УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/3522/24

Номер провадження 1-кс/495/722/2025

18 квітня 2025 рокум. Білгород-Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3

захисника підозрюваного ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Білгород-Дністровському клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області майора поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, у кримінальному провадженні № 0000310 за правовою кваліфікацією кримінальних правопорушень, передбачених ст. 191 ч. 4 та ст. 366 ч. 1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

15.04.2025 року слідчий СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області майор поліції ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з погодженим прокурором Білгород-Дністровської окружної прокуратури клопотанням про накладення арешту на майно.

В клопотанні зазначено, що слідчим відділом Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 06.03.2024 внесено до ЄРДР № 0000310 за правовою кваліфікацією кримінальних правопорушень, передбачених ст. 191 ч. 4 та ст. 366 ч. 1 КК України щодо привласнення чужого майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, у великих розмірах, в умовах воєнного стану та службового підроблення.

Досудовим розслідування установлено, що в проміжок часу з моменту укладання договору № 1 на проведення робіт від 22.09.2023 та безпосереднім виконанням підрядних робіт щодо капітального ремонту покрівлі будівлі Успенівського ОЗЗСО, більш точний час та місце досудовим розслідуванням не встановлено, у директора ТОВ «ТБК СВІТ ПОКРІВЛІ» ОСОБА_4 , виник прямий умисел, направлений на привласнення бюджетних коштів Успенівського ОЗЗСО, асигнованих відділом освіти КМС Успенівської сільської ради на проведення капітального ремонту покрівлі будівлі Успенівського ОЗЗСО шляхом внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей щодо фактичної вартості використаних будівельних матеріалів, та об`ємів фактично виконаних будівельних робіт по капітальному ремонту покрівлі будівлі Успенівського ОЗЗСО.

Для реалізації прямого умислу, спрямованого привласнення бюджетних коштів Успенівського ОЗЗСО, асигнованих відділом освіти КМС Успенівської сільської ради для проведення капітального будівництва покрівлі будівлі закладу освіти, з метою умисного завищення вартості використаних будівельних матеріалів, директором ТОВ «ТБК СВІТ ПОКРІВЛІ» ОСОБА_4 у Підсумкової відомості ресурсів (витрати за фактом) до Акту № 1 приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2023 року, умисно зазначено завідомо неправдиву інформацію про те, що нібито вартість використаних будівельних матеріалів, виробів в комплектів при капітальному будівництві покрівлі будівлі Успенівського ОЗЗСО, без урахування ПДВ складає: 1 197 218,71 гривень. Вартість матеріалів, виробів та комплектів з урахуванням ПДВ складає: 1 436 662,45 гривень (1 197 218,71 гривень + 20%), де поточна ціна складається з: відпускної ціни (закупівельної ціни товару), транспортної складової, яка врахована виходячи з відстані доставки 80 км.

Про те, вартість фактично витрачених будівельних матеріалів, виробів та комплектів при капітальному будівництві покрівлі будівлі Успенівського ОЗЗСО, з урахуванням витрат по нормам по нормам КНУ, які зазначені у товарно-транспортній накладній № 277 від 04.10.2023, товарно-транспортній накладній № 278 від 10.10.2023, товарно-транспортній накладній № 279 від 03.11.2023 та товарно-транспортній накладній № 280 від 03.11.2023, без урахуванням ПДВ складає: 1 001 162,93 гривень, при цьому вартість з урахуванням ПДВ складає 1 201 395, 52 гривень (1 001 162,93 гривень + 20%).

Таким чином, різниця вартості будівельних матеріалів, виробів та комплектів при капітальному будівництві покрівлі Успенівського ОЗЗСО, яка зазначена у Підсумкової відомості ресурсів (витрати за фактом) до Акту № 1 приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2023 року із фактичною вартістю будівельних матеріалів, виробів та комплектів, які використані ТОВ «ТБК СВІТ ПОКРІВЛІ» при капітальному будівництві покрівлі будівлі Успенівського ОЗЗСО, з урахуванням ПДВ складає 235 266,93 гривень (1 436 662,45 грн. 1 201 395,52 грн. = 235 266,93 грн.)

Також, з метою реалізації прямого умислу, спрямованого привласнення бюджетних коштів Успенівського ОЗЗСО, асигнованих відділом освіти КМС Успенівської сільської ради для проведення капітального будівництва покрівлі будівлі закладу освіти, з метою умисного завищення фактичних об`ємів виконаних підрядних робіт, під час проведення капітального будівництва покрівлі будівлі Успенівського ОЗЗСО, умисно не виконано будівельні роботи, виконання яких передбачено проектно-кошторисною документацією на загальну суму 2 398,28 гривень.

В подальшому, директор ТОВ «ТБК СВІТ ПОКРІВЛІ» ОСОБА_4 , зловживаючи своїм службовим становищем, будучи службовою особою, яка наділена організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими повноваженнями, що охоплюють повноваження з керівництва роботою освітнього закладу з усіх видів діяльності відповідно до законодавства України, реалізуючи прямий умисел на привласнення бюджетних коштів, асигнованих відділом освіти КМС Успенівської сільської ради на проведення капітального будівництва покрівлі будівлі Успенівського ОЗЗСО, з корисливих мотивів, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, достовірно знаючи, що вартість фактично використаних ТОВ «ТБК СВІТ ПОКРІВЛІ» будівельних матеріалів, виробів та комплектів при капітальному будівництві покрівлі будівлі закладу освіти, завищена на 235 266,93 гривень, а вартість фактично виконаних будівельних робіт завищено на 2 398,28 гривень, 08.12.2023 у невстановлений проміжок часу та у невстановленому місці, умисно підписав за засвідчив свій підпис печаткою Товариства офіційні документи, а саме Акт № 1 приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2023 року (типова форма №КБ-2в) та Довідку про вартість виконаних підрядних робіт" (типова форма № КБ-3), в яких міститься завідомо неправдива інформація щодо фактичної вартості використаних будівельних матеріалів, та об`ємів фактично виконаних будівельних робіт по капітальному ремонту покрівлі будівлі Успенівського ОЗЗСО, чим умисно здійснив передумови для проведення взаєморозрахунків.

Після цього, внаслідок протиправних дій директора ТОВ «ТБК СВІТ ПОКРІВЛІ» ОСОБА_4 , для виконання умов договору підряду договору № 1 на проведення робіт від 22.09.2023, на підставі Акту № 1 приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2023 року (типова форма №КБ-2в) та Довідки про вартість виконаних підрядних робіт" (типова форма № КБ-3), в яких міститься завідомо неправдива інформація щодо фактичної вартості використаних будівельних матеріалів, та об`ємів фактично виконаних будівельних робіт по капітальному ремонту покрівлі будівлі Успенівського ОЗЗСО, у відповідності до ч. 1 ст. 49 Бюджетного кодексу України та п. 6.1 кошторисних норм України «Настанови з визначення вартості будівництва», які затверджено Наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 01.11.2021 за № 281, відповідно до платіжної інструкції № 3 від 08.12.2023 Успенівським ОЗЗСО із власного рахунку: НОМЕР_1 , проведено перерахунок коштів ТОВ «ТБК СВІТ ПОКРІВЛІ» на рахунок: UA 4913569 на загальну суму 2 218 927,42 гривень, з яких зайво перераховані грошові кошти в сумі 235 266,93 гривень, за умисно завищену вартість використаних будівельних матеріалів, виробів та комплектів та 2 398,28 гривень зайво перераховані за завищені об`ємів фактично виконаних будівельних робіт по капітальному ремонту покрівлі будівлі Успенівського ОЗЗСО, спричинив шкоду відділом освіти КМС Успенівської сільської на загальну суму 237 665,21 гривень.

В подальшому, для реалізації прямого умислу, спрямованого на привласнення бюджетних коштів Успенівського ОЗЗСО під час капітального будівництва покрівлі будівлі закладу освіти, шляхом внесення завідомо неправдивих відомостей до офіційних документів, та створення передумов документального підтвердження завищеної вартості використаних будівельних матеріалів та об`ємів фактично виконаних будівельних робіт при капітальному будівництві покрівлі будівлі закладу освіти, директор ТОВ «ТБК СВІТ ПОКРІВЛІ» ОСОБА_4 , будучи службовою особою, з корисливих мотивів, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно знаючи, що вартість фактично витрачених ТОВ «ТБК СВІТ ПОКРІВЛІ» будівельних матеріалів, виробів та комплектів при капітальному будівництві покрівлі будівлі Успенівського ОЗЗСО, без урахуванням ПДВ складає: 1 001 162,93 гривень, при цьому вартість з урахуванням ПДВ складає 1 201 395, 52 гривень (1 001 162,93 гривень + 20%), що на 235 266,93 гривень більше ніж, зазначена вартість у товарно-транспортної накладної № 277 від 04.10.2023, товарно-транспортної накладної № 278 від 10.10.2023, товарно-транспортної накладної № 279 від 03.11.2023 та товарно-транспортної накладної № 280 від 03.11.2023, без урахуванням ПДВ, а об`єми виконаних підрядних робіт, під час проведення капітального будівництва покрівлі будівлі Успенівського ОЗЗСО, умисно не виконані на загальну суму 2 398,28 гривень, 08.12.2023 у невстановлений проміжок часу та у невстановленому місці, умисно підписав за засвідчив свій підпис печаткою Товариства, Акт № 1 приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2023 року (типова форма №КБ-2в) та Довідку про вартість виконаних підрядних робіт» (типова форма № КБ-3), в яких містяться завідомо неправдива інформація щодо фактичної вартості використаних будівельних матеріалів, виробів та комплектів при капітальному будівництві покрівлі освітнього закладу, та фактичні об`єми виконаних будівельних робіт, надавши тим самим документам статус, службовий, що стало передумовою для подальшого перерахування бюджетних коштів.

28.03.2025 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про те, що він підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ч. 4 ст. 191 КК України, тобто у привласненні чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, в умовах воєнного стану; ч. 1 ст. 366 КК України, тобто у внесенні службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей.

Таким чином, підозрюваний ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у скоєнні тяжкого злочину щодо привласнення чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, в умовах воєнного стану та внесенні службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, тобто у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191 та ч. 1 ст. 366 КК України за вчення яких, передбачене основне покарання у вигляді позбавленням волі на строк від 5 до 8 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до 3 років.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо підозрюваного ОСОБА_4 встановлено наявність у приватній власності нерухомого майна, а саме:

- Квартира, загальна площа: 43,4 кв.метра, житлова плаща: 26,5 кв.метра, адреса нерухомого майна: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 284739610. Оціночна вартість об`єкта нерухомості становить 1 378 274,10 гривень.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Треті особи, майно яких може бути арештовано, - особи, які отримали чи придбали у підозрюваної, обвинуваченої чи засудженої особи майно безоплатно або в обмін на суму, значно нижчу ринкової вартості, або знали чи повинні були знати, що мета такої передачі - отримання доходу від майна, здобутого внаслідок вчинення злочину, приховування злочину та/або уникнення конфіскації.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

У разі задоволення цивільного позову або стягнення з юридичної особи розміру отриманої неправомірної вигоди суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про арешт майна для забезпечення цивільного позову або стягнення з юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, доведеного розміру отриманої неправомірної вигоди до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.

За твердженням слідчого, вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співрозмінною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.

З метою недопустимості подальшої передачі будь-кому в оренду, переоформлення (перереєстрації) права власності та відчуження нерухомого майна підозрюваного ОСОБА_4 , а також забезпечення несення цивільної відповідальності за шкоду, завдану діями підозрюваного ОСОБА_4 , який вчинив суспільно небезпечне діяння, виникла необхідність у накладенні арешту на вищезазначене нерухоме майно підозрюваного.

На підставі вищевикладеного, з метою недопустимості подальшої передачі будь-кому в оренду, переоформлення (перереєстрації) права власності та відчуження нерухомого майна підозрюваного ОСОБА_4 , забезпечення несення цивільної відповідальності за шкоду, завдану діями підозрюваного, який вчинив суспільно небезпечне діяння, а також враховуючи те, що не вжиття заходів щодо накладення арешту на вказані об`єкти нерухомого майна можуть призвести до незаконної перереєстрації права власності, чи будь якого відчуження. У зв`язку з чим слідчий просить клопотання задовольнити.

У судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 подане клопотання підтримав та просив його задовольнити у повному обсязі.

Захисник підозрюваного ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні категорично заперечував проти клопотання слідчого про накладення арешту на майно. Просив відмовити у задоволенні клопотання, з підстав, викладених в його письмових запереченнях.

Дослідивши матеріали клопотання про накладення арешту та додані до нього документи, а також заперечення на клопотання про накладення арешту на майно, вислухавши всіх учасників судовго процессу, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Згідно із ч.1 ст.172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Із матеріалів клопотання вбачається, що досудове розслідування здійснюється у матеріалиах кримінального провадження № 0000310 за правовою кваліфікацією кримінальних правопорушень, передбачених ст. 191 ч. 4 та ст. 366 ч. 1 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Пунктом 7 ч.2 ст.131 КПК України передбачено такий вид заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Частиною 1 ст.170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ч.2 ст.167 КПК України, а саме: є достатні підстави вважати, що предмети, зокрема, підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберігали на собі його сліди.

Згідно з ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність; 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна; 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

28.03.2025 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про те, що він підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ч. 4 ст. 191 КК України, тобто у привласненні чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, в умовах воєнного стану; ч. 1 ст. 366 КК України, тобто у внесенні службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей.

Відповідно до ч.1 ст.128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного.

Між тим, на даний час у даному кримінальному провадженні цивільний позов не заявлений, у зв`язку з чим арешт майна є передчасним, а всі інші аргументи слідчого, що визначені ст.170 КПК України не підпадають під вимоги кримінальних правопорушень, в яких підозрюється ОСОБА_4 .

У своїх висновках Європейський суд з прав людини неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

ЄСПЛ вказує, що у кожній справі, в якій йде мова про порушення вищезгаданого права (володіння своїм майном), суд повинен перевірити дії чи бездіяльність держави, з огляду на дотримання балансу між потребами загальної суспільної потреби та потребами збереження фундаментальних прав особи, особливо, враховуючи те, що заінтересована особа не повинна нести непропорційний та непомірний тягар.

Згідно даних, що зазначені в клопотанні слідчого, оціночна вартість об`єкта нерухомості - квартири, загальною площею: 43,4 кв.метра, житлова плаща: 26,5 кв.метра, за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_4 складає 1 378 274,10 гривень, а шкода, котра нібито була завдана складає 237 665,21 гривень, що ставить під сумнів розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження як зазначено в п. 5 ч. 2 ст. 173 КПК України.

Отже, заходи забезпечення у вигляді арешту майна мають бути пропорційними щодо мети їх застосування, повинен бути встановлений справедливий баланс між завданнями кримінального провадження та вимогою захисту основних прав особи.

Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 228 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

З поданого клопотання вбачається, що слідчим формально визначено мету та завдання арешту майна, яке, на його думку, являється в достатній мірі обґрунтованим для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження. Між тим, по суті, таке посилання являється нічим іншим, як формальним цитуванням положень КПК України в частині, яка регламентує вирішення питання накладення арешту майна.

Згідно вимог ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Вказані норми узгоджуються зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Дослідивши надані матеріали клопотання слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим не зазначено завдання, для виконання (досягнення) якого він просить суд накласти арешт, а саме те, що арешт на об`єкт нерухомого майна, який перебуває у приватній власності підозрюваного може забезпечити подальше відшкодування спричиненої шкоди, у зв`язку з чим відсутні правові підстави для задоволення клопотання слідчого про арешт майна.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року зазначено, що право на вмотивованість судового рішення є складовою права на справедливий суд та процесуальною гарантією доступу до суду. Виходячи зі змісту цієї статті справедливість судового рішення вимагає, аби такі рішення достатньою мірою висвітлювали мотиви, на яких вони ґрунтуються. В клопотанні слідчим зазначено, що необхідно накласти арешт на майно з метою збереження речових доказів, які мають суттєве значення для кримінального провадження.

Слідчий суддя при вирішенні питання про накладення арешту на майно зазначає, що прокурор в розумінні вимог ст.132 КПК України не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні, у звяку з чим , слідчий суддя дійшов до висновку про необхідність відмовити у задоволенні клопотання.

Керуючись ст.ст. 98, 128, 132, 170, 171, 172, 173 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області майора поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, у кримінальному провадженні № 0000310 за правовою кваліфікацією кримінальних правопорушень, передбачених ст. 191 ч. 4 та ст. 366 ч. 1 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_6