Вранці приблизно об 08:45, лікарі збираються на п`ятихвилинку у лекційному залі, який розміщений у відділенні реабілітації на першому поверху. Приблизно об 08:45 лікарі знаходилися у лекційній залі, чекали професора. Тут до зали зайшов ОСОБА_24 , підійшов до першого ряду, встав на стіл, почав кричати, а потім наніс удар кулаком руки в голову доцента Савчука. Доцент ОСОБА_27 від цих дій був в шоці, а в цей час ОСОБА_24 вийшов з аудиторії в коридор, після чого він та всі хто був в аудиторії почули крик лікаря ОСОБА_25 , яка знаходилася у дверному про йомі між залом та коридором. На крик з лекційної зали вибігли люди, у тому числі і він. Опинившись у коридорі, він побачив ОСОБА_28 який лежав на бетонній підлозі у коридорі скрючений, над ним стояв ОСОБА_29 , щось кричав, поводив себе агресивно, дуже голосно кричала ОСОБА_30 . Він та ще інші лікарі підбігли, відтягнули ОСОБА_8 від ОСОБА_7 , потім допомогли потерпілому піднятися.

Показами свідка ОСОБА_31 , який будучи попередженим про кримінальну відповідальність та приведеним до присяги показав суду, що працює в міській клінічній лікарні №10, особисто знайомий з потеплілим ОСОБА_32 та з обвинуваченим ОСОБА_33 , відносини з ними робочі, конфліктів не було. У листопаді 2022 року, точної дати він не пам`ятає, приблизно об 08:45 він та інші лікарі перебували на першому поверху лікарні у лекційному залі, який розміщений у відділенні реабілітації, чекали професора. У цей час до аудиторії зайшов ОСОБА_34 , він спочатку на нього не звернув уваги, але потім почув крик, повернувшись побачив що кричить ОСОБА_34 нецензурною лайкою у бік лікаря ОСОБА_27 , потім ОСОБА_34 кулаком вдарив лікаря ОСОБА_27 , всі були в шоці, підбігли, відтягнули його. Після цього ОСОБА_34 вибіг з аудиторії, і всі почули як вже кричить лікар ОСОБА_30 , яка знаходилася біля дверей в аудиторію. Він вибіг у коридор, побачив на підлозі лікаря ОСОБА_35 , який скрутився калачиком, обличчя його було у крові, а ОСОБА_34 в цей час знаходися біля нього та щось кричав. Вибігли інші лікарі та відтягнули ОСОБА_36 від ОСОБА_37 , потерпілому надали медичну допомогу, прибула охорона лікарні, викликали поліцію. Як саме ОСОБА_8 наносив удари ОСОБА_38 він не бачив, вибіг у коридор коли ОСОБА_16 вже лежав на підлозі, а ОСОБА_34 був над ним.

Показами свідка ОСОБА_13 , який будучи попередженим про кримінальну відповідальність та приведеним до присяги пояснив суду, що працює завідуючим відділення у міській клінічній лікарні №10, має науковий ступень доктора медичних наук. Приблизно рік по тому, восени 2022 року, точної дати вже не пам`ятає, лікарі зібралися на стандартну п`ятихвилинку у лекційній зали на першому поверху лікарні. Він знаходився в аудиторії, поруч з ним сиділи колеги, і в цей момент ззаду до ного підійшов обвинувачений ОСОБА_8 та спробував нанести йому удар. Свідок звернув увагу суду, що була спроба з боку ОСОБА_8 нанести йому тілесні ушкодження, однак в ОСОБА_8 нічого не вийшло. Колеги, присутні в аудиторії, відреагували на неадекватну поведінку обвинуваченого, вивели ОСОБА_8 з конференц зали, при цьому той лаявся нецензурно, образливо висловлювався в бік лікарів та взагалі роботи лікарні. Колеги допомогли йому вийти, а коли ОСОБА_8 вийшов у коридор, почули звуки бійки у коридорі, потім побачили лікаря ОСОБА_12 у коридорі на підлозі, поруч знаходився ОСОБА_8 .. Як обвинувачений наносив удари потерпілому, він не бачив.

На підтвердження встановлених судом обставин свідчать також протоколи слідчих дій та інші долучені до матеріалів кримінального провадження документи, які були досліджені судом, зокрема:

- опис наданого КТ- дослідження органів грудної порожнини від 17.11.2022 року, виконаний лікарем ТОВ « Медкор Юг» відносно потерпілого ОСОБА_12 , відповідно до якого в результаті КТ дослідження, встановлено, що зліва визначаються переломи головок V- VII ребер, з нерізким кутовим зміщенням та порушенням цілісності суглобової поверхні VII ребра. Легені звичайного об`єму та пневматизації. У легенях альвеолярної консолідації не визначається. З обох боків визначаються поодинокі дрібні кальциновані вузлики. Бронхи не розширено, стінки не змінені. Плевральні листки не потовщені, накопичення рідини в плевральних порожнинах немає. Середостіння розташоване по центру, не розширено, об`ємних утворень не визначається. Однак лімфаденопатії не виявлено, серце розташоване звичайно, нормальної конфігурації, купол діафрагми не змінено. Висновок: переломи V-VII ребер зліва;

( том 1 а.с.127);

- опис результатів спіральної комп`ютерної томографії рентгенологічного відділення Кабінету комп`ютерної томографії міської клінічної лікарні №10, з якого убачається що 17.11.2022 року, в результаті обстеження пацієнта ОСОБА_12 , 1987 року народження, встановлено: при КТ дослідженні головного мозку об`ємних та опосередкованих змін у структурах головного мозку не визначається. Щільність тканини мозку від +30 до+41. Розміри передніх рогів бічних шлуночків до 4,5 мм, ширина III шлуночка 5 мм. IV шлуночок за середньою лінією, не зміщений, не деформований. Серединні структури головного мозку не зміщені. Під павутинні конвекситальні простори не розширені. Охоплююча цистерна та цистерни мостомозжечкового кута не розширені, не зміщені. КТ ознак порушення цілісності кісток черепа не визначається. Висновок: об`ємних та опосередкованих змін у структурах головного мозку не визначається.

( т.1 а.с.130);

- висновок комісійної судово-медичної експертизи №271 від 27.12.2023 року, проведеної КУ « Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи», відповідно до якого: на підставі даних комісійної судово-медичної експертизи гр. ОСОБА_12 , 1987 р.н., даних матеріалів справи, наданої медичної документації на його ім`я, відповідно до поставлених питань судово-медична експертна комісія прийшла до наступних підсумків: У гр-на ОСОБА_12 мались наступні тілесні ушкодження: закриті переломи голівок V-X лівих ребер; синці обличчя та поперекової ділянки зліва. Закриті переломи голівок V-X лівих ребер, викликають тривалий розлад здоров`я строком понад трьох тижнів ( більше ніж 21 день).За цим критерієм, відповідно до п.п.2.2.2 і 4.6 « Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 р.) відносяться до категорії тілесних ушкоджень СЕРЕДНЬОЇ ТЯЖКОСТІ. Синці обличчя та поперекової ділянки зліва, самі по собі, як у сукупності так і окремо, мають незначні скороминучі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів, і за цим критерієм, відповідно до п.п.2.3.5 і4.6. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень»( 1995р.) відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. На наданому компакт-диску з КТ ОГП від 17.11.2023 року з КНП «Міська клінічна лікарня №10» є: в проекції акроміального кінця правої ключиці виявляється перелом зі зміщенням уламків на 1/3 товщини кістки та чужорідні тіла металевої щільності, тобто у наявності металоконструкція акроміального кінця правої ключиці від раніше проведеної операції. Всі тілесні ушкодження утворилися від дії тупих, твердих предметів, індивідуальні особливості яких в ушкодженнях не відобразилися, та могли бути заподіяні 17.11.2022р. від одного впливу тупим твердим предметом по лівій половині обличчя та не менш ніж від 2-3 впливів тупим твердим предметом по задній половині грудної клітки зліва. Під час заподіяння тілесних ушкоджень взаємне розташування потерпілого та нападника могло змінюватись , але в якісь проміжок часу потерпілий ОСОБА_12 був звернений як передньою так і задньою поверхнями свого тіла по відношенню до напрямків дії травмуючих предметів. Між травмою у вигляді падіння з велосипеду від 12.06.2022 року та тілесними ушкодженнями, спричиненими 17.11.2022 року, причинного зв`язку немає. На КТ листі ( плівці) з надписом «PHILIPS» маються наступні маркування ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_2 GKB#10 Odessa ( міська клінічна лікарня №10), 17.11.2022р. На плівці немає повної картини, яка зафіксована при проведенні КТ дослідження та не відображена ділянка акроміального кінця правої ключиці з металоконструкцією, але на компакт диску з комп`ютерною томограмою органів грудної порожнини від 17.11.2022 року виявляється: ліворуч лінії неповних переломів голівок 6-9 ребер, КТ ознак кістково-травматичних змін решти ребер не виявлено. В проекції акроміального кінця правої ключиці виявляється перелом зі зміщенням уламків на 1/3 товщини кістки та чужорідні тіла металевої щільності.

(т.1 а.с.);

- витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000113 від 13.12.2022 року, відповідно до якого до відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 Головного управління національної поліції в Одеській області, звернувся потерпілий ОСОБА_12 , з заявою щодо вчинення відносно нього кримінального правопорушення. У витязі зазначено короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зокрема: 17.11.2022 невстановлена особа, перебуваючи за адресою: м. Одеса вулиця Маршала Малиновського, буд.61, в приміщенні МКЛ №10 нанесла ОСОБА_12 тілесні ушкодження( ЄО №24412 від 30.11.2022);

( том.2 а.с.2);

-висновок судово-медичного дослідження (обстеження) № 1620/395 від 27.12.2022 року КУ «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» , відповідно до якого на підставі даних судово-медичного обстеження гр-на ОСОБА_12 , 1987 року народження та даних медичної документації на нього, судовий експерт дійшов наступних висновків: 1.У гр-на ОСОБА_12 виявлені наступні тілесні ушкодження: закриті переломи головок V-X лівих ребер, синці обличчя та лівої попереково-бічної ділянки. Дані ушкодження утворилися від дії тупих, твердих предметів, індивідуальні особливості яких в ушкодженнях не відобразилися, та могли бути заподіяні 17.11.2022р. Закриті переломи головок V-X лівих ребер викликають тривалий розлад здоров`я строком понад трьох тижнів( більш ніж 21 день). За цим критерієм, відповідно до п.п.2.2.2 і 4.6. « Правил судово-медичного визначення ступені тяжкості тілесних ушкоджень» ( 1995 р.) відносять до категорії тілесних ушкоджень СЕРЕДНЬОЇ ТЯЖКОСТІ. Синці обличчя та лівої попереково бічної ділянки самі по собі, як в сукупності, так і окремо, мають незначні скороминучі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів і за цим критерієм, відповідно до п.п.2.3.5 і 4.6. « Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень (1995 р.) відносяться до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень;

( том 2 а.с.35-36);

-довідка № 2022/3603 від 23.11.2022 року КНП « Міська клінічна лікарня №10», з якої убачається, що ОСОБА_12 , звернувся до приймально-діагностичного відділення невідкладної допомоги, про що в журналі зроблено запис за № 4380 та надана допомога черговим хірургом. Зроблено КТ ОГК від 23.11.2022 р.: переломи V-X лівих ребер, діагноз : тупа травма грудної клітини, закрити переломи V-X ребер зліва ( травма кримінальна від 17.11.2022);

( том 2 а.с. 43);

-довідка № 2022/3510 від 17.11.2022 року КНП « Міська клінічна лікарня №10», з якої убачається, що ОСОБА_12 , звернувся до приймально-діагностичного відділення невідкладної допомоги, про що в журналі зроблено запис за № 4282 та йому надана допомога черговим хірургом. Зроблено КТ ОГК, огляд. Під час огляду скарги в ділянці грудної клітини зліва ззаду. Діагноз: забій грудної клітини ззаду ( травма кримінальна). Рекомендовано ренген через 5-6 днів;

( том 2 а.с.44);

-висновок експерта №22 від 12.01.2023 року відділу судово-медичної експертизи КУ « Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи», відповідно до якого на підставі даних судово-медичної експертизи гр-на ОСОБА_12 , 1987 року народження та даних медичної документації на нього, експерт дійшов наступних висновків: 1. У гр-на ОСОБА_12 виявлені наступні тілесні ушкодження: закриті переломи головок V-X ребер, синці обличчя та лівої попереково-бічної ділянки. Дані ушкодження утворилися від дії тупих, твердих предметів, індивідуальні особливості яких в ушкодженнях не відобразилися. Не виключено, що синець розташований на обличчі міг бути спричинений внаслідок нанесення удару( ів) кистю руки стиснутої в кулак; синець лівої попереково-бічної ділянки міг бути спричинений від удару «лівою стороною тазу» об підлогу при падінні, закриті переломи головок V-X лівих ребер, могли бути спричинені внаслідок нанесення ударів ногами «по задній поверхні грудної клітки». Вказані ушкодження могли бути заподіяні 17.11.2022 року. 2. Закриті переломи голівок V-X лівих ребер, викликають тривалий розлад здоров`я строком понад трьох тижнів( більш ніж 21 день). За цим критерієм, відповідно до п.п.2.2.2 і 4.6. « Правил судово-медичного визначення ступені тяжкості тілесних ушкоджень» ( 1995 р.) відносять до категорії тілесних ушкоджень СЕРЕДНЬОЇ ТЯЖКОСТІ. Синці обличчя та лівої попереково бічної ділянки самі по собі, як в сукупності, так і окремо, мають незначні скороминучі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів і за цим критерієм, відповідно до п.п.2.3.5 і 4.6. « Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень (1995 р.) відносяться до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень. Наявні у гр-на ОСОБА_12 могли супроводжуватися вказаними скаргами: «головний біль в потиличній ділянці, біль в ділянках верхньої та нижньої щелеп справа, біль о задній поверхні грудної клітини зліва».

( том 2 а.с.46-48);

-протокол проведення слідчого експерименту від 07 лютого 2023 року з долученим до нього оптичним CD+R «ALERUS» об`ємом 700 МВ, з назвою файлу « S7150001, який містить відеозапис слідчого експерименту за участі потерпілого ОСОБА_12 від 07.02.2023, яким встановлено, що в урологічному корпусі на першому поверсі, де зараз знаходиться відділення реабілітації, на цьому поверсі, далі по коридору, знаходиться лекційна аудиторія, де проходять 5-ти хвилинки кожного дня об 09:00 годині, на яку ОСОБА_12 йшов 17.11.2022.Пройшовши половину коридору, за два метри до вхідних дверей до лекційної аудиторії потерпілий йшов та читав медичні документи, в той час з медичної аудиторії вибіг ОСОБА_8 , підбіг до нього та без будь-яких пояснень почав наносити удари в ділянку обличчя, потім кинув через стегно на лівий бік та почав бити потерпілого ногами по грудній клітці. На питання слідчого потерпілий ОСОБА_12 відповів, що точно пам`ятає два удари, перший був в ніс, бо після цього почалася кровотеча, а другий під ліве око. ОСОБА_8 спричинив йому удари кулаком правої руки, після чого кинув на підлогу, після чого він скрутився калачиком, закрив ніс, бо почалася кровотеча, в нього все було у крові, а ОСОБА_8 почав ззаду наносити йому удари по грудній клітці. В ході проведення слідчого експерименту потерпілий ОСОБА_12 показав на місце, де саме знаходився ОСОБА_8 (статист), а саме біля дверей лекційної аудиторії. Далі потерпілий, знаходячись навпроти входу до кабінету, направляється в сторону входу до лекційної аудиторії, тримаючи в руках папку, голова потерпілого опущена вниз. Далі статист підійшов до ОСОБА_12 , в цей момент останній підіймає голову, після чого статист правою рукою зігнутою в кулак, наніс один удар в область носа ОСОБА_12 , після чого останній тримаючи рукою ніс, приймає зігнуте положення, зразу після чого статист наносить ще один удар в область ока зліва, правою рукою зігнутою в кулак. Далі ОСОБА_12 відхиляється назад, статист оббігає потерпілого, схопив останнього за одяг ззаду, після чого через коліно кидає ОСОБА_12 на підлогу. Далі ОСОБА_12 , знаходячись в положенні лежачі на лівому боці у скрученому стані ударяється головою об підлогу. Далі статист, наносить удари ногою ( три, чотири рази), після чого ОСОБА_12 зазначає, що відчув біль в ділянці тулуба. Далі ОСОБА_8 відтягнули.

( том 2 а.с. 75-82)

Відеозапис, який міститься на оптичному CD+R «ALERUS» об`ємом 700 МВ, з назвою файлу « S7150001, відтворена та переглянута в судовому засіданні за участю усіх учасників судового провадження, та містить відеозапис слідчого експерименту за участі потерпілого ОСОБА_12 від 07.02.2023.

Від учасників судового провадження клопотань, заяв та зауважень щодо дослідженого в судовому засіданні доказу сторони обвинувачення, протоколу проведення слідчого експерименту від 07 лютого 2023 року з долученим до нього оптичним CD+R «ALERUS» об`ємом 700 МВ, з назвою файлу « S7150001, який містить відеозапис слідчого експерименту за участі потерпілого ОСОБА_12 від 07.02.2023, не надходило.

Аналіз та оцінка вищенаведених доказів у їх сукупності підтверджують той факт, що умисел обвинуваченого ОСОБА_8 був спрямований на заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень, з яким він до цього часу хоча знайомий не був, однак на ґрунті виниклого конфлікту ще в конференц залі між обвинуваченим та лікарями присутніми у аудиторії, у обвинуваченого виникли і неприязні відносини до усіх лікарів працюючих у МКЛ №10, що послужило мотивом до вчинення таких дій.

Саме допит в судовому засіданні свідка ОСОБА_13 , в ході якого обвинувачений задав питання, чому свідок ОСОБА_13 відмовився прийняти його на кафедру для проходження інтернатури, дозволив суду дійти до висновку, що ціллю обвинуваченого було з`ясування відносин з лікарем ОСОБА_13 .. При допиті в судовому засіданні, свідок ОСОБА_13 розповів суду, що ОСОБА_8 не вдалося нанести йому тілесні ушкодження, оскільки лікарі, які були присутні в аудиторії, завадили йому це зробити та виштовхали з лекційної зали. Це дуже роздратувало ОСОБА_8 , який сварився нецензурною лайкою в бік всієї лікарні та працюючих там лікарів.

Таким чином, в ході судового розгляду встановлено, що оскільки спроба нанести тілесні ушкодження свідку ОСОБА_13 не вдалася, тому знаходячись у коридорі лікарі та побачивши першого, який зустрівся на шляху обвинуваченого ОСОБА_8 , лікаря чоловічої статі, він реалізував свій намір розібратися з будь-яким лікарем цієї лікарні та наніс тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_12 , що у даному випадку супроводжувалося заподіянням середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Також на це чітко вказують і обставини вчинення ОСОБА_8 кримінально караного діяння, а також послідовність дій, як його так і потерпілого.

Оцінюючи показання обвинуваченого ОСОБА_8 надані в судовому засіданні про те, що того ранку він потерпілого не бив, а тільки легенько відштовхнув від себе, суд ставиться критично та розцінює, виключно, як позицію захисту з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинений злочин. Крім цього вказані показання спростовуються комплексом чітких, зрозумілих, логічних, послідовних, переконливих, узгоджених між собою доказів.

Сам обвинувачений ОСОБА_8 не заперечує, що штовхнув потерпілого ОСОБА_12 , однак пояснює це тим, що потерпілий фактично спровокував його на такі дії, підійшовши до нього впритул зі словами « ти же знаєш що в мене зламані ребра». Обвинувачений ОСОБА_39 впевнений, що його дії не могли б привести до тілесних ушкоджень такої тяжкості та і взагалі до будь-яких переламів.

Разом з тим, характер тілесних ушкоджень у потерпілого ОСОБА_12 підтверджується висновком експерта №22 від 12.01.2023 року відділу судово-медичної експертизи КУ « Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи», відповідно до якого на підставі даних судово-медичної експертизи гр-на ОСОБА_12 , 1987 року народження та даних медичної документації на нього, експерт дійшов наступних висновків: 1. У гр-на ОСОБА_12 виявлені наступні тілесні ушкодження: закриті переломи головок V-X ребер, синці обличчя та лівої попереково-бічної ділянки. Дані ушкодження утворилися від дії тупих, твердих предметів, індивідуальні особливості яких в ушкодженнях не відобразилися. Не виключено, що синець розташований на обличчі міг бути спричинений внаслідок нанесення удару( ів) кистю руки стиснутої в кулак; синець лівої попереково-бічної ділянки міг бути спричинений від удару «лівою стороною тазу» об підлогу при падінні, закриті переломи головок V-X лівих ребер, могли бути спричинені внаслідок нанесення ударів ногами «по задній поверхні грудної клітки». Вказані ушкодження могли бути заподіяні 17.11.2022 року. 2. Закриті переломи голівок V-X лівих ребер, викликають тривалий розлад здоров`я строком понад трьох тижнів( більш ніж 21 день). За цим критерієм, відповідно до п.п.2.2.2 і 4.6. « Правил судово-медичного визначення ступені тяжкості тілесних ушкоджень» ( 1995 р.) відносять до категорії тілесних ушкоджень СЕРЕДНЬОЇ ТЯЖКОСТІ.

Даючи оцінку показам потерпілого ОСОБА_12 , свідка ОСОБА_40 яка була присутня на місці подій та бачила як обвинувачений наносив тілесні ушкодження потерпілому, судом встановлено, що вказані покази є ґрунтовні, виразні, обдумані проте не продумані, які викладені нею досить сумлінно та без перебільшень. Потерпілий ОСОБА_12 докладно та послідовно передав зовнішню обстановку подій, які відбулись у день злочину, які дії були здійсненні ним після того як ОСОБА_8 , наніс йому тілесні ушкодження. Потерпілий ОСОБА_12 , розповів суду, які дослідження робив, яких лікарів відвідував і чому звертався саме до цих спеціалістів. Свідок ОСОБА_41 впенено стверджувала в судовому засіданні, що на власні очі бачила як ОСОБА_8 наніс удар потерпілому раптово кулаком в обличчя, потім ще один удар, потім схопив та перекинув через себе, так що ОСОБА_12 опинився на бетонній підлозі коридору. Потерпілий навіть не встиг відреагувати, тому що йшов на п`ятихвилинку читаючи на ходу документи. При цьому дії ОСОБА_8 супроводжувалися агресією, нецензурною лайкою та образами вбік усіх лікарів МКЛ №10.

Оскільки покази потерпілого ОСОБА_7 та свідків ОСОБА_42 надані невимушено, без стороннього тиску, викладені ними зі своїми особливостями та повністю підтверджуються обставинами встановленими під час судового розгляду і співвідноситься з іншими доказами по провадженню, суд вважає за необхідне визнати їх достовірними.

В судовому засіданні за клопотанням обвинуваченого допитана свідок ОСОБА_43 , яка будучи попередженою про кримінальну відповідальність та приведеною до присяги, пояснила суду, що є знайомою обвинуваченого ОСОБА_8 , на даний час вони разом проживають його квартирі. Свідок ОСОБА_43 розповіла суду, що у 2022 році вона разом з ОСОБА_44 вранці приїхали до міської клінічної лікарні №10, пору року свідок не пам`ятає, місяць року також не пам`ятає, пам`ятає, що зайшли разом через задній двір в приміщення на першому поверсі, потім піднімалися на другий поверх, потім спустилися на перший поверх, вона знаходилася у коридорі перед входом до лекційної зали. ОСОБА_24 пішов вперед пару метрів, потім підійшов та вдарив доцента ОСОБА_27 , ОСОБА_27 у відповідь також наніс удар, до них підбігли люди дали лід, ОСОБА_45 тримав лід і в цей час до нього підбіг потерпілий та сказав «ти знаєш що в мене зламані ребра? І хто моя тітя?» ОСОБА_45 відштовхнув його від себе та сказав що йому все рівно хто його тітя. Після цього ОСОБА_8 кудись зник, а вона пішла його шукати.

В ході перехресного допиту свідок ОСОБА_43 розповідала, що за день до цих подій вони разом з ОСОБА_44 прийшли до дому до його батьків. ОСОБА_46 плакала та казала, що так більше не може, бо ОСОБА_27 та ОСОБА_47 били маму та тата струмом. На наступний день, ОСОБА_45 прийшов розібратися з ОСОБА_27 , однак вона цих людей не знала. Те що ці люди і є ОСОБА_27 та потерпілий ОСОБА_20 , вона дізналася від ОСОБА_8 ..

Проаналізувавши покази свідка ОСОБА_43 суд вважає ці покази частково достовірними. Не викликає сумніву події повідомлені свідком, які стосуються загальних обставин конфлікту, що стався між ОСОБА_8 та ОСОБА_27 , а потім і з потерпілим ОСОБА_12 та наслідки які стали відомі свідку. Натомість деякі обставини не можуть бути прийняті судом як достовірні, оскільки повністю не співвідносяться з фактичними даними які встановлені в судовому засіданні. Не вдаючись в підстави надання таких показів, суд повинен приймати до уваги чистоту джерела будь-якого доказу. Разом з тим, на думку суду свідок як спостерігач може бути цілком переконаний тільки в тому, що він отримав відоме чуттєве враження, але ніколи не може бути абсолютно впевнений, чи цілком згідно це враження з дійсністю чи ні. На думку суду свідок ОСОБА_43 добросовісно помиляється, і тому впевнено надає покази які частково не відповідають встановленим фактичним обставинам.

До показів свідка ОСОБА_43 в тій частині, що вона особисто бачила, як потерпілий підійшов до ОСОБА_8 , казав йому «ти знаєш що в мене зламані ребра? І хто моя тітя?» суд ставиться критично, оскільки ці показання у повному обсязі спростовуються цілим комплексом доказів у кримінальному провадженні, на які суд уже посилався.

Показання зазначеного свідка суд вважає не належними, оскільки вони лише опосередковано підтверджують конфлікт, який стався у коридорі лікарні перед лекційною залою. При цьому, до початку конфлікту свідок не була знайома з його учасниками, не знала їх прізвищ та хто і як виглядає. Ці покази жодним чином не підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Суд також не приймає до уваги твердження обвинуваченого ОСОБА_8 про те, що потерпілий сам підійшов до нього впритул, оскільки такі порушення з боку потерпілого, якщо б і мали місце, то ніяким чином не виправдовують того, що обвинувачений умисно, протиправно заподіяв ОСОБА_48 тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Стосовно позиції сторони захисту та зокрема обвинуваченого ОСОБА_8 щодо визнання недопустимим доказом комп`ютерну томографію дослідження органів грудної клітки від 17.11.2022 року недопустимим доказом у справі та відповідно недопустимими доказами слід визнати результати судово-медичних експертиз, які були проведені з використанням комп`ютерної томографії дослідження органів грудної клітки від 17.11.2022 року. Клопотання обґрунтовано тим, що КТ дослідження органів грудної клітини, яке було зроблене 17.11.2022 року лікарем рентгенологом Ковальчуком було відсутнє в матеріалах кримінального провадження № 0000113 від 13.12.2022 під час здійснення досудового розслідування та не надавалося для ознайомлення стороні захисту. Щодо визнання експертного висновку №22 від 12.01.2023 року відділу судово-медичної експертизи КУ « Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи», недопустимим доказом, сторона захисту зазначає, що і ця експертиза була зроблена з порушенням порядку.

Щодо позиції сторони захисту про визнання доказів ( висновків експертиз) недопустимим доказами, суд зауважує наступне.

Згідно пункту 3.4. «Інструкції про проведення судово-медичної експертизи», що була затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17.01.1995 року № 6, «дослідна частина повинна містити докладний опис процесу дослідження і всіх виявлених при цьому фактичних даних з вказівкою методів та методику, що застосовувалися, в тому числі і тих, що реєстрували ушкодження».

Згідно п.3.6. Інструкції « підсумки судово-медичної експертизи складаються на підставі фактичних даних, отриманих в процесі проведення експертизи та експертного аналізу обставин справи».

Згідно ст.86 КПК України, доказ визнається недопустимим, якщо він отриманий в порядку встановленим кримінально-процесуальним кодексом України. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд ухваленні судового рішення».

Оскільки висновок судово-медичного дослідження (обстеження) № 1620/395 від 27.12.2022 року КУ «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» та експертний висновок №22 від 12.01.2023, ґрунтуються на вихідних даних об`єктах дослідження отриманих у відповідності до процесуального порядку, порушень вимог закону, які б позбавили вказані висновки експертів юридичної сили, судом не встановлено.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Оцінюючи зібрані докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку прийняття процесуального рішення, суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченого ОСОБА_8 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження.

Дії обвинуваченого ОСОБА_8 суд кваліфікує за ч.1 ст.122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст.121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому згідно ст. 66 КК України не встановлені.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому згідно ст. 67 КК України судом не встановлено.

Згідно ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним умисного злочину проти життя та здоров`я особи, які у відповідності до Конституції України є найвищими соціальними цінностями, особу обвинуваченого, а саме те, що він раніше не судимий, своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення не визнав, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, позитивно характеризується за місцем проживання, на даний час не одружений, на його утриманні знаходяться двоє малолітніх дітей, на час направлення обвинувального акту до суду офіційно працював в Одеському регіональному протипухлинному центрі лікарем, має місце реєстрації та місце проживання.

Також, вирішуючи питання, щодо виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує, те що злочин вчинений обвинуваченим є умисним, враховує відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Однак, враховуючи обстановку, яка передувала події, обставини та тяжкість вчиненого злочину, особу винного, який має на утриманні двох малолітніх дітей, позицію прокурора та потерпілого, висловлені в судових дебатах, щодо покарання обвинуваченого, суд прийшов до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання та приймає рішення згідно ст.75 КК України, про звільнення його від відбування покарання з випробуванням та покладенням обов`язків, визначеними статтею 76 КК України.

Відповідно до ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати. За відсутності в обвинуваченого коштів, достатніх для відшкодування зазначених витрат, вони компенсуються потерпілому за рахунок Державного бюджету України у випадках та в порядку, передбачених законом для компенсації шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. У разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Цивільний позов не заявлено.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України.

Підсумовуючи вищенаведене, керуючись ст. ст.65,66,67,70 КК України, ст.ст., 342-380 КПК України,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КК України та призначити йому покарання у виді 1 ( одного) року обмеження волі.

Відповідно до ст. 75 КК, звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання у вигляді обмеження волі з випробуванням строком на 2 (два) роки, поклавши на ОСОБА_8 обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК:

-періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: