Дата документу 26.06.2025Справа № 554/9243/25
Провадження № 1-кс/554/8010/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2025 року м. Полтава

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб ТУ ДБР у м. Полтаві в порядку ст. 303 КПК України,

встановив:

23.06.2025 року в провадження слідчого судді Шевченківського районного суду міста Полтави надійшла скарга ОСОБА_3 про зобов`язання уповноважених осіб ТУ ДБР у м. Полтаві внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне правопорушення за його заявою від 16.06.2025 року.

Скаргу обґрунтовано наступним. 16.06.2025 року ОСОБА_3 подав до ТУ ДБР у м. Полтаві заяву від 16.06.2025 року про внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України. Однак відомості до ЄРДР не внесено, чим порушено порядок встановлений ст. 214 КПК України.

У судове засідання скаржник не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду скарги. Надав заяву про розгляд скарги у його відсутність.

Слідчий, прокурор до суду не з`явилися, про розгляд скарги повідомлені належним чином.

У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється, що узгоджується з положеннями ст. 107 КПК України.

Вивчивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до такого висновку.

16.06.2025 року ОСОБА_3 подав до ТУ ДБР у м. Полтаві заяву від 16.06.2025 року про внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України.

Скаржник вказує, що відомості за вказаною заявою не було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Як убачається зі змісту заяви ОСОБА_3 , 09.08.2021 року прокурор Глобинської окружної прокуратури ОСОБА_4 вніс та зареєстрував в Єдиному реєстрі досудових розслідувань кримінальне провадження № 0000029 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України за повідомленням УСБУ у Полтавській області щодо можливого заволодіння посадовими особами виконавчого комітету Глобинської міської ради та ТОВ «Отеко» групою осіб за попередньою змовою бюджетними коштами, виділеними на виконання робіт із «Реконструкції (термомодернізації будівлі ДНЗ № 1 по вул. Виноградній, 17 у м. Глобине Полтавської області.

18.03.2023 року на підставі постанови прокурора Глобинської окружної прокуратури ОСОБА_4 від 17.03.2023 року про виділення матеріалів досудового розслідування з кримінального провадження № 0000029 внесено та зареєстровано в Єдиному реєстрі досудових розслідувань кримінальне провадження № 0000136 від 18.03.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень.

28.04.2023 року прокурор Глобинської окружної прокуратури ОСОБА_4 затвердив та направив до Глобинського районного суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000136 від 18.03.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України.

Ухвалою Глобинського районного суду Полтавської області від 20.09.2023 року призначено судовий розгляд справи № 527/966/23 на підставі обвинувального акту складеного 28.04.2023 року у кримінальному провадженні № 0000136 від 18.03.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України.

У судовому засіданні Глобинського районного суду Полтавської області у кримінальному провадженні № 0000136 за ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України, прокурор ОСОБА_4 подав, як письмовий доказ, висновок судової почеркознавчої експертизи від 22.02.2023 року № 37, виготовлений судовим експертом експертного сектору Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз СБ України в УСБУ в Полтавській області ОСОБА_6 .

22.12.23 року в Глобинському районному суді Полтавської області ОСОБА_7 , ознайомившись з поданим прокурором ОСОБА_4 висновком судової почеркознавчої експертизи від 22.02.2023 року № 37, вважає, що судовим експертом експертного сектору Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз СБ України в УСБУ в Полтавській області ОСОБА_6 в результаті службової недбалості виготовлено висновок судової почеркознавчої експертизи від 22.02.2023 року № 37 та надано органу, що здійснює досудове розслідування та суду, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 1.1. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 № 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 № 1950/5) (далі Інструкції призначення судових експертиз та експертних досліджень (далі - експертизи та дослідження) судовим експертам державних спеціалізованих науково-дослідних установ судових експертиз Міністерства юстиції України (далі - експертні установи) та атестованим судовим експертам, які не є працівниками державних спеціалізованих установ (далі - експерти), їх обов?язки, права та відповідальність, організація проведення експертиз та оформлення їх результатів здійснюються у порядку, визначеному Кримінальним процесуальним, Цивільним процесуальним, Господарським процесуальним кодексами України, Кодексом України про адміністративні правопорушення, Кодексом адміністративного судочинства України, Митним кодексом України, Законами України "Про судову експертизу", "Про виконавче провадження", іншими нормативно-правовими актами з питань судово-експертної діяльності та цією Інструкцією.

Згідно з п. 3.2. Інструкції до експертної установи (експерту) надаються: документ про призначення експертизи (залучення експерта) або інші документи, які відповідно до законодавства є підставою для проведення експертизи (дослідження), об?єкти, зразки для порівняльного дослідження та за клопотанням експерта - матеріали справи (протоколи оглядів з додатками, протоколи вилучення речових доказів тощо) (Пункт 3.2 розділу III в редакції Наказу Міністерства юстиції № 3604/5 від 12.10.2023).

Відповідно до п. 3.3. Інструкції у документі про призначення експертизи (залучення експерта) зазначаються такі дані: місце й дата винесення постанови чи ухвали; посада, звання та прізвище особи, що призначила експертизу (залучила експерта); назва суду; назва справи та її номер; обставини справи, які мають значення для проведення експертизи; підстави для призначення експертизи; прізвище експерта або назва експертної установи, експертам якої доручається проведення експертизи; питання, які виносяться на вирішення експертові; перелік об?єктів, що підлягають дослідженню (у тому числі порівняльних зразків та інших матеріалів, направлених експертові, або посилання на такі переліки, що містяться в матеріалах справи); інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Почеркознавчу експертизу призначено постановою прокурора ОСОБА_4 від 14.02.2023 року та доручено її проведення експерту експертного сектору Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз СБ України в УСБУ в Полтавській області ОСОБА_8 .

Згідно з п. 1.1. Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень затверджених Наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 № 53/5 ( редакції наказу Міністерства юстиції України 26.12.2012 № 1950/5) основним завданням почеркознавчої експертизи є ідентифікація виконавця рукописного тексту, обмежених за обсягом рукописних записів (літерних та цифрових) і підпису. Такою експертизою вирішуються і деякі неідентифікаційні завдання (установлення факту виконання рукописного тексту під впливом будь-яких факторів, що заважають (природних: хворобливий стан, хронічні захворювання, вікові зміни; тимчасових зовнішніх: незвичне тримання засобу для писання, незвична поза, обмеження зорового контролю тощо; тимчасових внутрішніх: алкогольне сп?яніння, фармакологічні, наркотичні засоби тощо; штучних: викривлення письма зміненими рухами): визначення статі виконавця, а також належності його до певної групи за віком тощо).

Об?єктом почеркознавчої експертизи є почерковий матеріал, в якому відображені ознаки почерку певної особи у тому обсязі, в якому їх можна виявити для вирішення поставлених завдань. Для проведення почеркознавчих досліджень рукописних записів та підписів надаються оригінали документів. (Пункт 1.1 глави 1 розділу І в редакції Наказу Міністерства юстиції № 83/5 від 10.01.2019 року).

В Науково-методичних рекомендаціях визначено наступне: п. 1.3. для проведення досліджень орган (особа), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), повинен(на) надати експерту вільні, умовно-вільні та експериментальні зразки почерку (цифрових записів, підпису) особи, яка підлягає ідентифікації. Вільними зразками є рукописні тексти, рукописні записи (літерні та цифрові), підписи, достовірно виконані певною особо до відкриття кримінального провадження, провадження у справах про адміністративні правопорушення, цивільних, адміністративних чи господарських справах і не пов?язані з їх обставинами; умовно-вільними с зразки почерку та (або) підпису, виконані певною особою до відкриття провадження у справі, але пов?язані з обставинами цієї справи або виконані після відкриття провадження у справі та є як пов?язаними зі справою, так і не пов?язаними з її обставинами; експериментальні зразки почерку та (або) підпису, що виконані за завданням органу (особи), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), у зв?язку з призначенням такої експертизи. (Абзац другий пункту 1.3 глави 1 розділу І в редакції Наказу Міністерства юстиції № 83/5 від 10.01.2019); п. 1.6. відбирати експериментальні зразки почерку необхідно у два етапи. На першому етапі особа, почерк якої підлягає ідентифікації, виконує текст за тематикою, близькою до досліджувального об?єкта, у звичних умовах (сидячи за столом, із звичним приладдям письма, при денному освітленні). На другому етапі зразки відбираються під диктовку тексту, аналогічного за змістом тому, що досліджується, або спеціально складеного тексту, який містить фрази, слова і цифри, узяті з рукописного тексту, що досліджується. На цьому етапі зразки відбираються в умовах, що максимально наближаються до тих, у яких виконувався рукописний текст, що досліджується, тобто в тій самій позі (лежачи, стоячи тощо), таким самим приладдям письма та на папері того самого виду (за розміром, мінуванням, характером поверхні тощо), що й документ, який досліджується. Якщо буде помічено, що той, хто пише, намагається змінити свій почерк, темп диктовки слід прискорити. У разі коли тексти, що досліджуються, і особливо підписи виконувались на бланках (касові ордери, квитанції, поштові перекази, платіжні відомості тощо), експериментальні зразки слід відбирати на таких самих бланках або на папері, що розграфлений відповідно до бланка. Якщо розташування підпису, що досліджується, не визначається характером документа, експериментальні зразки відбираються на окремих аркушах як лінованого, так і нелінованого паперу. Після нанесення 10 - 15 експериментальних підписів аркуші паперу треба міняти. Якщо рукописний текст, що досліджується, виконано друкованими літерами і цифрами або спеціальним шрифтом (креслярським, бібліотечним тощо), експериментальні зразки на другому етапі також повинні бути виконані друкованими літерами і цифрами або відповідним шрифтом. Переписування з документа, що досліджується, або з машинописного (друкарського) тексту неприпустиме. Якщо вбачаються підстави, що виконавець досліджуваного рукописного тексту намагався змінити свій почерк (писав лівою рукою, з іншим нахилом тощо), додатково відбираються зразки, виконані таким самим чином. Якщо дослідженню підлягає рукописний текст, то вільні та експериментальні зразки надаються у вигляді текстів. При дослідженні підписів та обмежених за обсягом рукописних записів (буквених та цифрових) вільні та експериментальні зразки надаються як у вигляді відповідних текстів (записів), так і у вигляді підписів; п. 1.7. експериментальні зразки посвідчуються органом (особою), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта). У посвідчувальному написі зазначаються прізвище, ім?я та по батькові виконавця, а також особливості зразка (написані лівою рукою, спеціальним шрифтом тощо); п. 1.8. як вільні, так і експериментальні зразки буквеного або цифрового письма бажано надавати не менше ніж на 15 аркушах. Чим коротший досліджуваний текст (запис), тим більша потреба у вільних зразках. Вільні зразки підпису надаються по змозі не менше ніж на 15 документах, експериментальні - у кількості не менше 5 - 8 аркушів.

Також у своїй заяві ОСОБА_3 посилається на інші пункти Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень затверджених Наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 № 53/5 ( редакції наказу Міністерства юстиції України 26.12.2012 № 1950/5), зокрема на пункти 1.4., 1.5., з 1.9. по 1.13.

У вступній та мотивувальній частині постанови від 14.02.2023 року прокурор ОСОБА_4 вказує обставини справи, які мають значення для проведення експертизи; підстави для призначення експертизи у кримінальному провадженні № 0000029 від 09.08.2023 року, а в резолютивній частині постанови призначає почеркознавчу експертизу у іншому кримінальному провадженні № 0000042 від 15.11.2023 року.

Перед приєднанням вільних та умовно-вільних зразків вказаних в постанові про призначення почеркознавчої експертизи до матеріалів справи прокурор ОСОБА_4 , який призначив почеркознавчу експертизу, не виконав вимоги п. 1.4., п. 1.8. Науково-методичних рекомендацій не пред?явив їх особам, які підлягають ідентифікації, а саме ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , не встановив, що вільні зразки рукописних текстів, рукописні записи (літерні та цифрові), підписи, достовірно виконані ОСОБА_11 та ОСОБА_12 до відкриття кримінального провадження і не пов?язані з їх обставинами, а умовно-вільні зразки почерку та підпису виконані ОСОБА_11 та ОСОБА_12 до відкриття провадження у справі, але пов?язані з обставинами цієї справи або виконані після відкриття провадження у справі та є як пов?язаними зі справою, так і не пов?язаними з й обставинами, приєднав до матеріалів справи вільні зразки менше ніж на 15 аркушах і менше ніж на 15 документах.

Вважає, що прокурор ОСОБА_4 , який призначив почеркознавчу експертизу, не виконав вимоги п. 1.3., 1.6., п.1.7, п. 1.8 Науково-методичних рекомендацій не відібрав експериментальні зразки підпису ОСОБА_5 , ОСОБА_13 у кількості не менше 5 - 8 аркушів, не посвідчив експериментальні зразки, а як наслідок особою, якою призначено почеркознавчу експертизу, не надано експерту експериментальні зразки підпису ОСОБА_5 , ОСОБА_13 . Не зважаючи на те, що почеркознавчу експертизу призначено у іншому кримінальному провадженні № 0000042 від 15.11.2023 року, не маючи вільних, умовно-вільних, експериментальних зразків підпису ОСОБА_5 і ОСОБА_13 у визначеній у Науково-методичних рекомендацій кількості експерт експертного сектору Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз СБ України в УСБУ в Полтавській області ОСОБА_6 на порушення положень Інструкції та Науково-методичних рекомендацій проводить почеркознавчу експертизу у кримінальному провадженні № 0000029 від 09.08.2023 року на підставі постанови прокурора ОСОБА_4 від 14.02.2023 року, виготовляє висновок почеркознавчої експертизи від 22.02.2023 року № 37 в якому вказує таке:

1. підпис у графі «Підрядник» в акті виконаних робіт № 2 за жовтень 2021 року від 28.10.2021 року виконано не ОСОБА_14 , а іншою особою.

2. підпис у графі «Інженер з технічного нагляду» в акті виконаних робіт № 2 за жовтень 2021 року від 28.10.2021 року виконано ОСОБА_3 .

3. підпис у графі «Підрядник» в акті виконаних робіт № 3 за грудень 2021 року від 20.12.2021 року виконано не ОСОБА_14 , а іншою особою.

4. підпис у графі «Інженер з технічного нагляду» в акті виконаних робіт № 3 за грудень 2021 року від 20.12.2021 року виконано ОСОБА_3 .

За вищевказаного, на думку ОСОБА_3 , вбачається, що судовим експертом експертного сектору Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз СБ України в УСБУ В Полтавській області ОСОБА_6 в результаті службової недбалості, тобто неналежного виконання службовою особою своїх службових обов?язків через несумлінне ставлення до них виготовлено та надано органу, що здійснює досудове розслідування та в подальшому суду, висновок судової почеркознавчої експертизи від 22.02.2023 року № 37.

Зауважує, що виготовлений судовим експертом експертного сектору Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз СБ України в УСБУ в Полтавській області ОСОБА_6 висновок судової почеркознавчої експертизи від 22.02.2023 року № 37 подано прокурором Глобинської окружної прокуратури ОСОБА_4 , як письмовий доказ у кримінальному провадженні № 0000136 в якому ОСОБА_5 обвинувачено за ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України в завданні збитків Глобинській міській раді в розмірі 518 455 грн 58 коп., прокурором Глобинської окружної прокуратури ОСОБА_4 заявлено цивільний позов про стягнення з ОСОБА_5 на користь Глобинської міської ради збитків у розмірі 518 455 грн 58 коп. та за клопотанням прокурора Глобинської окружної прокуратури ОСОБА_4 , ухвалою Глобинського районного суду Полтавської області від 16.04.2024 року у справі № 527/966/23 у кримінальному провадженні № 0000136 від 18.03.2023 року накладено арешт на належні йому дві земельні ділянки площею 0,1 га та 0,12 га в місті Глобине, що завдало істотної шкоди його охоронюваним законом правам, свободам та інтересам, яка полягає в заподіянні йому матеріальних збитків, що більше ніж в сто разів перевищують неоподаткований мінімум доходів громадян.

Таким чином, вважає, що експерт експертного сектору Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз СБ України в УСБУ в Полтавській області ОСОБА_6 яка не маючи вільних, умовно-вільних, експериментальних зразків підпису ОСОБА_5 і ОСОБА_13 у визначеній у Науково-методичних рекомендацій кількості на порушення положень Інструкції та Науково-методичних рекомендацій провела почеркознавчу експертизу у кримінальному провадженні № 0000029 від 09.08.2023 року на підставі постанови прокурора Глобинської окружної прокуратури ОСОБА_4 від 14.02.2023 року, виготовила висновок почеркознавчої експертизи від 22.02.2023 року № 037, в якому вказала, що підпис у графі «Інженер з технічного нагляду» в акті виконаних робіт № 2 за жовтень 2021 року від 28.10.2021 року та підпис у графі «Інженер з технічного нагляду» в акті виконаних робіт № 3 за грудень 2021року від 20.12.2021 року виконано ОСОБА_15 , вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 367 КК України, а саме невиконання службовою особою своїх службових обов?язків через несумлінне ставлення до них, що завдало істотної шкоди охоронюваному законом моєму праву власності на земельні ділянки, полягає в заподіянні йому матеріальних збитків у розмірі 518 455 грн 58 коп., що більше ніж в сто разів перевищують неоподаткований мінімум доходів громадян.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Отже, бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, передбачає три обов`язкові ознаки: прокурор, слідчий (детектив) наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; відповідна процесуальна дія прокурором, слідчим (детективом) у встановлений строк не вчинена. Тобто, наведена норма дозволяє оскаржити слідчому судді не будь-яку бездіяльність, а лише ту, що стосується обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Ознакам, зазначеним у п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, відповідає бездіяльність, яка виникає внаслідок невиконання вимог ч. 1 ст. 214 КПК України.

Також, згідно із ч. 1 ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - слідчим суддею Вищого антикорупційного суду.

Водночас, слідчий суддя зауважує, що для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). Такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами ЄРДР такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті Кримінального кодексу України).

Також, якщо ж зі змісту повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу або в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ні попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР.

Відомості, які підлягають внесенню до ЄРДР та їх перелік визначені ч.5 ст. 214 КПК України, відповідно до положень якої до ЄРДР підлягають внесенню, серед інших відомостей, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлені з іншого джерела. Аналогічні за змістом норми містяться у Розділі ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення (далі Положення), затвердженого наказом Генерального прокурора України № 298 від 30.06.2020 року, згідно з яким відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про злочин є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Вказане слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Такі ж висновки узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 30.09.2021 (справа № 556/450/18), у якій зазначено: «...слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР...».

Слідчий суддя враховує, що особа, яка звертається із заявою про вчинення кримінального правопорушення, може не володіти докладною інформацією про його обставини, втім, таке повідомлення має містити відомості про існування обставин, які прямо чи опосередковано можуть свідчити про наявність ознак вчиненого кримінального правопорушення. Заявник не має обов`язку доводити факт вчинення кримінального правопорушення, однак наведення фактичних обставин, які спонукають його вважати, що кримінальне правопорушення було вчинене, є ознакою обґрунтованості повідомлення та надає можливість їх перевірити.

Так, на переконання слідчого судді, заява голови ГО «НОН-СТОП Україна» ОСОБА_16 не містить обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень.

Як уже зазначив слідчий суддя, ч. 1 ст. 214 КПК України не встановлює обов`язку слідчого, дізнавача, прокурора вносити відомості до ЄРДР за будь-якою заявою, а тільки тією, що містить відомості про вчинення кримінального правопорушення. Також, така позиція відповідає усталеній судовій практиці в Україні та позиції ВС, що викладалась вище.

Ініціювати процедуру кримінального переслідування та застосувати державний механізм для здійснення досудового розслідування доцільно лише у випадку, коли наявні підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення. Безпідставне відкриття кримінального провадження є недопустимим і може порушувати права конкретних осіб, відносно яких таке провадження ініційоване, та є неефективним з точки зору використання державних ресурсів.

Згідно з правовою позицією, викладеною у рішенні Європейського суду з прав людини (Рішення Суду «Артіко проти Італії» від 13 травня 1980 року), не гарантується захист теоретичних і ілюзорних прав, а гарантується захист прав конкретних та ефективних.

Так, посилання скаржника є лише його незгодою з діяльністю особи, однак на підтвердження чого не наведено жодних обставин, які прямо чи опосередковано можуть свідчити про наявність ознак вчинення кримінальних правопорушень.

Крім того, заява ОСОБА_3 не містить таких фактичних даних на підтвердження того, що заявником було подано повідомлення про злочини, які містять достатні відомості про реальність конкретної події злочину із зазначенням конкретного часу, місця, способу, інші обставини вчинення злочину в розумінні ст. 11 КК України, відповідно до якої злочином є передбачене Кримінальним Кодексом України суспільно небезпечне винне діяння (дія чи бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.

У відповідності до ст. 3 ЗУ «Про судову експертизу», судово-експертна діяльність здійснюється на принципах законності, незалежності, об`єктивності і повноти дослідження.

Стаття 4 цього Закону визначає гарантії незалежності судового експерта та правильності його висновку. Незалежність судового експерта та правильність його висновку забезпечуються: визначеним законом порядком призначення судового експерта; забороною під загрозою передбаченої законом відповідальності втручатися будь-кому в проведення судової експертизи; існуванням установ судових експертиз, незалежних від органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування та суду; створенням необхідних умов для діяльності судового експерта, його матеріальним і соціальним забезпеченням; кримінальною відповідальністю судового експерта за дачу свідомо неправдивого висновку та відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків; можливістю призначення повторної судової експертизи; присутністю учасників процесу в передбачених законом випадках під час проведення судової експертизи.

Достатність зразків для експертного дослідження визначає експерт. Він оцінює, чи наданих матеріалів вистачить для проведення експертизи та надання обґрунтованого висновку. Експерт може відмовитися від проведення дослідження, якщо зразків недостатньо.

Врешті, висновок експерта підлягає оцінці судом, в тому числі в нарадчій кімнаті під час прийняття остаточного рішення, а зі скарги видно, що судовий розгляд ще не завершено.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування може бути постановлена про відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, оскільки відсутні дані, які б достовірно свідчили про наявність події злочину відповідно до ст. 11 КК України, матеріали скарги свідчать про відсутність підстав вважати, що слідчим ДБР вчинено бездіяльність, у зв`язку з чим слідчий суддя дійшов висновку про необґрунтованість доводів скарги, тому в її задоволенні необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 26, 214, 303 - 307, 372 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб ТУ ДБР у м. Полтаві щодо невнесення відомостей до ЄРДР за заявою від 16.06.2025 року - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Слідчий суддя: ОСОБА_17