ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
Ухвала

25 серпня 2025 року слідчий суддя Фастівського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши матеріали клопотання прокурора Фастівської окружної прокуратури ОСОБА_3 в кримінальному провадженні № 0000094, відомості про яке внесено до ЄРДР 20.06.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 332, ч. 2 ст.190, ч. 4 ст. 27, ст. 336, ч. 4 ст. 27, ч. 1 ст. 369 КК України, про продовження строку тримання під вартою, -

Встановив:

На розгляд слідчого судді Фастівського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_6 надійшло клопотання прокурора Фастівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження стоку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для ОСОБА_4 , підозрюваного у кримінальному провадженні №0000094, відомості про яке внесені до ЄРДР 20.06.2025 року.

За змістом цього клопотання стверджується, що відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України. Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року який неодноразово продовжено по теперішній час.

Згідно з Указом Президента України № 69/2022 від 24 лютого 2022 року «Про загальну мобілізацію» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, відповідно до частини другої статті 102, пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України оголошено проведення загальної мобілізації на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва, діють спеціальні обмеження виїзду за кордон чоловічого населення у віці від 18 до 60 років.

Відповідно до п. 2 постанови Кабінету Міністрів України № 57 від 27.01.1995 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», перетинання громадянами України (далі - громадяни) державного кордону здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон та пунктах контролю (далі пункти пропуску), якщо інше не передбачено законом, за одним з документів, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Окрім вказаного, п. 2-1 вище наведеною постановою КМУ визначено, що у разі введення на території України надзвичайного або воєнного стану перетинати державний кордон мають право особи, зазначені у пунктах 2-1 та 2-2, а також інші військовозобов`язані особи, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації. Ця норма не поширюється на осіб, визначених в абзацах другому восьмому частини третьої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

З метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 року № 65/2022 (зі змінами та доповненнями), затвердженого законом України від 03.03.2022 року № 2105-ІХ постановлено, в тому числі:

- оголосити та провести загальну мобілізацію (далі - мобілізацію);

- мобілізацію провести на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва;

- призов військовозобов`язаних, резервістів та залучення транспортних засобів для забезпечення потреб Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших військових формувань України здійснити в обсягах, визначених згідно з мобілізаційними планами;

- Генеральному штабу Збройних Сил України визначити черговість та обсяги призову військовозобов`язаних, резервістів та транспортних засобів національної економіки в межах загального строку мобілізації;

- місцевим органам виконавчої влади у взаємодії з територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, за участю органів місцевого самоврядування та із залученням підприємств, установ та організацій усіх форм власності, фізичних осіб - підприємців організувати та забезпечити в установленому порядку: своєчасне оповіщення і прибуття громадян, які призиваються на військову службу, прибуття техніки на збірні пункти та у військові частини; здійснення призову військовозобов`язаних, резервістів на військову службу, їх доставки до військових частин та установ Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших військових формувань України.

У відповідності до Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки (далі - Положення), затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 23.02.2022 року № 154 (зі змінами та доповненнями):

Згідно п. 1 Положення, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Залежно від обсягів облікової, призовної та мобілізаційної роботи утворюються районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки (далі - районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки);

Відповідно п. 7 Положення, районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є відокремленими підрозділами відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя;

Згідно п. 8 Положення, завданнями територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених обов`язків є виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, керівництво військовим обліком призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, контроль за його станом, зокрема в місцевих органах виконавчої влади, органах місцевого самоврядування та в органах, що забезпечують функціонування системи військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (крім СБУ та Служби зовнішньої розвідки), забезпечення в межах своїх повноважень адміністрування (територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя) та ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) (районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), проведення заходів приписки громадян до призовних дільниць, призову громадян на військову службу, проведення відбору кандидатів для прийняття на військову службу за контрактом, участь у відборі громадян для проходження служби у військовому резерві Збройних Сил, підготовка та проведення в особливий період мобілізації людських і транспортних ресурсів, забезпечення організації соціального і правового захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори до Збройних Сил (далі - збори), ветеранів війни та військової служби, пенсіонерів з числа військовослужбовців Збройних Сил (далі - пенсіонери) та членів їх сімей, участь у військово-патріотичному вихованні громадян, у виконанні завдань з підготовки та ведення територіальної оборони, здійснення інших заходів з питань оборони відповідно до законодавства;

Згідно п. 9 Положення, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань, у тому числі:

- здійснюють заходи оповіщення та призову громадян (крім військовозобов`язаних та резервістів СБУ та Служби зовнішньої розвідки): на військову службу за призовом осіб офіцерського складу; на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (зарахованих до військового оперативного резерву); на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період (незалежно від місця їх перебування на військовому обліку).

Згідно п. 13 Положення, керівник районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки безпосередньо підпорядковується керівнику територіального центру комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, області, м. Києва та Севастополя та є прямим начальником для особового складу районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 року № 2232-ХІІ (зі змінами та доповненнями) призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». На військову службу під час мобілізації призиваються резервісти та військовозобов`язані, які перебувають у запасі і не заброньовані в установленому порядку на період мобілізації. Призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації здійснюється для доукомплектування військових посад, передбачених штатами воєнного часу, у терміни, визначені мобілізаційними планами Збройних Сил України та інших військових формувань.

Так, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , достовірно знаючи про встановлені на період воєнного стану обмеження щодо виїзду військовозобов`язаних громадян України чоловічої статті за кордон, які з метою ухилення від призову за мобілізацією мають намір виїхати за кордон, переслідуючи корисливий мотив, з метою організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України за грошову винагороду, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше

16 червня 2025 року, почав реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України.

Так, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, але не пізніше 17 червня 2025 року, ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом направленим на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, достовірно знаючи про те, що громадянин України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є особою призовного віку та військовозобов`язаним, цікавиться можливістю перетнути державний кордон України в незаконний спосіб, запропонував останньому за грошову винагороду для себе, тобто для ОСОБА_4 , в сумі 5 000 доларів США, що за курсом НБУ станом на 17.06.2025 становить 207653 гривень організувати незаконне переправлення через державний кордон України.

В подальшому, 17.06.2025 близько 15 год. 00 хв. ОСОБА_4 в ході зустрічі із ОСОБА_7 на залізничній станції «Глеваха», обговорив умови незаконного перетину державного кордону та повідомив план та порядок незаконного переправлення ОСОБА_7 через державний кордон України, зокрема шляхом підробки медичних документів та оформленні його військово-облікових документів як непридатного до військової служби. ОСОБА_4 повідомив, що при наступній зустрічі ОСОБА_7 необхідно надати копію військово-облікових документів та передплату в розмірі 1000 доларів США, що за курсом НБУ станом на 17.06.2025 становить 41530 гривень після чого останній повідомить куди ОСОБА_7 необхідно буде прибути для проходження лікарсько-консультативної комісії.

Так, 27.06.2025 приблизно о 13 год. 10 хв., ОСОБА_4 з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на організацію незаконного перетину державного кордону України ОСОБА_7 , діючи з корисливих мотивів, перебуваючи за адресою: Київська область, Фастівський район, с. Глеваха, вул. Вокзальна, поруч з будинком 1А, зустрівся із ОСОБА_7 , який перебував під контролем правоохоронних органів, та в подальшому ОСОБА_4 , знаходячись за вказаною адресою, отримав від ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 1500 доларів США, що за курсом НБУ станом на 27.06.2025 становить 62377 гривень та копію військово-облікових документів ОСОБА_7 для подальшого незаконного переправлення ОСОБА_7 через державний кордон України, зокрема шляхом підробки медичних документів та оформленні його військово-облікових документів як непридатного до військової служби.

Однак свій злочинний умисел ОСОБА_4 не зміг довести до кінця, оскільки останній вчинив усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин які не залежали від його волі, оскільки, ОСОБА_4 був затриманий працівниками правоохоронних органів за вчинення вказаного кримінального правопорушення.

Під час досудового розслідування встановлено, що у невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, але не пізніше 17.06.2025, під час дії воєнного стану у ОСОБА_4 , який достовірно знав, що його знайомий ОСОБА_7 є військовозобов`язаним, який підлягає призову під час мобілізації, виник корисливий умисел на шахрайське заволодіння коштами ОСОБА_7 .

Згідно злочинного задуму ОСОБА_4 шахрайство ОСОБА_7 полягало у тому, щоб підбурити останнього, шляхом переконання, у необхідності для ОСОБА_7 передати йому неправомірну вигоду у сумі 5 000 доларів США, нібито задля оформлення військово-облікових документів ОСОБА_7 як непридатного до військової служби для подальшого незаконного переправлення останнього через державний кордон України, апелюючи невстановленими зв`язками в медичній установі зазначив, що може посприяти в оформленні ОСОБА_7 військово-облікових документів як непридатного до військової служби, що в свою чергу надасть змогу останньому здійснити виїзд через державний кордон України, і у такий спосіб підбурити ОСОБА_7 до ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Проте, насправді ОСОБА_4 не мав дійсного наміру передавати грошові кошти, у сумі 5 тис. доларів США, які планував отримати від ОСОБА_7 , а планував залишити їх собі, і у такий спосіб ними заволодіти та розпорядитися на власний розсуд. Крім того, у такий же спосіб, шляхом нібито надання ОСОБА_7 своїх протиправних «послуг» ОСОБА_4 планував заволодіти грошовими коштами у сумі 5 тис. доларів США. При цьому ОСОБА_4 розраховував на те, що ОСОБА_7 , з часом розкривши дійсні наміри ОСОБА_4 , але усвідомлюючи протиправність дій, до яких ОСОБА_4 його підбурив, не зможе отримати юридичних підстав для перетину державного кордону України шляхом оформлення військово-облікових документів як непридатного до військової служби.

17.06.2025 ОСОБА_4 , перебуваючи на залізничній станції «Глеваха» та реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на шахрайське заволодіння під час воєнного стану, повторно, коштами ОСОБА_7 , під час особистої розмови запевнив його про наявність в нього можливостей та знайомств допомогти останньому уникнути призову до Збройних сил України по мобілізації шляхом виготовлення фіктивних медичних документів, які в подальшому слугуватимуть підставою визнати ОСОБА_7 непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку, за умов надання йому, тобто ОСОБА_4 грошових коштів в розмірі 5000 доларів США, що за курсом НБУ станом на 17.06.2025 становить 207653 гривень у якості неправомірної вигоди, яку останній нібито передасть посадовим особам невстановленої медичної установи. ОСОБА_4 повідомив, що при наступній зустрічі ОСОБА_7 необхідно надати копію військово-облікових документів та передплату в розмірі 1000 доларів США, що за курсом НБУ станом на 17.06.2025 становить 41530 гривень після чого останній повідомить куди ОСОБА_7 необхідно буде прибути для проходження лікарсько-консультативної комісії.

17.06.2025 ОСОБА_4 ввівши в оману ОСОБА_7 та підбуривши його до надання неправомірної вигоди службовій особі, та підбуривши до ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, під час особистої зустрічі на залізничній стації «Глеваха»., повідомив що йому необхідно взяти із собою свої копії військово-облікового документу та передплату в сумі 1000 доларів США, що за курсом НБУ станом на 17.06.2025 становить 41530 гривень. Крім того, під час вказаної зустрічі ОСОБА_4 вказав ОСОБА_7 , що він, апелюючи зв`язками в невідомій медичній установі, може посприяти в оформленні ОСОБА_7 військово-облікових документів як непридатного до військової служби, що в свою чергу надасть змогу ОСОБА_7 здійснити виїзд через державний кордон України на підставі вищевказаних документів.

У такий спосіб ОСОБА_4 створив у ОСОБА_7 хибне уявлення про свою впливовість, наявність особистих зв`язків в невідомій медичній установі, та наявність у себе дійсних намірів щодо позитивного вирішення питання про ухилення ОСОБА_7 від призову під час мобілізації, тобто увійшов в довіру останнього для подальшого створення підстав для передачі йому коштів ОСОБА_7 , під приводом надання неправомірної вигоди посадовій особі в невідомій медичній установі, за оформлення ОСОБА_7 військового-облікового документу як непридатного до військової служби, тобто за вчинення службовою особою, в інтересах того, хто надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища.

У подальшому 27.06.2025 перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 , доводячи до кінця свій злочинний умисел, направлений на повторне шахрайське заволодіння шляхом зловживання довірою грошовими коштами ОСОБА_7 , отримав від нього раніше обумовлені ним грошові кошти у сумі 1500 доларів США, що за курсом НБУ станом на 27.06.2025 становить

62377 гривень нібито для подальшої передачі їх частини у невідомій сумі у якості неправомірної вигоди невстановленій посадовій особі невідомої медичної установи, тобто службовій особі, яка відповідає за оформлення ОСОБА_7 військово-облікових документів, як непридатного до військової служби, тобто за вчинення службовою особою, в інтересах того, хто надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища.

Однак, ОСОБА_4 наміру передавати вказані грошові кошти службовій особі невідомої медичної установи не мав, а вказаними коштами, частина з яких були імітаційними засобами, врученими ОСОБА_4 в межах контролю за вчиненням злочину, заволодів та отримав фактичну можливість розпоряджатися ними.

Отже, ОСОБА_4 в описаний вище спосіб, шляхом повторних шахрайських дій шляхом зловживання довірою в умовах воєнного стану заволодів чужим майном на загальну суму 1500 доларів США, що за курсом НБУ станом на 27.06.2025 становить 62377 гривень, та підбурив ОСОБА_7 до надання неправомірної вигоди у розмірі 5000 доларів США, що станом на 27.06.2025 згідно з курсом НБУ становило 207926 грн., невстановленій посадовій особі невідомої медичної установи, за оформлення ОСОБА_7 військово-облікових документів, як непридатного до військової служби, тобто за вчинення службовою особою, в інтересах того, хто надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, а також підбурив військовозобов`язаного ОСОБА_7 до ухилення від призову на військову службу шляхом протиправного отримання військово-облікових документів, як непридатного до військової служби, що в свою чергу надасть змогу

ОСОБА_7 здійснити виїзд через державний кордон України на підставі вищевказаних документів, під час мобілізації на особливий період.

Таким чином, ОСОБА_4 , згідно доводів ініціатора клопотання, обґрунтовано підозрюється у перешкоджанні законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України.

27.06.2025 о 13 год. 21 хв. співробітниками СВ Фастівського РУП ГУ НП в Київській в області разом з співробітниками ГУ СБУ у м. Києві та Київській області затримано ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України.

За встановленими під час досудового розслідування обставинами, 28.06.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 332, ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 27 ст. 336, ч. 4 ст. 27 ч. 1 ст. 369 КК України.

Підозра ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 332, ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 27 ст. 336, ч. 4 ст. 27 ч. 1 ст. 369 КК України, обґрунтовується наступними матеріалами:

-заявою від громадянина ОСОБА_7 , від 19.06.2025;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 23.06.2025;

-протоколом затримання особи ОСОБА_4 від 27.06.2025;

-протоколом огляду та вручення грошових коштів від 27.06.2025;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 27.06.2025;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 27.06.2025;

-протоколом огляду від 04.07.2025;

-протоколом аудіоконтролю особи від 26.06.2025;

-протоколом відеоконтролю особи від 26.06.2025;

-протоколом за результатами виконання постанови про проведення контрою за вчиненням злочину від 27.06.2025;

-протоколом відеоконтролю особи від 30.06.2025;

-протоколом аудіоконтролю особи від 30.06.2025;

-протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 28.07.2025;

-протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 28.07.2025;

-іншими зібраними під час досудового розслідування доказами.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 29.06.2025 до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 25.08.2025.

Згідно посилань ініціатора клопотання, слідчим Фастівського РУП ГУ НП в Київській області завершено досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000094, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.06.2025, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 332, ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 27 ст. 336, ч. 4 ст. 27 ч. 1 ст. 369 КК України.

На даний час обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000094 скеровано до Васильківського міськрайонного суду для розгляду по суті, однак, підготовче судове засідання судом ще не призначено.

Прокурор стверджує, що продовжують існувати ризики переховування підозрюваного від органів досудового слідства та суду, незаконного впливу на свідків, інших співучасників інкримінованого йому злочину з метою подальшого викривлення їх показів у вигідному для нього значенні та ризик вчинення підозрюваним іншого кримінальне правопорушення, у зв`язку з чим виникла необхідність в продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно посилань ініціатора клопотання, більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного і запобігти ризикам перешкоджання досягненню законних процесуальних інтересів в цьому кримінальному провадженні.

В судовому засіданні прокурор підтримав доводи, викладені в клопотанні та стверджував, що продовжують існувати ризик переховування підозрюваного від органів досудового слідства та суду, ризик вчинення нових злочинів, з огляду на попередню віктимну поведінку підозрюваного та відсутність у нього легальних джерел доходу, а також ризик ймовірного впливу та свідків у кримінальному провадженні. Сукупність вказаних ризиків, на думку прокурора, виправдовує подальше продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 30 серпня 2025 року, до закінчення строку досудового розслідування.

На уточнюючі питання слідчого судді прокурор пояснив, що станом на дату розгляду клопотання слідчим суддею, строки досудового розслідування в цьому кримінальному провадженні закінчено, стороною обвинувачення виконані вимоги статті 290 КПК України, а обвинувальний акт у цьому кримінальному провадженні скеровано до суду, хоча підготовче судове засідання ще не призначено.

Підозрюваний ОСОБА_4 проти задоволення клопотання прокурора заперечував, подав клопотання про застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби.

Підозрюваний стверджував, що вину в інкримінованих кримінальних правопорушеннях визнає частково, погоджується з кваліфікацією його дій за статтею 190 КК України.

Підозрюваний вважає, що наведені прокурором ризики об`єктивно не підтверджуються, і він, як особа, яка раніше притягувалась до кримінальної відповідальності та відбувала покарання в місцях позбавлення волі, жодного разу не порушував умови раніше застосованого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби та вчасно і систематично прибував за викликом до прокурора, слідчого судді і суду.

Згідно тверджень підозрюваного, стан його здоров`я свідчить про потребу термінового лікування, яке у місці попереднього ув`язнення йому відмовляються надавати. До клопотання долучено копії медичних документів.

Крім того, підозрюваний стверджував, що з огляду на відсутність коштів та застосовані у зв`язку із воєнним станом обмеження, він не має об`єктивної можливості переховуватися від органів досудового розслідування, прокуратури та суду. Також підозрюваний стверджував, що ризик ймовірного впливу на свідків не підтверджується та є припущенням прокурора.

На уточнюючі питання слідчого судді, підозрюваний повідомив, що має постійне місце проживання за адресою реєстрації АДРЕСА_2 , проживає разом із братом, брат офіційно працює, до кримінальної відповідальності не притягався, може і буде у випадку потреби надавати матеріальну підтримку підозрюваному.

Додатково підозрюваний зазначив, що звертався виключно в усній формі щодо потреби надання медичної допомоги у медичну частину Київського слідчого ізолятора, письмових звернень і відповідей на такі звернення не було, в усному порядку йому повідомили, що лікування і діагностика, виходячи із характеру захворювання підозрюваного, може бути здійснена на платній основі.

Підозрюваний вказав, що на разі не може надати документів, які б підтверджували необхідність проходження лікування, обсягу необхідних процедур та переліку медикаментів, які йому необхідно застосовувати згідно з призначенням лікаря.

Захисниця підозрюваного проти задоволення клопотання прокурора заперечувала, стверджувала про не доведеність існування ризиків, зазначених в клопотанні, та, як наслідок, про відсутність потреби у продовженні строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Додатково захисниця стверджувала про необхідність повернення зазначеного клопотання з огляду на недотримання передбачених частиною 1 статті 199 КПК України строків його подання.

При цьому, проти задоволення клопотання підозрюваного захисниця не заперечувала.

Також підозрюваний та захисниця підтвердили, що станом на дату розгляду клопотання слідчим суддею, в цьому кримінальному провадженні були виконаними вимоги статті 290 КПК України та їм були надані для ознайомлення матеріали кримінального провадження, в тому числі і протоколи допиту свідків, в яких зазначені анкетні дані цих осіб та адреси проживання.

Заслухавши думку учасників судового засідання та дослідивши письмові матеріали, приходжу до висновку про наявність підстав для часткового задоволення клопотань слідчого та підозрюваного.

Так, гідно приписів частини 1 статті 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно приписів частини 2 цієї статті, клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду.

Згідно приписів частини 3 цієї статті, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно приписів частини 5 цієї статті, слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначених у частини 3 цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Згідно приписів частини 6 цієї статті, у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

Зміст вказаних правових норм свідчить про те, що під час розгляду вказаного клопотання, слідчий суддя зобов`язаний перевірити існування загальних підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також встановити доцільність продовження цього запобіжного заходу, виходячи з продовження існування попередньо визначеного ризику, який не зменшився, чи виникнення нових ризиків, і перевірити існування обставин, які об`єктивно перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

При цьому, у випадку вирішення питання продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за правилами частини 6 цієї статті, визначальним є не встановлення обставин щодо існування обставин, які об`єктивно перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, а ставлення обставин, що строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою закінчується до дати проведення підготовчого судового засідання.

Європейський суд в своїх рішеннях по справам «Клішин проти України», «Авраімов проти України» сформував підхід, згідно якого, існує необхідність додаткового обґрунтування наявності підстав та мотивів для продовження тримання особи під вартою, порівняно з первинним вирішенням питання щодо обрання такого запобіжного заходу, а мотиви і міркування щодо продовження строку тримання під вартою не повинні бути абстрактними і стереотипними.

Згідно висновків, викладених у Рішенні ЄСПЛ у справі «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

З урахуванням наведених вище правових норм і Рішень ЄСПЛ, слідчий суддя здійснює перевірку доцільності продовження строку тримання під вартою і встановлює, чи продовжують існувати ризики, що стали підставою для обрання запобіжного заходу, чи не зменшився їхній ступінь та чи виправдовують вони подальше тримання особи під вартою.

Аналізуючи доводи, викладені в клопотаннях прокурора та підозрюваного, слідчий суддя вважає, що матеріали кримінального провадження підтверджують об`єктивний зв`язок підозрюваного з інкримінованими діяння, а підозра є обґрунтованою в тій мірі, що дозволяє слідчому судді вирішувати питання обрання (продовження строку дії) запобіжного заходу.

Слідчий суддя наголошує, що детальний аналіз сукупності доказів, наданих для підтвердження обґрунтованості обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою був здійсненим під час вирішення питання про обрання цього запобіжного заходу, тому повторювати висновки щодо аналізу згаданих вище доказів на разі не є доцільним.

Слідчий суддя обмежується констатацією факту, що станом на дату розгляду клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу та клопотання підозрюваного про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, не надано інших доказів, які б ставили під сумнів обґрунтованість підозри, ніж ті, що вже були досліджені слідчим суддею під час вирішення питання щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Далі, слідчий суддя погоджується з доводами прокурора про те, що продовжують існувати ризики, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України, які виправдовують необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Зокрема, підтвердженим є існування ризиків щодо можливих спроб підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків, а також ризику вчинення іншого кримінального правопорушення.

Про існування ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування, прокуратури та суду свідчить, в тому числі, тяжкість інкримінованих кримінальних правопорушень і усвідомлення останнім невідворотності покарання у вигляді позбавлення волі у випадку доведення його вини.

Про існування ризику незаконного впливу на свідків свідчить, в тому числі, обізнаність підозрюваного з анкетними даними цих осіб після ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, в тому числі і з протоколами допиту свідків. При цьому, як зазначалося вище, підозрюваний і його захисниця підтвердили факт виконання вимог статті 290 КПК України та надання матеріалів кримінального провадження до ознайомлення.

Про існування ризику вчинення нових злочинів свідчить, в тому числі попередня віктимна поведінка підозрюваного, який, будучи звільненим з місць позбавлення волі після відбуття покарання обґрунтовано підозрюється у вчиненні інших тяжких злочинів, а також офіційно не працевлаштований та не має легального джерела доходів.

Разом із тим, слідчий суддя констатує, що наведені вище ризики зі спливом часу не підтверджують необхідність продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, хоча, як зазначалося вище, потреба у застосування запобіжного заходу не відпала.

При цьому, слідчий суддя вважає, що для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання наведеним вище ризикам, необхідним та достатнім буде обрання запобіжного заходу для підозрюваного у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Застосовуючи наведений вище запобіжний захід, слідчий суддя виходить з наступного.

Так, згідно приписів частини 1 статті 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Згідно приписів частини 2 цієї статті, домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

При цьому, прокурором не заперечується наявність у підозрюваного постійного місця проживання за адресою АДРЕСА_2 , як не заперечуються і обставини щодо спільного проживання підозрюваного з братом та можливості надання матеріальної допомоги братом підозрюваного на період дії запобіжного заходу.

Також, слідчий суддя, аналізуючи доводи, викладені в клопотанні підозрюваного, вважає, що застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігти ризику можливого впливу підозрюваного та свідків, анкетні даті та адреси проживання яких підозрюваному відомі.

При цьому, слідчий суддя критично оцінює доводи підозрюваного щодо необхідності отримання лікування та необхідності придбання ліків за власний кошт, так як зазначені обставин, в тому числі, щодо терміновості та обсягу лікування, а також потреби придбання ліків не підтверджені належними медичними документами станом на дату розгляду цього клопотання.

Однак, слідчий суддя не виключає того, що неможливість надання медичних документів в цьому випадку може бути обумовлена, в тому числі, і обставинами перебування підозрюваного у Київському слідчому ізоляторі та пов`язаних з цим об`єктивних перешкод у наданні цих документів.

А отже, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити підозрюваному, що у випадку подальшого погіршення стану здоров`я та виникнення (чи підтвердження) потреби у лікуванні, в тому числі і в умовах стаціонару, чи потреби придбання ліків чи проходження медичних процедур на платній основі, підозрюваний може звернутися з клопотанням про зміну запобіжного заходу за правилами статті 201 КПК України.

Визначаючи строк дії запобіжного заходу, слідчий суддя враховує наступне.

Так, згідно приписів частини 6 статті 181 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

З урахуванням інформації щодо тяжкості та обставин вчинення кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 , даних про особу підозрюваного, слідчий суддя вважає, що запобіжних захід повинен бути застосованим строком та два місяці.

При цьому, слідчий суддя не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу та строк до 30 серпня 2025 року, тобто в межах досудового розслідування, як проте просив прокурор у своєму клопотанні, так як з огляду на повідомлену прокурором інформацію, обвинувальний акт скеровано до суду і відповідно досудове розслідування вважається закінченим у розумінні приписів статті 219 КПК України.

Відтак, для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та за відсутності інформації щодо дати проведення підготовчого судового засідання, слідчий суддя вважає, що належна процесуальна поведінка підозрюваного може бути забезпеченою виключно у випадку застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту тривалістю два місяці.

Далі, згідно приписів частини 5 статті 194 КПК України, слідчий суддя, застосовуючи до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, зобов`язує його прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду.

Крім того, надаючи оцінку доводам захисниці щодо порушення строків звернення з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та необхідності повернення цього клопотання, слідчий суддя зазначає наступне.

Зокрема, слідчий суддя погоджується з тим, що визначені частиною 1 статі 199 КПК України строки подання клопотання про продовження строку тримання під вартою були порушені.

Однак, слідчий суддя зауважує, що приписи статті 199 КПК України в цьому випадку не визначають такого процесуального наслідку, як повернення клопотання без розгляду у випадку порушення строків його подання до суду.

В даному випадку порушення строків подання клопотання має дисциплінарні, а не процесуальні наслідки для ініціатора клопотання та, відповідно, не є підставою для повернення клопотання без розгляду.

Також, слідчий суддя зауважує, що приписи статті 184 КПК України в частині строків вручення клопотання підозрюваному були дотримані, підозрюваний та його захисниця не заявляли клопотань про необхідність надання додатково часу для ознайомлення з клопотанням прокурора та, відповідно, змогли надати пояснення щодо суті клопотання, переданого прокурором на розгляд слідчого судді.

Тому, підстави для повернення клопотання прокурора відсутні.

Враховуючи, наведене, керуючись приписами статті 177, 181, 183, 184, 199, 376 КПК України, -

Постановив:

Клопотання прокурора Фастівської окружної прокуратури ОСОБА_3 в кримінальному провадженні № 0000094, відомості про яке внесено до ЄРДР 20.06.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 332, ч. 2 ст.190, ч. 4 ст. 27, ст. 336, ч. 4 ст. 27, ч. 1 ст. 369 КК України, про продовження строку тримання під вартою, а також клопотання ОСОБА_4 щодо застосування запобіжного заходу вигляді домашнього арешту у нічний час доби задовольнити частково.

Застосувати в кримінальному провадженні № 0000094 до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Київ, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, строком на 2 місяці, до 26 жовтня 2025 року, заборонивши йому цілодобово залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , строком на два місці, до 26 жовтня 2025 року.

Негайно доставити ОСОБА_4 до місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 , і звільнити з-під варти.

Роз`яснити підозрюваному його право залишати своє місце проживання в період дії запобіжного заходу для забезпечення явки за викликом до органу досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду, а також для отримання невідкладної медичної допомоги, чи забезпечення заходів безпеки в період повітряної тривоги для слідування в укриття чи для відвернення ризиків, які можуть виникнути для його життя, здоров`я, його безпеки чи безпеки інших осіб, з подальшим інформування органу національної поліції за місцем проживання про ці обставини та вжиті заходи.

Роз`яснити підозрюваному, що в період дії запобіжного заходу працівники органу національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в його житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_4 прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду.

Примірник ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати до Фастівського РУП ГУНП в Київській області.

Примірник ухвали застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати до органу поліції за адресою проживання підозрюваного - АДРЕСА_2 .

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу може бути оскарженою до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня оголошення ухвали.

Повний тест ухвали складено 29 серпня 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1