ЄУН № 337/3242/23
Провадження № 1-кп/337/44/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2025 року місто Запоріжжя

Хортицький районний суд міста Запоріжжя в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Запоріжжя кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Більманка Запорізької області, громадянина України, українця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

19 травня 2023 року приблизно о 16:00 годині ОСОБА_4 , знаходячись біля балки, що розташована навпроти будинку №16-а по вулиці Воронезькій у місті Запоріжжя, з метою відкритого викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану в Україні, введеного в дію указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, із застосування насильства відносно ОСОБА_6 , що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, наніс не менше ніж два удари кулаками рук в область голови, та наступивши ногою на руку потерпілого, спричинив останньому тілесних ушкоджень у вигляді садни в лобній ділянці голови праворуч, лінійного садна у правій тім`яній ділянці голови, синця в ділянці правого ока в подочно-ямковій зоні з переходом на нижнє повіко, переривчастого садна в ділянці лівого надпліччя, садни на задньо-зовнішній поверхні лівого плеча, садна на задній поверхні лівого ліктьового суглобу з переходом на верхню третину лівого передпліччя, переривчастого садна на лівій бічній поверхні нижньої частини тулуба, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, які не є небезпечними для життя чи здоров`я потерпілого, та відкрито викрав у потерпілого мобільний телефон марки «Xiaomi» модель «Redmi Note 11 Pro», IMEI1 НОМЕР_1 , IMEI2 НОМЕР_2 , чим спричинив ОСОБА_6 матеріальний збиток на суму 5000 гривень.

Будучи допитаним в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що в травні 2023 року, числа 19го, вони (з ним були ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ) відпочивали на «Вирві» на пляжі «Магадан». Їхали туди на його «ВАЗ» з номером «2222». Взяли 0,7-0,5л. горілки. Були там 1-1,5 години. Відпочивали, вживали алкоголь. Він випив одну рюмку. На «Вирві» зустріли наркомана зі шприцом в руках, що робив «закладки». Потім той наркоман обігнав машину, і обвинувачений хотів йому зробити зауваження, що не потрібно розкладувати наркотичні речовини, шприци, оскільки навіть діти можуть наколотись. ОСОБА_10 хотів ударити наркомана «відкруточкой», але обвинувачений не дав. Він обігнав ту людину, зупинився, вийшов і підійшов до потерпілого. Потерпілий був «під чимось». Обвинувачений побачив замах, і що до нього летить рука (ліва), та вдарив потерпілого на випередження. Вдарив кудись в обличчя. Це була самооборона. Потерпілий впав (наче на правий бік), тоді підвівся і побіг вверх до вул. Воронезької. У потерпілого було щось в руках, і вилетіло після удару. Що він не знає. Обвинувачений сів у автомобіль і хотів догнати потерпілого, але у нього закінчився бензин. Тоді він скотився на автомобілі вниз на 150-200 метрів. Коли їхав вниз, в машині був лише він, інші спускались пішки й шли за автомобілем. Коли він скотився, машина знову не заводилась, і він пішов шукати автомобіль, що затягне їх наверх. Єгор і ОСОБА_11 за його проханням доставали трос з багажника. Обвинувачений знайшов машину, яка їх потягнула наверх, де їх зупинила поліція. Це через 5-10 хвилин після події. Поліції він добровільно дав можливість оглянути його автомобіль, але телефона вони там не знайшли. Поліцейські викликали другий патруль, які також нічого не знайшли. Ті повідомили «хазяїну райвідділу». Приїхав ОСОБА_12 , який шукав телефон, відвів обвинуваченого на 35-40 метрів і ударив. Його машину всю «вивернули», і поки його там не було, вони почали кричати, що знайшли його.

В судових дебатах обвинувачений ОСОБА_4 вважав недопустимими докази, на які вказує його захисник. Вважав, що немає прямих і достатніх доказів його винуватості, а також, що порушено його право на захист і змагальність. За таких обставин, оскільки вирок не може гуртуватись на припущеннях і всі сумніви повинні трактуватись на його користь, просив виправдати його у пред`явленому обвинуваченні.

В останньому слові обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що визнає, що вдарив потерпілого, але ніякого телефона він не брав. Готовий на перекваліфікацію його дій і понести покарання за ст. 126 КК України.

В ході розгляду справи судом були досліджені такі докази.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що десь в кінці липня (було жарко), приблизно о 16:00 годині він повертався додому з «Вирви». Біля нього проїжджала машина, та за кілька метрів він почув писк гальмів, і чи то від того, що його штовхнули, чи від переляку, він впав у траву на спину. З того автомобіля помаранчевий «Жигулі» «копійка», з номером чотири двійки, вийшов водії (один з компанії з чотирьох людей, які незадовго до цього попросили у нього цигарки, аде він не дав, оскільки в нього залишилась одна. Раніше їх не бачив), яким виявився ОСОБА_4 , та хлопець із заднього сидіння. Коли вони підійшли (водій першим, а хлопець позаду), потерпілий відчув удар в обличчя та впав. Водій тоді щось казав про цигарки. Удар наніс водій, та потерпілий в судовому засіданні вказав на обвинуваченого ОСОБА_4 . Наніс удар, коли потерпілий намагався підвестись. Від того удару потерпілий ліг. Нападник трохи відійшов, може на метр, але побачив телефон (який був у правій руці потерпілого і до події пошкоджень не мав. Телефон купив за кілька днів до цього), повернувся і почав тягнути за телефон. Телефон вискочив і впав на землю. Водій наступив йому ногою на руку, схопив телефон. В той момент товариш крикнув ОСОБА_4 , «поїхали, не чіпай, залиш у спокої, нафіг він потрібен». Той відповів, що нормально ж просили сигарети. Потім вони сіли в машину і скотились вниз. Коли потерпілий піднімався, нападники вже були в автомобілі і нічого не казали. Потерпілий тоді підбіг до перехожих, та ті викликали поліцію. Всього ОСОБА_4 йому наніс два удари. Перший, коли він намагався піднятись, і другий, коли виривав телефон, по голові, де волосся. Телефон йому повернула поліція через кілька тижнів.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_13 пояснив, що його син ОСОБА_14 мав по довіреності автомобіль ВАЗ 2105, червоний. Придбав, приблизно два роки тому. Номер чотири чи п`ять двійок. Проживав син разом з ним і з матір`ю. Син підробляв, займаючись утепленням. Що потрібно, він давав сину, а так той заробляв сам. Вдома син нормальний, допомагав, навіть сусідам, в тому числі замки робив. В сім`ї конфліктів не виникало. Про події кримінального правопорушення свідок не знає.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснив, що вдень, десь в травні-червні, його з дружиною зупинила поліція на підйомі з балки «Вирва» на вул. Воронезьку, і попросили бути свідком під час огляду автомобіля, що вже стояв там. Огляд також знімали на камеру. Відкрили багажник, і там був телефон чорного кольору, з пошкодженнями (тріщинами) на екрані. Пояснили, що телефон належить потерпілому. Чи був там потерпілий, не пам`ятає. Водія автомобіля не знає. Водій надав добровільну згоду на огляд автомобіля. Щоб водій давав пояснення не пам`ятає.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_16 пояснила, що в травні 2023 року, після обіду, приблизно в 16й, початку 17ї години їхала з чоловіком з дачі, та піднімались на дорогу з «Вирви». Їх зупинила поліція і попросила бути свідком вилучення телефона з автомобіля. Все знімалось на відео. Оглядали автомобіль «Жигулі» червоного кольору. Вилучили телефон (темний, сенсорний), що був у багажнику автомобіля. На місці була одна людина, можливо обвинувачений (особо його не пам`ятає і з ним не розмовляла). Багажник тобі вже був відчинений і телефон був там. Присутній (можливо власник автомобіля), був спокійний, і не висловлював заперечень, незадоволення чи обурення.

Свідок ОСОБА_17 суду пояснив, що він з обвинуваченим ОСОБА_4 , дівчиною ОСОБА_9 і ОСОБА_11 , приблизно рік тому, влітку, відпочивали на «Вирві». Були на автомобілі помаранчевій «п`ятірці». Керував автомобілем ОСОБА_4 , свідок був на пасажирському, інші на задньому. Відпочили, випивши на чотирьох 0,5 літра горілки, та поїхали наверх, хотіли їхати, але побачили людину, одягнуту в шорти і футболку, на вигляд, років 40. ОСОБА_14 подумав, що то наркоман. ОСОБА_4 вийшов, вдарив, забрав телефон (чорний, сенсорний, марку не пам`ятає), поклав у багажник. Після бійки у телефона був розбитий екран. ОСОБА_14 наніс десь 2-3 удари по обличчю людині. З автомобіля виходили ОСОБА_14 і ОСОБА_11 . Свідок з ОСОБА_9 залишились сидіти. Свідок сидів з правої сторони, і особисто бачив, як ОСОБА_14 забирав телефон, коли потерпілий лежав. Телефон був у нього в руках, біля землі. ОСОБА_14 казав потерпілому, що наркоман, та матюкався. Телефон забрав, щоб не замовляв наркотичні речовини. Більшу частину свідок був в авто, а під кінець вийшов. ОСОБА_14 поклав телефон в правий кут багажника, де його і знайшла поліція. Хотіли поїхати, але у них закінчився бензин. Їх тягнули на буксирі, а потім зупинила поліція.

Свідок ОСОБА_18 пояснила в судовому засіданні, що в травні 2023 року вони їхали з пляжу. Хлопці захотіли попросити закурити, вийшли, зупинили людину, і все швидко відбулось та людина втекла. Хлопці сіли в авто, але закінчився бензин. Хотіли, щоб їх витягли наверх, потім їх зупинила поліція. Той хлопець сказав, ніби у нього хтось забрав телефон. Так їхали вони на автомобілі ОСОБА_14 червоний чи помаранчевий «Жигулі». Їх було четверо вона, ОСОБА_14 , ОСОБА_11 , ОСОБА_19 . Відпочивали на пляжі біля води на «Вирві», близько пів години, десь в обід, пили горілку 0,3-0,5л. Вживали всі по-троху. Коли їхали додому, вона сиділа на передньому сидінні. З автомобіля не виходила. Наверх йшов пішохід, і хлопці хотіли попросити цигарку. Вийшли ОСОБА_14 і ОСОБА_11 . Щоб виходив ОСОБА_19 не пам`ятає. Саму подію (бійку) вона не бачила, оскілки це було позаду автомобіля. Вона дивилась в телефон і слухала музику. Хлопці повернулися через 5-7 хвилин. Щоб вони відкривали багажник не бачила. Про телефон вже сказала поліція. Поліція телефон знайшла в багажнику.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_20 пояснив, що в другій половині травня 2023 року, він з дружиною на машині поїхав відпочивати. Вони спускались з вулиці Воронезької на «Вирву». На зустріч їм йшов чоловік, який махав руками. Вони зупинились. Чоловік сказав, що йому потрібен телефон, щоб подзвонити в поліцію, оскільки його збили на машині, побили і забрали телефон. Сказав, що його звуть ОСОБА_21 чи ОСОБА_22 . У хлопця були садна, побиті руки і обличчя. Потерпілий в стані алкогольного/наркотичного сп`яніння не перебував, говорив добре і чітко. Свідок спочатку зателефонував сам, а потім дав тому чоловіку телефон. Під`їхала поліція, і тоді «Ланос» на буксирі тягнув знизу червоний «Жигуль» (трійка/шестірка), з оригінальним номером, в якій була дівчина і хлопці. Саму подію свідок не бачив. Розповідь потерпілого, хто його бив, точно не пам`ятає. Можливо казав, що водій не бив, а інші вийшли, побили. Не пам`ятає.

В порядку ч.11 ст. 615 КПК України досліджено допит 19 травня 2023 року під час досудового розслідування свідка ОСОБА_23 (що перебуває у розшуку за кримінальним провадженням ЄУН №0000006 від 02 січня 2025 року за ч.5 ст. 407 КК України, як солдат за мобілізацією, що самовільно залишив військову частину НОМЕР_3 ), який пояснив, що в цей день він був на «Вирві» з ОСОБА_14 (прізвище наче ОСОБА_24 ), ОСОБА_25 і ОСОБА_26 . Свідок заправив автомобіль ОСОБА_14 (помаранчеву п`ятірку, номер «2222»), і поїхали на ОСОБА_27 . З собою взяли 0,37л горілки. ОСОБА_25 не пила. Розпили, ОСОБА_14 покупався, йшли до машину та побачили чоловіка, якого свідок і ОСОБА_14 сприйняли як наркомана. Далі ОСОБА_14 сів «за кермо», вони поїхали вверх на виїзд, і знову побачили того чоловіка. ОСОБА_14 сказав, що потрібно догнати його і дати «по морді». ОСОБА_14 «підрізав» чоловіка, вийшов з машини, закрутив, але спочатку не бив. Далі обвинувачений схопився за телефон, що був в руці потерпілого, і наніс потерпілому удар рукою в область обличчя. Вдарив з лівої сторони, при цьому наче нічого не казав. Потерпілий щось казав, що пожалкуєте, але фізичного супротиву не чинив, ударів не наносив. ОСОБА_14 потерпілого прижав та ударив, телефон забрав і все. Окрім телефону нічого не взяв. Телефон «Редмі 10й» чорний в чохлі, з пошкодженим екраном. Свідок потерпілого на чіпав, просто стояв поруч мало лі що. В потасовці ОСОБА_19 і ОСОБА_25 участі не приймали та перебували в машині. Вони також сіли в машину, але у них закінчився бензин. Свідок зупинив автомобіль «Део» вишневого кольору, яка потягнула їх на буксирі. Тоді свідок сказав ОСОБА_4 « ОСОБА_28 , дограємось, сьогодні буде прийом», і їх зупинили правоохоронці. Коли ОСОБА_14 забрав телефон, він пропонував його свідку, але той сказав, що йому не потрібен, і він не візьме. Далі ОСОБА_14 передав телефон ОСОБА_25 , і та його взяла. Куди далі дівся телефон, свідок не бачив. ОСОБА_14 свідок знає з березня місяця. Щоб той був запальний, свідок не помічав. Вважає, що подія відбулась, оскільки ОСОБА_14 випив.

Протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 19 травня 2023 року, згідно якого потерпілий ОСОБА_6 заявив, що 19.05.2023 року близько 16:00 години в балці навпроти буд.16 по вул. Воронезькій невідомий чоловік відкрито з насильством викрав його мобільний телефон.

Заява ОСОБА_6 про залучення його до провадження як потерпілого.

Протокол проведення слідчого експерименту від 20 травня 2023 року за участю потерпілого ОСОБА_6 , який на відкритій ділянці місцевості, що розташована на спускі від вул. Воронезька у м. Запоріжжя в сторону урочища «Вирва» та пляжу «Магадан», показав місце, де біля нього різко зупинився невідомий автомобіль, від чого він впав, до нього підійшов водій автомобіля з голим торсом, наніс удар кулаком в обличчя, наступив на руку в області передпліччя та почав руками вихватувати мобільний телефон з руки потерпілого. Тоді потерпілий почув тріск і побачив, що тріснув екран телефона. Відео слідчої дії було відтворено в ході судового розгляду.

Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19 травня 2023 року (за участю понятих ОСОБА_29 , ОСОБА_30 ), згідно якого ОСОБА_6 з чотирьох фотознімків осіб впізнав ОСОБА_4 на фототаблиці під №4 як особу, яка завдала йому тілесні ушкодження і відкрито заволоділа його мобільним телефоном.

Протокол огляду місця події від 19 травня 2023 року, проведеного за участю ОСОБА_4 , понятих ОСОБА_15 і ОСОБА_16 . Поліцією оглянута ділянка місцевості на проїжджій частині від вул. Воронезька в м. Запоріжжя до урочища «Вирва», та припаркований на ній автомобіль «ВАЗ» 2105 д.н.з. « НОМЕР_4 ». ОСОБА_4 пояснив, що він є власником автомобіля, і надає добровільну згоду на огляд. В багажнику автомобіля виявлено мобільний телефон з пошкодженим екраном (тріщинками) і 0% заряду батареї. Згідно коментарів ОСОБА_4 телефон наркомана, якого він вдарив. Телефон поклав в автомобіль Єгор.

Протокол огляду місця події від 19 травня 2023 року, проведеного за участю ОСОБА_6 , який показав ділянку місцевості, що розташована на спускі від вул. Воронезька у м.Запоріжжя в сторону урочища «Вирва», де на нього було здійснено напад. Виявлено вм`ятину на ґрунті. Більше нічого не виявлено і не вилучалось.

Висновок експерта №842п від 20 травня 2023 року, згідно підсумків якого:

1. Під час СМЕ у ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження: 1.1. в лобній ділянці голови праворуч садна; 1.2. у правій тім`яній ділянці голови лінійне садно; 1.3. в ділянці правого ока в подочно-ямковій зоні з переходом на нижнє повіко синець; 1.4. в ділянці лівого надпліччя переривчастого садно; 1.5. на задньо-зовнішній поверхні лівого плеча садна; 1.6. на задній поверхні лівого ліктьового суглобу с переходом на верхню третину лівого передпліччя садна; 1.7. на лівій бічній поверхні нижньої частини тулуба переривчасте садно. Всі виявлені у ОСОБА_6 тілесні ушкодження утворились за механізмом тупої травми, тобто від дії тупого предмета (предметів). Як кожне окремо так і всі вищевказані тілесні ушкодження у сукупності кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинило значних наслідків.

2. Морфологічні характеристики виявлених у ОСОБА_6 тілесних ушкоджень не суперечить давності травмування вказаній постраждалим та зазначеній у постанові слідчого.

3. У вигляді тілесних ушкоджень у постраждалого відобразилось не менше семи травматичних впливів.

4. Взаємне розташування між ОСОБА_6 та нападником (нападниками) могло бути будь-яким за умови доступності травмованих ділянок тіла для безпосередніх травматичних впливів.

5. Можливість виникнення всього комплексу виявлених у постраждалого тілесних ушкоджень внаслідок однократного падіння з висоти власного зросту виключається через те, що наявні тілесні ушкодження локалізуються на різних анатомічних поверхнях тіла.

Протокол огляду предмету від 19 травня 2023 року наданого потерпілим ОСОБА_6 паперового товарного чеку №145 від 25.04.2023 року організації ФОП ОСОБА_31 , в якому зазначено мобільний телефон «Xiaomi Redmi Note 11 4/128 Gb», вартість 5800 гривень, ціна зі знижкою 5626 гривень.

Протокол огляду предмету від 20 травня 2023 року за участю потерпілого ОСОБА_6 , в ході якого оглянуто мобільний телефон «Xiaomi Redmi Note 11 Pro». Після зарядки акумулятора і увімкнення телефона, в галереї виявлені численні особисті фотографії ОСОБА_6 , його аккаунт у месенджері «Viber», «Telegram», «WhatsApp», контакти його родичів, особисті переписки.

Висновок експерта судової товарознавчої експертизи №2396 від 23 травня 2023 року, згідно висновків якого, ринкова вартість мобільного телефону «Xiaomi Redmi Note 11 Pro» IMEI1 НОМЕР_1 , IMEI2 НОМЕР_2 на момент вчинення злочину, тобто станом на 19.05.2023 року, складала 5000 гривень.

Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КНП «ОКЗНПД» ЗОР №3556 від 19 травня 2023 року (час проведення огляду 19:40 год), згідно якого ОСОБА_4 перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №409148 від 19 квітня 2023 року складеного відносно ОСОБА_4 за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №393769 від 19 травня 2023 року складеного відносно ОСОБА_4 за ч.5 ст. 126 КУпАП.

Паспортом транспортного засобу «ВАЗ 21051» д.н.з. « НОМЕР_4 » власник ОСОБА_32 .

Інформацією ГУ ДПС у Запорізькій області, згідно якого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , перебуває на обліку в якості фізичної особи підприємця з 16 лютого 2016 року.

Протокол проведення слідчого експерименту від 20 травня 2023 року за участю свідка ОСОБА_33 , який на відкритій ділянці місцевості, що розташована на спускі від вул. Воронезька у м. Запоріжжя в сторону урочища «Вирва» та пляжу «Магадан», показав де пляж, на якому вони відпочивали компанією з ОСОБА_14 , ОСОБА_9 , ОСОБА_26 , і побачили чоловіка, про якого подумали, що він шукає наркотичні засоби. Далі свідок показав місце, де після зупинки транспортного засобу ОСОБА_14 кинув невідомого чоловіка на землю, схопився за мобільний телефон, що був в руці, але чоловік не віддав, і ОСОБА_14 наніс удар кулаком лівої руки в обличчя чоловіка. Далі ОСОБА_14 і свідок сіли в автомобіль, та скотились о початку підйому. Відео слідчої дії було відтворено в ході судового розгляду.

Протокол проведення слідчого експерименту від 20 травня 2023 року за участю свідка ОСОБА_17 , який на відкритій ділянці місцевості, що розташована на спускі від вул. Воронезька у м. Запоріжжя в сторону урочища «Вирва» та пляжу «Магадан», показав де пляж, на якому вони відпочивали компанією з ОСОБА_14 , ОСОБА_11 і ОСОБА_9 , та побачили підозрілого чоловіка, у якого спитали цигарку, але той відмовив. Далі, місце на підйомі, де ОСОБА_14 зупинився перед тим чоловіком, вийшов, наніс удар кулаком в обличчя, силою вихопив мобільний телефон.

Інших доказів в ході судового розгляду сторонами, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, визначених КПК України, враховуючи, що суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість у ході розгляду даного кримінального провадження створив їм необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, надано не було.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться в п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року №10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності» грабіж це відкрите викрадення чужого майна у присутності потерпілого або інших осіб, які усвідомлюють протиправний характер дій винної особи, котра у свою чергу усвідомлює, що її дії помічені й оцінюються як викрадення.

Статтею 23 КК України визначено, що виною є психічне ставлення особи до вчинюваної дії чи бездіяльності, передбаченої цим Кодексом, та її наслідків, виражене у формі умислу або необережності.

Прямий умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання (ч.2 ст. 24 КК України).

Умисел має дві характерні ознаки інтелектуальну і вольову. Інтелектуальна це усвідомлення особою суспільно небезпечного характеру своєї дії чи бездіяльності та передбачення її суспільно небезпечних наслідків. Вольова наявність у суб`єкта бажання настання суспільно небезпечних наслідків від вчиненого ним діяння чи свідоме їх допущення.

В даному випадку надаючи оцінку наявності в діях особи складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 КК України, слід виходити зі спрямованості умислу винної особи та даних про те, чи усвідомлював потерпілий характер вчинюваних винною особою дій.

Суб`єктивна сторона злочину характеризується наявністю у винної особи прямого умислу на протиправне заволодіння чужим майном і корисливим мотивом. Змістом умислу грабіжника охоплюється усвідомлення того факту, що вчинювані ним дії здійснюються в умовах очевидності вони мають відкритий для потерпілого або інших осіб характер. При цьому винний ігнорує цю обставину.

У своїй постанові від 06 грудня 2018 року у справі №718/642/16-к Верховний Суд зазначив, що при вчиненні грабежу винна особа діє з корисливим мотивом, спрямованим на викрадення чужого майна. Мотив і мета нерозривно поєднані. До того ж предметом грабежу є (чуже) майно предмети матеріального світу, яким притаманні специфічні ознаки фізичного, економічного та юридичного характеру, що в цілому утворюють три підгрупи: речі, гроші та цінні папери.

Обвинувачений ОСОБА_4 і його захисник ОСОБА_5 вважають, що вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину не доведена, оскільки наданих стороною обвинувачення доказів недостатньо для безумовного підтвердження вчинення злочину обвинуваченим. Крім того посилалися на недопустимість доказів у справі, в тому числі дослідження в суді відеозапису допиту свідків ОСОБА_33 , ОСОБА_17 , відеозапису протоколу огляду місця події. В останньому слові обвинувачений ОСОБА_4 заявив, що його умисел був спрямований лише на спричинення потерпілому тілесних ушкоджень, а ніяк не на заволодіння майном.

Дослідивши всебічно, повно, об`єктивно та неупереджено всі обставини кримінального провадження, оцінивши кожний із зазначених доказів з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд прийшов до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України, знайшла своє повне підтвердження в ході судового провадження.

Суд вважає, що досудове розслідування по даному кримінальному провадженні було проведено уповноваженими посадовими особами з дотриманням встановлених кримінально-процесуальним кодексом правил. У суду немає сумнівів в його об`єктивності та достовірності, а добуті в його ході докази є належними та допустимими, повністю узгоджуються між собою, і в достатній мірі підтверджують вину обвинуваченого ОСОБА_4 в скоєнні інкримінованих кримінальних правопорушень, у зв`язку з чим суд бере їх за основу при ухваленні цього вироку.

Судом не встановлено таких доказів, на яких ґрунтується доказування вини обвинуваченого ОСОБА_4 , які були б отримані внаслідок істотного порушення прав і свобод людини.

Так, вина обвинуваченого ОСОБА_4 повністю підтверджується показами потерпілого ОСОБА_6 , який прямо вказує, що тілесні ушкодження йому наніс саме обвинувачений ОСОБА_4 , та наступив на руку, в якій був телефон, забрав його і поїхав.

Повністю підтверджена ця версія і поясненням свідків ОСОБА_17 та ОСОБА_23 , які були присутні і бачили безпосереднє нанесення обвинуваченим ОСОБА_4 тілесних ушкоджень потерпілому і заволодінні його мобільним телефоном.

Обставини, за яких потерпілий і свідки особисто бачили напад, на думку суду, однозначно свідчать про те, що умисел ОСОБА_4 був направлений на відкрите заволодіння майном потерпілого мобільним телефоном, для чого обвинувачений застосував фізичне насильство, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 , який не провокував, і не виявляв жодної агресії (як про це безпідставно каже обвинувачений), легкі тілесні ушкодження, які не є небезпечними для життя чи здоров`я. Відразу після заволодіння мобільним телефоном потерпілого, ОСОБА_4 припинив напад, сів в автомобіль і спробував залишити місце події, що також свідчить про направленість умислу обвинуваченого саме на заволодіння матеріальною цінністю.

Не довіряти показам вказаних потерпілого і свідків у суду немає підстав, оскільки обставин, що вони оговорюють обвинуваченого, судом не встановлено. Потерпілий і свідки були попереджені про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві пояснення та надали суду покази під присягою. Їх пояснення є логічними, послідовними, повними, конкретними та такими, що узгоджуються між собою та з іншими дослідженими судом доказами.

Ні потерпілий, ні будь-хто інший зі свідків не вказує, що хтось окрім ОСОБА_4 наносив удари ОСОБА_6 чи посягав на його майно.

Такі докази узгоджуються з поясненнями інших свідків:

ОСОБА_18 , яка наполягала, що саму бійку вона не бачила, оскільки дивилась в телефон і слухала музику, але її опис узгоджується із загальною картиною події, виходом ОСОБА_4 і ОСОБА_23 з автомобіля до потерпілого ОСОБА_6 , бійкою, скаргою потерпілого на викрадення телефона, вилучення викраденого майна з багажника автомобіля, яким володів ОСОБА_4 ;

ОСОБА_20 , якого безпосередньо після події зупинив ОСОБА_6 , що мав садна, побиті руки і обличчя, скаржився на побиття і викрадення телефона і просив викликати поліцію;

ОСОБА_15 і ОСОБА_16 , в присутності яких з багажника автомобіля, яким володів ОСОБА_4 , вилучили мобільний телефон потерпілого ОСОБА_6 ,

Пояснення зазначених свідків узгоджуються з безпосередньо дослідженими судом письмовими доказами, зокрема, з відомостями, які містяться:

у протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення і заяві про залучення до провадження як потерпілого, в яких ОСОБА_6 пояснює, як невідомий чоловік відкрито, з насильством, викрав його мобільний телефон;

у протоколі огляду місця події від 19 травня 2023 року за участю потерпілого ОСОБА_6 , який показав місце нападу на нього;

у протоколі слідчого експерименту від 20 травня 2023 року за участю потерпілого ОСОБА_6 , який показав місце події і детальні дії нападника по спричиненню тілесних ушкоджень і заволодінню телефоном;

у протоколах слідчих експериментів від 20 травня 2023 року за участю свідків ОСОБА_33 і ОСОБА_17 , кожен з яких окремо один від одного показали місце нанесення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , хронологію подій процесу заволодіння майном;

у протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19 травня 2023 року згідно якого ОСОБА_6 впізнав ОСОБА_4 на фототаблиці як особу, яка завдала йому тілесні ушкодження і відкрито заволоділа його мобільним телефоном;

у протоколі огляду місця події від 19 травня 2023 року в ході якого з багажнику автомобіля «ВАЗ» 2105 д.н.з. « НОМЕР_4 », що перебував у володінні ОСОБА_4 , вилучено мобільний телефон;

у протоколі огляду предмету від 19 травня 2023 року, наданого ОСОБА_6 паперового товарного чеку на придбання викраденого у нього мобільного телефона;

у протоколі огляду предмету від 20 травня 2023 року, вилученого з автомобіля ОСОБА_4 мобільного телефона. Згідно змісту телефона, його власником є ОСОБА_6 ;

у висновку експерта судової товарознавчої експертизи №2396 від 23 травня 2023 року щодо вартості викраденого телефона;

у висновку КНП «ОКЗНПД» ЗОР №3556, щодо перебування ОСОБА_4 в стані алкогольного сп`яніння о 19:40 годині 19 травня 2023 року;

у висновку експерта №842п від 20 травня 2023 року щодо спричинений ОСОБА_6 тілесних ушкоджень і їх ступені тяжкості, які у сукупності кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, а також давності травмування, кількості травматичних впливів, механізму спричинення.

Інші докази (пояснення свідка ОСОБА_13 , протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №409148 від 19 квітня 2023 року, протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №393769 від 19 травня 2023 року, паспорт транспортного засобу, інформація ГУ ДПС у Запорізькій області, інформація з КУ «ОКЗзНПД» ЗОР, характеристика сусідів, свідоцтво про народження дитини, тощо) суд сприймає як такі, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_13 .

Враховуючи встановлені події, хронологію і послідовність дій обвинуваченого, зокрема застосування насильства під вигаданим приводом, припинення насильства після заволодіння мобільним телефоном, і спробу відразу після цього залишити місце події, суд вважає доводи сторони захисту про те, що умисел ОСОБА_4 не був направлений на заволодіння чужим майном, є неспроможними і спростовуються викладеними вище обставинами.

Оцінивши вказані докази, суд вважає їх належними, допустимими та достовірними, зазначені в них відомості узгоджуються між собою та в сукупності доводять обставини вчинення ОСОБА_4 інкримінованого кримінального правопорушення. Дрібні неточності в поясненнях потерпілого і свідків суд вважає викликаними особливостями суб`єктивного сприйняття подій і часовим проміжком, що пройшов між подією і часом надання пояснень в судовому засіданні. Таких неточностей немає щодо ключових обставин дій обвинуваченого, а тому не викликають сумнівів у суду.

Спосіб спричинення потерпілому ОСОБА_6 легких тілесних ушкоджень, які не є небезпечними для життя чи здоров`я потерпілого, підлягає конкретизації відповідно до обставин, встановлених з пояснень самого обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_17 і ОСОБА_23 , висновку експерта №842п від 20 травня 2023 року, шляхом нанесення не менше ніж два удари кулаками рук в область голови, та наступивши ногою на руку потерпілого. На переконання суду, така конкретизація не виходить за межі пред`явленого обвинувачення, не порушує право на захист, і не впливає на зміну кваліфікації дій обвинуваченого, однак необхідна для точного визначення обставин події.

Щодо клопотання сторони захисту, про визнання недопустимими пояснення свідків ОСОБА_23 і ОСОБА_17 , та протоколу огляду місця події слід зазначити таке.

При вирішенні питання про допустимість та належність досліджених доказів суд враховує, що Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за цим правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані ним докази (параграф 34 рішення у справі «Тейскера де Кастро проти Португалії» від 09.06.98 року, параграф 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканість, на повагу до приватного і сімейного життя (статті 5, 8 Конвенції) тощо.

Так, згідно ст.85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом (стаття 86 КПК України).

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів ( ч.2 ст.84 КПК України).

Згідно ст.87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема такі діяння: здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов.

Натомість, пояснення свідка ОСОБА_23 надані під час досудового розслідування, були безпосередньо дослідженні в судовому засіданні відповідно до статті 23 КПК України.

Керуючись положеннями ч.2 ст. 23, ч.11 ст. 615 КПК України, лише після встановлення об`єктивної неможливості свідка з`явитись до судових засідань з поважних і непереборних причин, зокрема після активних дій суду протягом більше ніж року, щодо сприяння у доставленні свідка до засідання (в тому числі численних ухвал про привід свідка, доручень для встановлення його місцезнаходження, направлення запитів, тощо), після встановлення, що ОСОБА_23 перебуває у розшуку за кримінальним провадженням ЄУН №0000006 від 02 січня 2025 року за ч.5 ст. 407 КК України, як солдат за мобілізацією, що самовільно залишив військову частину НОМЕР_3 , судом було прийнято рішення про відтворення раніше наданих свідком пояснень.

Отже пояснення свідка ОСОБА_23 отримані без порушення умов процесуального законодавства, та крім того, не є єдиним вирішальним доказом, що доводить винуватість ОСОБА_4 , а узгоджується з іншими дослідженими доказами у справі.

Посилання захисника на недопустимість пояснення свідка ОСОБА_17 з тих самих підстав, є необґрунтованим, оскільки ОСОБА_17 безпосередньо давав пояснення в судовому засіданні в ході судового розгляду в присутності сторони захисту. Показання ОСОБА_17 , надані під час досудового розслідування, не оголошувались в судовому засіданні.

Позиція про перебування свідків ОСОБА_23 і ОСОБА_17 в стані алкогольного сп`яніння під час надання свідчень також є безпідставними, і не підтверджено ні будь-якими доказами у справі, ні самим поясненнями свідків, які чітко описували події, і надавали конкретні відповіді на поставлені ним запитання. Об`єктивних сумнівів в усвідомленості таких свідчень встановлено не було.

Недопустимість протоколу огляду місця події від 19 травня 2023 року, також не була встановлена в ході судового розгляду, оскільки відеозапис слідчої дії фіксує присутність біля автомобіля «ВАЗ» 2105 д.н.з. « НОМЕР_4 » ОСОБА_4 , який вказує, що він власник автомобіля, і надає добровільну згоду на огляд. Він жодним чином не посилається на доступ поліцейських до автомобіля до початку відеозапису. При виявлені в багажнику автомобіля мобільного телефону ОСОБА_4 підтверджує належність телефона потерпілому, та вказує не на те, що телефон йому підкинули, а що телефон поклав у автомобіль Єгор ( ОСОБА_17 ).

Присутні під час огляду в якості понятих сторонні, неупереджені особи ОСОБА_15 і ОСОБА_16 , також підтвердили виявлення викраденого телефона в автомобілі в присутності, як було встановлено, ОСОБА_4 , який був спокійний, і не висловлював заперечень, незадоволення чи обурення. Тобто не вказував, що має місце інсценування, та телефон з`явився в багажнику поза його волею.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для визнання недопустимими вищевказаних доказів, оскільки вони є належними, так як підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимі, так як отримані в порядку встановленому КПК України, достовірні, так як фактичні дані, отримані з цих доказів не спростовані жодними іншими доказами, наданими сторонами кримінального провадження. Інформація, яка міститься у вказаних доказах повністю узгоджуються з іншими доказами, дослідженими судом, та не викликає сумнівів у суду.

Отже, суд вважає, що сукупність безпосередньо досліджених в судовому засіданні доказів переконливо, поза розумним сумнівом, доводить те, що обвинувачений ОСОБА_4 , з метою відкритого викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану в Україні, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, застосувавши насильство, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, нанісши не менше двох ударів кулаками рук, і наступивши ногою на руку, спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді садни в лобній ділянці голови праворуч, лінійного садна у правій тім`яній ділянці голови, синця в ділянці правого ока в подочно-ямковій зоні з переходом на нижнє повіко, переривчастого садна в ділянці лівого надпліччя, садни на задньо-зовнішній поверхні лівого плеча, садна на задній поверхні лівого ліктьового суглобу з переходом на верхню третину лівого передпліччя, переривчастого садна на лівій бічній поверхні нижньої частини тулуба, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, які не є небезпечними для життя чи здоров`я потерпілого, відкрито викрав мобільний телефон потерпілого марки «Xiaomi» модель «Redmi Note 11 Pro», спричинивши ОСОБА_6 матеріальний збиток на суму 5000 гривень.

Однак, кваліфікуючи дії обвинуваченого ОСОБА_4 , суд не погоджується із визначеною стороною обвинувачення кваліфікуючою ознакою «повторності» діяння.

Під час направлення обвинувального акту до суду, на розгляді Комунарського районного суду м. Запоріжжя перебувало кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за №0003505 від 13.10.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч.2 ст. 186 КК України, однак у тому провадженні мало місце зміна обвинувачення, після чого ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 16 квітня 2025 року у справі ЄУН №333/7001/19 Провадження №1-кп/333/33/25, ОСОБА_4 звільнено від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 126 КК України на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження закрите.

За таких обставин, наявності ознаки «повторності», згідно примітки 1 до статті 185 КК України, у справі доведена не була.

Таким чином, суд вважає встановленим та доведеним, що своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого діяння, який є тяжким злочином; дані, які характеризують обвинуваченого: раніше не судимий, однак вчинив злочин під час судового розгляду відносно нього кримінального провадження у справі ЄУН №333/7001/19 Провадження №1-кп/333/33/25, що було закрите з нереабілітуючих підстав, на обліку в КУ «ОКЗзНПД» ЗОР не перебуває (однак з 2003 по 2012 рік неодноразово був оглянутий лікарем-психіатром. Діагноз: легка розумова відсталість. З 31.01.2012 року по 21.02.2012 року перебував на стаціонарному обстеженні. Висновок: даних за порушення психічної діяльності не виявлено. Суміжна розумова відсталість з емоційно-вольовою нестійкістю. З 2017 року неодноразово оглядався лікарем наркологом. Востаннє 19 травня 2023 року. Діагноз: психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю. Вживання зі шкідливими наслідками), притягався до адміністративної відповідальності за вчинення тяжких по соціальній значущості адміністративних правопорушень (ч.1 ст. 130, ч.5 ст. 126 КУпАП), за місцем мешкання (сусідами з квартир АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 ) характеризується позитивно, не одружений, має дитину ОСОБА_34 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак з нею не проживає, мешкаючи з батьками, є фізичною особою підприємцем, але має нестабільні доходи.

Обставин, які пом`якшують покарання, судом встановлено не було.

Обставина, яка обтяжує покарання вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, що не заперечувалась самим обвинуваченим, підтверджена поясненнями свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_23 , висновком КНП «ОКЗНПД» ЗОР №3556 від 19 травня 2023 року.

З врахуванням всіх обставин справи, особи обвинуваченого, та невизнання ним своєї провини, суд вважає, що необхідним і достатнім в даному випадку покаранням, яке сприятиме виправленню ОСОБА_4 , повинно бути покарання у вигляді позбавлення волі на строк (з урахуванням позиції потерпілого і вартості викраденого майна), наближений до мінімальної межі за санкцією інкримінованої статті.

Така обрана міра покарання за глибоким переконанням суду відповідає не тільки тяжкості вчиненого злочину, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованою та буде відповідати цілям покарання.

Час попереднього ув`язнення ОСОБА_4 підлягає зарахуванню у строк відбуття покарання. Також суд не вбачає підстав для зміни ОСОБА_4 застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строк дії якого необхідно продовжити до набрання вироком законної сили.

Арешт, накладений ухвалю слідчого судді Хортицького районного суду міста Запоріжжя від 24 травня 2023 року на майно потерпілого у цьому кримінальному провадженні, слід скасувати.

Відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів, 200 гривень за судовою товарознавчою експертизою №2396 від 23 травня 2023 року. Про розмір витрат на залучення експерта за висновком №842п від 20 травня 2023 року суду не повідомлено.

Питання про речові докази підлягає вирішенню судом відповідно до ч.9 ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України, і призначити йому покарання у вигляді 7 (семи) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту його фактичного затримання 19 травня 2023 року, зарахувавши строк попереднього ув`язнення в строк відбуття покарання.

Дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, продовжити до набрання цим вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_1 ,на користь держави, витрати на залучення експертів на суму 200 (двісті) гривень.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Хортицького районного суду міста Запоріжжя від 24 травня 2023 року у справі Провадження №1-кс/337/539/2023, ЄУН №337/2628/23, на мобільний телефон «Xiaomi Redmi Note 11 Pro».

Речові докази: паперовий товарний чек №145 від 25.04.2023 року, мобільний телефон «Xiaomi Redmi Note 11 Pro», передані на відповідальне зберігання ОСОБА_6 , залишити останньому за належністю.

Копію вироку після проголошення негайно вручити учасникам розгляду справи.

Вирок може бути оскаржений в Запорізького апеляційного суду протягом 30 діб з моменту його проголошення, а обвинуваченим, протягом 30 діб з моменту вручення копії вироку.

Суддя: ОСОБА_1