печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0002894 від 28.12.2023, -

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про арешт майна, яке вилучено під час проведення обшуку 07.05.2025 року за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

- автомобіль марки «Toyota Land Cruiser», номерний знак НОМЕР_1 , 2021 року випуску, VIN: НОМЕР_2 , сірого кольору;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 .

В обґрунтування клопотання слідчий вказує, що зазначене майно відповідає ознакам, визначеним у ст. 98 КПК України, а тому з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні, підлягає арешту.

До початку судового засідання прокурор групи прокурорів ОСОБА_4 подав заяву, у якій просив здійснювати розгляд клопотання за його відсутності, клопотання підтримав та просив його задовольнити з наведених у ньому підстав.

Представник власника майна в судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, про дату та час судового розгляду була повідомлена належним чином, що у відповідності до ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.

Вивчивши клопотання слідчого та дослідивши долучені до них документи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Головним слідчим управлінням Національної поліції України, за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора розслідується кримінальне провадження № 0002894 від 28.12.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 (в редакції, що діяла на момент вчинення кримінального правопорушення) КК України.

У даному кримінальному провадженні досліджуються обставини за яких ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи злочинний умисел, спрямований на протиправне збагачення за рахунок вчинення шахрайських дій, усвідомлюючи, що самостійно реалізувати свій злочинний умисел він не зможе, не пізніше 19.03.2021 залучив до своєї протиправної діяльності наближених осіб, з якими мав тривалі стійкі довірливі стосунки та які поділяли його погляди щодо протиправного збагачення за рахунок вчинення шахрайських дій, а саме: батька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , попередньо отримавши від них згоду на спільну участь у вчиненні злочинів. На виконання розробленого спільно з ОСОБА_5 і ОСОБА_7 злочинного плану ОСОБА_6 , будучи адвокатом, маючи необхідні знання у юриспруденції та неодноразово консультуючи ОСОБА_8 з юридичних питань у галузі будівництва, у зв`язку із цим будучи обізнаним із діяльністю, майновим станом та фінансовими можливостями останнього, достовірно знаючи, що ОСОБА_8 здійснює будівельну діяльність, у тому числі на території міста Львова, повідомив останньому про здійснення передислокації військової частини з АДРЕСА_2 та запропонував послуги з юридичного супроводження під час одержання дозвільних документів на здійснення будівництва багатоквартирного житлового будинку на земельній ділянці, де розташована військова частина. Можливість одержання дозволу на забудову земельної ділянки ОСОБА_6 обґрунтував наявністю зв`язків серед вищого керівництва держави, у тому числі у Міністерстві оборони України. При цьому ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_8 , що для належного виготовлення та оформлення документів необхідні кошти в загальній сумі близько 2,2 млн доларів США.

Далі, ОСОБА_6 , зловживаючи довірою ОСОБА_8 , повідомив останньому, що земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_2 , входить до переліку земельних ділянок, що належать до земель оборони, на яких планується будівництво житла для військовослужбовців та членів їх сімей із залученням небюджетних коштів. ОСОБА_8 , не маючи відповідних знань у галузі права, неодноразово одержуючи від ОСОБА_5 та ОСОБА_6 правову допомогу з питань будівництва та довіряючи останнім як адвокатам, з якими підтримує дружні стосунки протягом тривалого часу, не будучи обізнаним зі злочинними намірами ОСОБА_6 , ОСОБА_5 і ОСОБА_7 , на вказану пропозицію погодився.

Реалізуючи розроблений спільно з ОСОБА_5 і ОСОБА_7 злочинний умисел, усвідомлюючи протиправні наслідки своїх злочинних дій та бажаючи їх настання, маючи на меті викликати у ОСОБА_8 упевненість у вигідності та обов`язковості намірів, усвідомивши беззаперечну довіру з боку ОСОБА_8 , 19.03.2021, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3, ОСОБА_6 надав на підпис ОСОБА_8 договір про надання послуг щодо юридичного супроводу в процесі виділення, підготовки документів на проведення конкурсу та забудову земельної ділянки.

Предметом наданого ОСОБА_6 договору від 19.03.2021 є юридичний супровід із питань виділення частини земельної ділянки площею 1,4556 га із земельної ділянки загальною площею 7,3608 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер земельної ділянки :04:007:0020, що належить Міністерству оборони України, виготовлення окремого кадастрового номера на вказану вище частину земельної ділянки та підготовка документації з організації конкурсу на забудову цієї земельної ділянки.

При цьому, земельна ділянка з кадастровим номером :04:007:0020 із цільовим призначенням «для розміщення та постійної діяльності Збройних Сил України» перебуває у власності Львівської обласної державної адміністрації та на праві постійного користування (земельною ділянкою) передана Квартирно-експлуатаційному відділу міста Львова.

Водночас, земельна ділянка з кадастровим номером :04:007:0020 не входила до переліку земельних ділянок, які відводилися під забудову згідно з переліком земель, зазначених у розпорядженні Кабінету Міністрів України № 666-р «Про погодження переліку земельних ділянок, що належать до земель оборони, на яких планується будівництво житла для військовослужбовців та членів їх сімей із залученням небюджетних коштів».

Цього ж дня, 19.03.2021, не будучи обізнаним зі злочинними намірами ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , довіряючи останнім, ОСОБА_8 добровільно передав ОСОБА_6 кошти в сумі 150 000 (сто п`ятдесят тисяч) доларів США, що згідно з курсом НБУ на 19.03.2021 в еквіваленті до національної валюти становило 4 152 420 (чотири мільйони сто п`ятдесят дві тисячі чотириста двадцять) грн.

Далі, 29.04.2021 ОСОБА_8 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3, передав ОСОБА_6 кошти в сумі 220 000 (двісті двадцять тисяч) доларів США, що згідно з курсом НБУ на 29.04.2021 в еквіваленті до національної валюти становило 6 113 074 (шість мільйонів сто тринадцять тисяч сімдесят чотири) грн.

30.07.2021 ОСОБА_8 передав ОСОБА_6 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3, кошти в сумі 150 000 (сто п`ятдесят тисяч) доларів США, що згідно з курсом НБУ на 30.07.2021 в еквіваленті до національної валюти становило 4 033 005 (чотири мільйони тридцять три тисячі п`ять) грн.

Також, 18.10.2021 ОСОБА_8 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3, передав ОСОБА_6 кошти в сумі 200 000 (двісті тисяч) доларів США, що згідно з курсом НБУ на 18.10.2021 в еквіваленті до національної валюти становило 5 268 380 (п`ять мільйонів двісті шістдесят вісім тисяч триста вісімдесят) грн.

14.12.2021 ОСОБА_8 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3, передав ОСОБА_6 кошти в сумі 200 000 (двісті тисяч) доларів США, що згідно з курсом НБУ на 14.12.2021 в еквіваленті до національної валюти становило 5 376 920 (п`ять мільйонів триста сімдесят шість тисяч дев`ятсот двадцять) грн.

У подальшому, 19.01.2022 ОСОБА_7 , виконуючи відведену безпосередньо йому роль у спільному злочинному плані, у мобільному додатку «Viber», зареєстрованому за абонентським номером НОМЕР_4 , надіслав ОСОБА_6 на абонентський номер НОМЕР_5 фото завідомо підробленого розпорядження першого заступника Міністра оборони України ОСОБА_9 від 18.01.2022 № 21744 з метою подальшої передачі ОСОБА_8 , яким затверджено проєкт договору про спільну діяльність у будівництві, багатоквартирного житлового будинку на території військового містечка АДРЕСА_4 та прийнято його до виконання.

Цього ж дня, діючи відповідно до розробленого спільно з ОСОБА_5 і ОСОБА_7 злочинного плану, з метою запевнення ОСОБА_8 у підготовці документів для будівництва багатоповерхових багатоквартирних будинків у м. Львові та забезпечення подальшої можливості шахрайського заволодіння коштами потерпілого у мобільному додатку «WhatsApp», зареєстрованому за абонентським номером НОМЕР_5 , ОСОБА_6 надіслав фото вказаного завідомо підробленого розпорядження потерпілому на абонентський номер НОМЕР_6 , а 20.01.2022 - передав останньому цей документ.

Крім того, 20.01.2022 фото підробленого розпорядження першого заступника Міністра оборони України ОСОБА_9 від 18.01.2022 № 21744 у мобільному додатку «WhatsApp», зареєстрованому за абонентським номером НОМЕР_5 , надіслав ОСОБА_5 на абонентський номер НОМЕР_7 .

Далі, 02.02.2022 ОСОБА_8 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3, передав ОСОБА_6 кошти в сумі 300 000 (триста тисяч) доларів США, що згідно з курсом НБУ на 02.02.2022 в еквіваленті до національної валюти становило 8 495 400 (вісім мільйонів чотириста дев`яносто п`ять тисяч чотириста) грн.

15.03.2022 на території АЗС у м. Вінниці ОСОБА_8 передав ОСОБА_7 кошти в сумі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) доларів США, що згідно з курсом НБУ на 15.03.2022 в еквіваленті до національної валюти становило 438 823,50 грн (чотириста тридцять вісім тисяч вісімсот двадцять три гривні 50 копійок).

Далі, у зв`язку зі збройною агресією російської федерації проти України, ОСОБА_6 24.02.2022 покинув межі України, однак виконуючи відведену безпосередньо йому роль у спільному злочинному плані, з метою підтримання беззаперечної довіри з боку ОСОБА_8 постійно підтримував зв`язок з останнім, повідомляючи, що виконання умов договору щодо юридичного супроводу договору про спільну діяльність від 16.08.2021 здійснюється належним чином та готуються відповідні документи.

На час відсутності ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , виконував відведену йому на той період часу роль у спільному злочинному плані, зловживаючи довірою ОСОБА_8 , у період з 15.03.2022 до 02.03.2023 одержав від ОСОБА_8 кошти на загальну суму 700 000 (сімсот тисяч) доларів США.

18.05.2023 ОСОБА_8 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3, передав ОСОБА_6 кошти в сумі 70 000 (сімдесят тисяч) євро та 30 000 (тридцять тисяч) доларів США, що згідно з курсом НБУ на 18.05.2023 в еквіваленті до національної валюти становило 2 771 629 (два мільйони сімсот сімдесят одну тисячу шістсот двадцять дев`ять) грн та 1 097 058 (один мільйон дев`яносто сім тисяч п`ятдесят вісім) гривень відповідно.

20.07.2023 ОСОБА_8 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3, передав ОСОБА_6 кошти в сумі 100 000 (сто тисяч) доларів США, що згідно з курсом НБУ на 20.07.2023 в еквіваленті до національної валюти становило 3 656 860 (три мільйони шістсот п`ятдесят шість тисяч вісімсот шістдесят) гривень.

Водночас, з метою запевнення ОСОБА_8 у добросовісності своїх дій ОСОБА_6 , ОСОБА_5 і ОСОБА_7 , надавали ОСОБА_8 власноруч написані розписки про отримання коштів у відповідних розмірах.

Унаслідок протиправних дій ОСОБА_6 , ОСОБА_5 і ОСОБА_7 за період з 19.03.2021 до 20.07.2023 ОСОБА_8 завдано збитків на загальну суму 2 065 000 (два мільйони шістдесят п`ять тисяч) доларів США та 70 000 (сімдесят тисяч) євро, що згідно з курсом Національного банку України становило 67 001 589,50 грн (шістдесят сім мільйонів одну тисячу п`ятсот вісімдесят дев`ять) гривень 50 (п`ятдесят) копійок, що є особливо великим розміром.

07.05.2025 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КПК України (в редакції, що діяла на момент вчинення кримінального правопорушення).

Згідно відомостей Державного підприємства «Національні інформаційні системи» Міністерства внутрішніх справ України, ОСОБА_5 з моменту отримання злочинним шляхом грошових коштів від ОСОБА_8 набув права власності на автомобіль марки «Toyota Land Cruiser», номерний знак НОМЕР_1 , 2021 року випуску, VIN: НОМЕР_2 , сірого кольору.

Зокрема, 07.05.2025 у період часу з 06:08 год. по 12:39 год. під час проведення санкціонованого обшуку за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 на підставі ухвал слідчого судді Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_10 у справі № 757/19509/25-к, провадження № 1-кс-18272/25 від 29.04.2025, у справі № 757/19445/25-к, провадження № 1-кс-18208/25 від 29.04.2025 було виявлено та вилучено:

-автомобіль марки «Toyota Land Cruiser», номерний знак НОМЕР_1 , 2021 року випуску, VIN: НОМЕР_2 , сірого кольору, який поміщено для зберігання на майданчик тимчасово затриманих транспортних засобів розташований за адресою: м. Тернопіль, вул. Сергія Короля, буд. 44 Б;

-свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , яке поміщено у спеціальне упакування № PSP2209218.

Вилучений автомобіль та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу постановою слідчого від 07.05.2025 року визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

На даний час слідчий вказує, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження, з метою забезпечення збереження речових доказів, виникла необхідність у вжитті заходу забезпечення цього провадження, такого як арешт майна.

Клопотання про арешт майна було подано до Печерського районного суду 08.05.2025 року, а, отже, строк подання клопотання, передбачений ч. 5 ст. 171 КПК України, органом досудового розслідування не був порушений.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Під час вирішення клопотання про накладення арешту на зазначене майно слідчий суддя врахував правову підставу для арешту майна, а також можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні.

Так, слідчий суддя погоджується з позицією слідчого, що вилучене майно належить до речових доказів, відповідно до вимог ст. 98 КПК України, оскільки може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому є підстави для накладення на нього арешту з метою забезпечення збереження речових доказів.

Слідчий суддя також зазначає, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.

За таких обставин, слідчий суддя, враховуючи розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для власника, дійшов висновку, що вказане у даному клопотанні майно, має значення для кримінального провадження, а тому клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню.

Разом з тим, частиною 11 статті 170 передбачено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна, а, отже, виходячи з диспозиції вказаної статті можна прийти до висновку, що саме по собі накладення арешту на майно, передбачає заборону на його відчуження.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 131, 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання - задовольнити частково.

Накласти арешт із забороною користування та розпорядження на транспортний засіб «Toyota Land Cruiser», д.н.з. НОМЕР_1 , 2021 року випуску, сірого кольору, VIN НОМЕР_2 із свідоцтвом про його реєстрацію серії НОМЕР_3 , які належать ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_8 ).

В іншій частині вимог клопотання прокурора відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1