Справа № 135/616/25
Провадження № 1-кп/135/101/25
У Х В А Л А

іменем України

11.08.2025 м. Ладижин Вінницька область

Ладижинський міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши в режимі відео конференції у відкритому судовому засіданні в м. Ладижин Вінницької області клопотання прокурора Гайсинського відділу Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про привід обвинуваченого у кримінальному провадженню №0000031 від 20.04.2025 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч. 1 ст. 309 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Ладижинського міського суду перебуває кримінальне провадження № 0000031 за обвинуваченням ОСОБА_4 .

На призначене судове засідання 11.08.2025 ОСОБА_6 не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи.

Свою неявку обвинувачений жодним чином не обґрунтував та не надав документів, які б підтверджували наявність поважних причин неприбуття.

У зв`язку з цим прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні заявив клопотання про здійснення приводу обвинуваченого. Захисник ОСОБА_5 , зазначивши, що йому не відомі причини відсутності підзахисного, не заперечував проти задоволення клопотання

Дослідивши матеріали кримінального провадження у межах поданого клопотання, з`ясувавши позиції учасників судового розгляду та оцінивши клопотання з урахуванням наданих законом повноважень, суд дійшов висновку про його обґрунтованість та вважає, що воно підлягає задоволенню з огляду на таке.

Згідно з положеннями статті 2 Кримінального процесуального кодексу України, одним із завдань кримінального провадження є забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожен, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не зазнала необґрунтованого процесуального примусу, і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень. Проведення судового провадження в розумні строки забезпечує суд.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 7 ст. 42 КПК України підозрюваний, обвинувачений зобов`язаний прибути за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це зазначених осіб.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_4 , належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, не з`явився до суду, причин неявки не повідомив.

Відповідно до ч. 1 ст. 138 КПК України, поважною причиною неприбуття особи на виклик є затримання, тримання під вартою або відбування покарання; обмеження свободи пересування внаслідок дії закону або судового рішення; обставини непереборної сили (епідемії, військові події, стихійні лиха або інші подібні обставини); відсутність особи у місці проживання протягом тривалого часу внаслідок відрядження, подорожі тощо; тяжка хвороба або перебування в закладі охорони здоров`я у зв`язку з лікуванням або вагітністю за умови неможливості тимчасово залишити цей заклад; смерть близьких родичів, членів сім`ї чи інших близьких осіб або серйозна загроза їхньому життю; несвоєчасне одержання повістки про виклик; інші обставини, які об`єктивно унеможливлюють з`явлення особи на виклик.

Для визнання причини неприбуття поважною особа повинна надати належні документальні підтвердження, що засвідчують наявність таких обставин.

Суд наголошує, що згідно зі статтею 22 КПК України, однією із засад кримінального провадження є змагальність сторін, яка передбачає самостійне відстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту своїх правових позицій. Таке відстоювання включає не лише формулювання та аргументацію правової позиції, але й доведення відповідними засобами доказування фактів та обставин, на яких ця позиція ґрунтується.

Кримінальний процесуальний закон зобов`язує суд ухвалювати рішення на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України, що є ознакою обґрунтованості судового рішення (ч. 3 ст. 370 КПК України). А тому, при оцінці поважності причин неприбуття на виклик, суд не може покладатися виключно на повідомлення учасника кримінального провадження щодо певних обставин, тобто презюмувати їх достовірність.

Однак, обвинувачений ОСОБА_4 документальних підтверджень поважності причини неприбуття до суду не надав.

Враховуючи, що обвинувачений не виконав покладений на нього обов`язок підтвердити причину неприбуття до суду з урахуванням приписів ч. 1 ст. 138 КПК України, суд уважає, що ОСОБА_4 не прибув в судове засідання без поважної причини.

Отже, наявні підстави для застосування до обвинуваченого визначених ст. 323 КПК України заходів забезпечення кримінального провадження, пов`язаних із неприбуттям особи в судове засідання без поважних причин.

Відповідно до ч. 1 ст. 323 КПК України, якщо обвинувачений, до якого не застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, не прибув за викликом у судове засідання, суд відкладає судовий розгляд, призначає дату нового засідання і вживає заходів для забезпечення його прибуття до суду. Суд також має право постановити ухвалу про привід обвинуваченого та/або ухвалу про накладення на нього грошового стягнення в порядку, передбаченому главами 11 та 12 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 140 КПК України, привід полягає у примусовому супроводженні особи, до якої він застосовується, особою, яка виконує ухвалу про здійснення приводу, до місця її виклику в зазначений в ухвалі час. Під час судового провадження рішення про здійснення приводу приймається судом за клопотанням сторони кримінального провадження, потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, або з власної ініціативи. Рішення про здійснення приводу приймається у формі ухвали.

Відповідно до ч. 3 ст. 142 КПК України, суд, установивши, що особа, яка зобов`язана з`явитися на виклик суду, була викликана у встановленому цим Кодексом порядку (зокрема, наявне підтвердження отримання нею повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом), та не з`явилася без поважних причин або не повідомила про причини свого неприбуття, постановляє ухвалу про здійснення приводу такої особи.

Привід є заходом забезпечення кримінального провадження, що застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження (ст. 131 КПК України).

Суд вважає, що поведінка обвинуваченого ОСОБА_4 , яка полягає в ухиленні від явки за викликом, свідчить про відсутність наміру добровільно брати участь у судових засіданнях. Такі дії створюють перешкоди для розгляду справи в розумний строк, порушують засади змагальності та процесуальної економії, а відтак унеможливлюють реалізацію завдань кримінального провадження.

З огляду на викладене, з метою забезпечення участі обвинуваченого в судовому засіданні, а також для реалізації цілей та завдань, передбачених КПК України, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_4 захід забезпечення у вигляді приводу до Ладижинського міського суду Вінницької області.

Крім того, відповідно до пункту 2 частини першої статті 139 Кримінального процесуального кодексу України, у разі неявки обвинуаченого, належним чином викликаного, без поважних причин або без повідомлення про такі причини, на нього може бути накладене грошове стягнення у розмірі від 0,5 до 2 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Ураховуючи процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_4 , яка полягає в ігноруванні обов`язку з`являтися до судового засідання, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для застосування до нього ще одного заходу забезпечення кримінального провадження грошового стягнення.

Враховуючи принцип пропорційності та з урахуванням того, що станом на 1 січня 2025 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 3028 грн (відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік»), розмір грошового стягнення визначається судом у розмірі 0,5 прожиткового мінімуму, що становить 1514 грн 00 коп.

На підставі викладеного, керуючись статтями 131, 139143, 323, 370, 532 Кримінального процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Гайсинського відділу Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про привід обвинуваченого задовольнити.

Судове засідання у кримінальному провадженню №0000031 від 20.04.2025 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч. 1 ст. 309 КК України, відкласти на 09 год 00 хв 19 серпня 2025 року.

Здійснити привід обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до Ладижинського міського суду Вінницької області у судове засідання, призначене на 09 год 00 хв 19 серпня 2025 року.

Виконання ухвали доручити відповідним підрозділам Відділення поліції №3 Гайсинського районного управління поліції ГУ НП у Вінницькій області, контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Гайсинського відділу Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 .

Роз`яснити, що привід полягає у примусовому супроводженні особи, до якої він застосовується, особою, яка виконує ухвалу про здійснення приводу, до місця її виклику в зазначеній в ухвалі час.

У разі неможливості здійснення приводу зазначеної особи до початку судового засідання повернути ухвалу до суду з письмовим поясненням причин невиконання.

Накласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , грошове стягнення у розмірі 0,5 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) грн 00 коп.

Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до положень статті 147 КПК України, він має право звернутися до суду, який постановив ухвалу про накладення грошового стягнення, із клопотанням про її скасування у разі наведення обґрунтованих доводів про безпідставність накладення такого стягнення.

Клопотання подається до суду, який виніс ухвалу про накладення грошового стягнення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і окремому оскарженню не підлягає.

Ухвала в частині накладення грошового стягнення може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Суддя