Справа № 355/376/25
Провадження № 1-кп/355/120/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2025 року Баришівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Баришівка кримінальне провадження, внесене до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань № 0000033 від 20.01.2025 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Обуховичі, Іванківського (Вишгородського) району, Київської області, українця, громадянина України, освіта середня, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 19.03.2020 року Березанським міським судом Київської області за ч. 3 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років,

в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч.1 ст. 162 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Баришівського районного суду Київської області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000033 від 20.01.2025 року за фактом вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 та ч. 1 ст. 162 КК України.

01 квітня 2025 року обвинуваченому обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 31 травня 2025 року.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 на 60 днів у зв`язку з тим, що ризики, передбачені п. п. 1,2,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на даний час продовжують існувати та не відпали.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 проти клопотання прокурора заперечують, вважають, що ризики відсутні, оскільки відносно обвинуваченого вже існує запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний по іншому кримінальному провадженню.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого чи свідка, вчинити інше кримінальне правопорушення чи перешкодити кримінальному провадженню іншим чином.

Згідно ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого.

Суд вважає доведеним прокурором наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 2,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які на даний час є реальними та дійсними, та неможливість обрання ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу у зв`язку з наступним.

Пункт 1 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що обвинувачений ОСОБА_4 обгрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 162 КК України, санкція за яке передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, через що обвинувачений, розуміючи, що йому загрожує покарання виключно у вигляді позбавлення волі, може переховуватися від суду.

Пункт 2 ч. 1 ст. 177 КПК України обгрунтовується тим, що обвинувачений може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Враховуючи, що на даний момент судом не допитані потерпілі та свідки, то ризик, передбачений пунктом 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, - можливість незаконно впливати на них, і таким чином перешкоджати повному та об`єктивному проведенню судового розгляду - продовжує існувати.

Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України обгрунтований тим, що обвинувачений ОСОБА_4 без застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, перебуваючи на волі, може вчиняти інші кримінальні правопорушення.

ОСОБА_4 засуджений вироком Березанського міського суду від 19.03.2020 року за ч. 3 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Крім цього відносно останнього: - 18.06.2024 скеровано обвинувальний акт до Солом`янського районного суду міста Києва за ч. 4 ст. 186 КК України; 26.07.2024 скеровано обвинувальний акт до Бориспільського міськрайонного суду Київської області за ч. 4 ст. 185 КК України; 09.12.2024 скеровано обвинувальний акт до Оболонського районного суду міста Києва за ч. 4 ст. 185 КК України.

Враховуючи вище викладене, суд враховує, що ОСОБА_4 на шлях виправлення не став, має неодноразові судимості за злочини проти власності, та без застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою буде продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» зазначив, що суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Згідно положень ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який стосується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

У відповідності з положеннями ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, суд, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінює всі обставини у їх сукупності, у тому числі: дані про особу ОСОБА_4 , який раніше неодноразово судимий за злочини проти власності, обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднанні з проникненням у інше приміщення, вчинено повторно.

Будь-яких даних про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків та запобігти можливості вчинення іншого кримінального правопорушення, з метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження вбачається доцільним продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 .

Оцінюючи можливість застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, суд використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього.

При цьому КПК не вимагає доказів того, що обвинувачений при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу обов`язково (поза всяким сумнівом) порушить покладені на нього процесуальні обов`язки чи здійснить одну із спроб, що передбачена пунктами 1-5 частини 1 статті 177 КПК, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість допустити це в конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Суд при цьому враховує, що об`єктивних даних, які б свідчили про неможливість перебування обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою, суду надано не було, як і не наведено жодних доводів, що він не буде переховуватися від суду, не буде впливати на потерпілих та свідків, не продовжить вчинення кримінальних правопорушень.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що стороною обвинувачення доведено наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, не достатність на даний час застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, що дає підстави для задоволення даного клопотання.

Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 закінчується 31.05.2025 року.

На підставі викладеного та керуючись статтями 176-178, 183, 186, 193,194, 196, 197, 309, 314, 291, 331, 372, 375, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Баришівського відділу Броварської окружної прокуратури ОСОБА_6 про продовження строку запобіжного заходу тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч.1 ст. 162 КК України, строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на термін 60 днів до 25 липня 2025 року, утримуючи його в Державній установі «Київський слідчий ізолятор».

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору, захиснику, надіслати начальнику Державної установи «Київський слідчий ізолятор».

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга в частині оскарження продовження тримання під вартою протягом 7 днів до Київського апеляційного суду.

Повний текст ухвали виготовлено 28 травня 2025 року.

Суддя Баришівського районного суду ОСОБА_1