Справа № 456/3398/23
Провадження № 1-кп/456/75/2025
УХВАЛА

про продовження строків тримання під вартою

24 липня 2025 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

представника потерпілих ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрий при розгляді обвинувального акту в кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань № 0001630 від 01.09.2014 відносно ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою,

в с т а н о в и в :

В провадженні Стрийського міськрайонного суду Львівської області знаходиться кримінальне провадження № 0001630 від 01.09.2014 відносно ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

В судовому засіданні прокурор просить суд продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 , оскільки вважає, що ризики, котрі слугували підставою для застосування та продовження щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, станом на даний час надалі не відпали, з огляду на що, виходячи із статей 177-178, 183 КПК України, є достатні підстави саме для подальшого продовження строку раніше застосованого щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, а не для зміни чи скасування цього запобіжного заходу. В обґрунтування клопотання покликається на те, що ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України доводиться характером інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення та усвідомленням можливості засудження до тривалого терміну позбавлення волі, а тому обвинувачений може переховуватися від суду під тиском можливого відбуття покарання за вчинення особливо тяжкого злочину. Ризик, передбачений п.2 ч.1 ст.177 КПК України вважає прокурор доводиться тим, що ОСОБА_5 залишив місце вчинення кримінального правопорушення, намагався ухилитися від притягнення до кримінальної відповідальності. Після вчинення злочину обвинувачений закопав тіло ОСОБА_7 в лісосмузі, а також позбувся телефону потерпілої, який міг бути використаний як речовий доказ у справі. Ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України вважає прокурор доводиться поясненнями представників потерпілих про те, що потерпілі побоюються за своє життя, свідки не всі допитані в судовому засіданні. Про існування ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України вважає прокурор свідчить той факт, що ОСОБА_5 раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, відбував покарання в місцях позбавлення волі, на шлях виправлення не став і вчинив новий умисний злочин.

Представник потерпілих адвокат ОСОБА_6 клопотання підтримала, вказала, що потерпілі мають підстави побоюватися за своє життя та здоров`я, на цьому наголошувала і потерпіла ОСОБА_8 в судовому засіданні.

Обвинувачений ОСОБА_5 вважає клопотання прокурора таким, що суперечить ст.62 Конституції України, ст.17 КПК України.

Захисник ОСОБА_4 заперечила клопотання прокурора, просить в задоволенні клопотання відмовити.

Суд, заслухавши думку прокурора, представника потерпілих, захисника, обвинуваченого, вважає, що клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою слід задоволити, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Метою запобіжного заходу у виді тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова застосовано щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави. Підставою для застосування щодо ОСОБА_5 саме такого запобіжного заходу послужило недопущення ризиків переховування останнього від суду під тиском тягаря можливого відбування покарання за вчинення особливо тяжкого злочину, його впливу на потерпілих та свідків, та інших ризиків, виходячи також з тяжкості пред`явленого ОСОБА_5 обвинувачення та наявних даних про його особу. Окрім цього, при застосуванні вказаного запобіжного заходу забезпечено виконання ОСОБА_5 відповідних процесуальних обов`язків, визначених КПК України.

Ухвалами Стрийського міськрайонного суду Львівської області неодноразово продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 .

Підставою для продовження строку тримання під вартою стали підстави, вказані в ухвалі слідчого судді Галицького районного суду м. Львова, а також достатні дані вважати, що суспільна небезпека кримінального правопорушення, вчинення котрого ставиться у провину ОСОБА_5 , особа обвинуваченого є достатніми для продовження щодо обвинуваченого ОСОБА_5 строку тримання під вартою, без визначення розміру застави, а не для зміни цього запобіжного заходу чи його скасування.

Суд вважає, що з моменту взяття обвинуваченого ОСОБА_5 під варту та до моменту вирішення вказаного клопотання, не змінилися обставини, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та не змінилася обстановка, яка дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого може забезпечити і більш м`який запобіжний захід.

Суд вважає, що наведені прокурором в судовому засіданні підстави для продовження строків тримання під вартою є належним чином обґрунтовані та мотивовані, ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу на даний час не змінилися.

Ризиками, які дають підстави суду продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слід вважати: те, що обвинувачений може переховуватись від суду, оскільки обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, а відтак може уникати кримінального переслідування; незаконно впливати на свідків, які судом безпосередньо в судовому засіданні ще не всі допитані; може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки раніше притягався до кримінальної відповідальності.

Відповідно до Декларації основних принципів правосуддя для жертв злочинів і зловживань владою, затвердженої Резолюцією Генеральної Асамблеї ООН 40/34 від 29 листопада 1985 р., до жертв слід ставитись із співчуттям і поважати їхню гідність. Вони мають право на доступ до механізмів правосуддя відповідно до національного законодавства. При цьому слід сприяти тому, щоб судові й адміністративні процедури максимально відповідали потребам жертв, зокрема шляхом забезпечення їм можливості викладу своєї позиції по суті справи і надання належної допомоги на всіх етапах судового розгляду відповідно до національного законодавства.

У Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № К (85) 11 «Про положення потерпілого в рамках кримінального права і процесу» підкреслюється, що важливою функцією кримінального правосуддя має бути задоволення запитів і охорона інтересів потерпілого, підвищення довіри потерпілого до кримінального правосуддя, у зв`язку з чим необхідно більшою мірою враховувати запити потерпілого на всіх стадіях кримінального процесу.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_9 повідомляла суд про те, що після зникнення доньки ОСОБА_5 неодноразово стежив за нею.

Потерпіла ОСОБА_10 в судовому засіданні вказала, що боїться, обвинувачений є небезпечним і в неї є підстави побоюватися за своє життя та здоров`я.

Вказані свідчення потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 суд не розцінює з точки зору їх допустимості чи належності, як доказ у кримінальному провадженні, однак враховує при продовженні строків тримання під вартою, оскільки про наведене неодноразово заявляла і представник потерпілих в судових засіданнях.

З врахуванням наведеного, особи обвинуваченого ОСОБА_5 та тяжкості інкримінованого йому діяння, вік та стан його здоров`я, відсутність жодних медичних документів, які б могли підтвердити неможливість утримання обвинуваченого в слідчому ізоляторі, суд вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому на шістдесят днів, без визначення розміру застави на підставі ч.4 ст.183 КПК України.

Суд вважає, що інші, більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим ст.177 КПК України, а тому клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою слід задоволити.

Суд наголошує увагу на тому, що на даний час ризики, передбачені ст.177 КПК України, які існували на час застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не зменшились та не перестали існувати; оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, а відтак може уникати кримінального переслідування;може незаконно впливати на потерпілих та свідків, шляхом фізичного чи психологічного тиску, а тому застосування до обвинуваченого інших менш впливових запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе забезпечити виконання останнім покладених на нього обов`язків та запобігти спробам переховуватись від суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 331 КПК України, суд,

у х в а л и в:

Обвинуваченому ОСОБА_5 продовжити строк тримання під вартою на шістдесят днів - з 24 липня 2025 року до 21 вересня 2025 року включно.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому, захиснику та скерувати начальнику ЛСІ УДДУ з ПВП Львівської області для відома та виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Стрийський міськрайонний суд Львівської області протягом 5 днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали буде оголошено о 09:30 год. 25 липня 2025 року в приміщенні Стрийського міськрайонного суду Львівської області.

Копію ухвали після виготовлення повного тексту надіслати для відома учасникам кримінального провадження.

Головуючий суддя ОСОБА_1