У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

Головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 30.06.2025 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб ГУНП в Миколаївській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР,

встановив:

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою зобов`язати внести до ЄРДР відомості викладені в його заяві про вчинення злочину,

Короткий зміст ухвали слідчого судді.

Ухвалою слідчого судді відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб ГУНП в Миколаївській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.

Вважає ухвалу слідчого судді незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

Зазначає, що викладені в його заяві відомості про вчинення кримінального правопорушення підлягали обов`язковому внесенню в ЄРДР та слідчий повинен був розпочати досудове розслідування.

Вказує, що скерування його заяви до іншого органу досудового розслідування, без внесення даних до ЄРДР, є передчасним та суперечить принципу невтручання в приватне життя.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.

ОСОБА_5 звернувся до ГУНП в Миколаївській області з заявою про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч.2 ст.28 та ч.1 ст. 384 КК України.

Оскільки відомості про скоєння злочину до ЄРДР внесені не були, він, звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб ГУНП в Миколаївській області.

Відмовляючи в задоволенні скарги, слідчий суддя вказав, що ОСОБА_5 подав заяву до ГУНП в Миколаївській області про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч.2 ст.28 та ч.1 ст. 384 КК України. За даними листа заступника начальника СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 отримана заява ОСОБА_5 від 05.06.2025 р. направлена для організації розгляду до ВП №1 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області, після чого за результатами її розгляду, вказану заяву скеровано до Дніпровського управління поліції ГУНП в м. Київ для проведення перевірки за територіальністю, про що також повідомлено заявника. Тобто зміст заяви слідчим не оцінювався і питання щодо внесення відомостей до ЄРДР за такою заявою на даний час не вирішувалося саме ГУНП в Миколаївській області.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали судового провадження, апеляційний суд дійшов наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 4 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення.

За вимогами ч. 5 ст. 214 КПК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості, зокрема, про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Виходячи зі змісту ст. 214 КПК України, повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених заявником, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, прокурор.

Таким чином, внесенню до ЄРДР підлягають відомості із заяв, в яких міститься виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а не із заяв чи повідомлень про події, у яких немає достатньої інформації, що вказує на вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_5 подав заяву до ГУНП в Миколаївській області про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч.2 ст.28 та ч.1 ст. 384 КК України.

Разом з тим, за даними листа заступника начальника СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 отримана заява ОСОБА_5 від 05.06.2025 р. направлена для організації розгляду до ВП №1 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області, після чого за результатами її розгляду, вказану заяву скеровано до Дніпровського управління поліції ГУНП в м. Київ для проведення перевірки за територіальністю, про що також повідомлено заявника.

Тобто зміст заяви слідчим не оцінювався і питання щодо внесення відомостей до ЄРДР за такою заявою на даний час не вирішувалося саме ГУНП в Миколаївській області.

За такого, є вірним висновок слідчого судді про відмову задоволенні скарги, оскільки питання щодо внесення відомостей до ЄРДР за заявою не вирішувалося уповноваженими особами ГУНП в Миколаївській області.

Посилання апелянта на те що, викладені в заяві відомості про вчинення кримінального правопорушення підлягали обов`язковому внесенню в ЄРДР та слідчий повинен був розпочати досудове розслідування, є неспроможними з огляду на наступне. Так, аналіз змісту положень ст. 214 КПК України свідчить про обов`язковість вчинення дій лише щодо прийняття та реєстрації заяви, як це передбачено у частині четвертій вказаній статті, і відмова у вчиненні таких дій не допускається.

При цьому зміст частини першої зазначеної статті не передбачає імперативного обов`язку слідчого чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим Кримінальним кодексом України.

Апеляційний суд звертає увагу, що обов`язок зареєструвати заяву не є обов`язком зареєструвати відомості з цієї заяви в Єдиному реєстрі досудових розслідувань та законодавцем чітко розмежовано поняття внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР у відповідності до положень ч. 1 ст. 214 КПК України та прийняття і реєстрації відповідних заяв, про що йдеться у ч. 4 ст. 214 КПК України.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя повно, всебічно і об`єктивно дослідив необхідні матеріали провадження та дійшов обґрунтованих висновків про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб ГУНП в Миколаївській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

З огляду на наведене, слідчий суддя дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_4 з чим погоджується і суд апеляційної інстанції, а тому апеляційна скарга є необґрунтованою, і апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді.

Керуючись ст. ст. 376, 303, 404, 406, 405, 407, 422, 424, 532 КПК України,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 30.06.2025 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб ГУНП в Миколаївській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді