КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/2776/2025 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем - ОСОБА_5 ,

з участю заявника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві матеріали провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11 березня 2025 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення від 04.03.2025 вх. № 52615-25,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11 березня 2025 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення від 04.03.2025 вх. № 52615-25.

Прийняте рішення слідчий суддя вмотивував тим, що заява ОСОБА_6 відповідно до ст. 218 КПК України була скерована за належністю для організації розгляду в межах чинного законодавство до Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону, про що також повідомлено автора звернення.

Таким чином, скарга ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора щодо невнесення відомостей за його заявою про кримінальне правопорушення є безпідставною.

Дії уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора щодо направлення звернення до Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону відповідають вимогам чинного законодавства.

ОСОБА_6 , не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 11 березня 2025 року у справі №757/11048/25-к. Зобов`язати уповноважену (службову) особу Офісу Генерального прокурора внести відомості наведені в його заяві до ОГП від 04.03.2025 року №52615-25 про вчинення протиправних дій ЦВЛК до Єдиного Реєстру досудових розслідувань, визнати його потерпілим у кримінальному провадженні та вручити пам`ятку потерпілого, негайно розпочати досудове розслідування.

Крім того, просить поновити строки оскарження ухвали Печерського районного суду м. Києва від 11 березня 2025 року у справі №757/11048/25-к, оскільки 14.03.2025 року в приміщенні Печерського районного суду міста Києва о 10:27 ранку він отримав копію ухвали Печерського районного суду міста Києва №757/11048/25-к.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги ОСОБА_6 зазначає про те, що він звернувся 04.03.2025 року із заявою №52615-25 до Офісу Генерального прокурора про вчинення кримінальних правопорушень і просив факти і дані правопорушень, вчинених Центральною військово-лікарською комісією м. Києва проти нього, внести до ЄРДР. В ОГП 06.03.2025 року йому надали письмову відповідь від 05.03.2025 року, у якій зазначалось про те, що відомості не було внесено до ЄРДР, натомість заяву ОГП перенаправив до Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону. На сьогодні відомості до ЄРДР не внесено, рішення не прийнято.

Зазначає про те, що у своїй заяві до ОГП від 04.03.2025 року №52615-25 він докладно описав, що ним було подано дві заяви до начальника Центральної військово-лікарської комісії міста Києва: від 10.01.2025 року за №Ш - 409 і від 17.01.2025 року №Ш - 740, в яких він просив надати йому, в його більш, ніж 59,5 років, можливість пройти ВЛК по причині різкого погіршення стану здоров`я та безповоротних змін, що погіршили стан його здоров`я: психологічні, неврологічні, «прогресуючий посттравматичний перебіг синдрому Маньєра». Так, коли його, майора ЗСУ ОСОБА_7 , привозили в дуже тяжкому стані здоров`я до ЦВЛК і там він показував свої медичні документи полковникам медичної служби ЦВЛК, то вони відразу ж повідомили його про непридатність до військової служби згідно ст. 35-а Наказу Міністерства оборони України від 14.08.2008 року №402 та повідомили, що його потрібно шпиталізувати згідно стану здоров`я та медичних документів. Але у відповіді від 16.01.2025 року №598/9/1446 ЦВЛК надала йому відмову на проходження ВЛК на його заяву від 10.01.2025 року №Ш-409; також на його повторну заяву до ЦВЛК від 17.01.2025 року №Ш-740 він отримав повторну відмову від 06.02.2025 року №598/9/3405 у проходженні ВЛК і на прохання в необхідності термінового лікування отримав відмову.

Апелянт зазначає про те, що у своїх заявах до ЦВЛК він документально підтвердив, що сім місяців проходив курс безперервного лікування, в ГВКГ без дуже вагомих причин хвороб і травм лікувати не буде. Звертає увагу на те, що одним із тяжких захворювань був прогресуючий посттравматичний перебіг синдрому Маньєра і вже після цього його повинні були направити на ВЛК з метою визначення ступеню його придатності до військової служби, але цього не було зроблено. Таким чином, на переконання апелянта, ЦВЛК усвідомлено вчинила відносно нього неправомірні дії, ігнорувала надані ним документи, свідомо ігнорувала різке погіршення стану його здоров`я і при цьому була груба відмова у наданні останньому медичної допомоги. Звертає увагу, що він надавав документи до ЦВЛК, що військова частина НОМЕР_1 позбавила його медичного забезпечення - надав копію свого рапорту командиру військової частини НОМЕР_1 від 12.12.2024 року, щоб ця військова частина надала йому направлення на ВЛК, однак відповідь на рапорт досі не отримав. Згідно з наказу командувача військ Оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 28.09.2023 року № 647 ОСОБА_6 знаходиться у розпорядженні ОК «Північ» та на всіх видах забезпечення (включно і медичному) у військовій частина НОМЕР_1 .

Таким чином, на думку заявника, неправомірні дії (бездіяльність) відносно нього ЦВЛК виявилася у правопорушеннях, а саме: згідно з ст.ст. 139, 366, 367 КК України.

Звертає увагу на те, що в оскаржуваній ухвалі вказано, що уповноважені особи Офісу Генерального прокурора направили заяву ОСОБА_6 до Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону і «невнесення відомостей до ЄРДР уповноваженою особою Офісу Генерального прокурора відповідає вимогам діючого законодавства». Але такі дії Офісу Генерального прокурора залишають правопорушників безкарними, ті дії ОГП унеможливлюють для апелянта отримання вкрай необхідної медичної допомоги, такі дії ОГП унеможливлюють проходження ВЛК. Крім того, заява ОСОБА_6 до Офісу Генерального прокурора від 04.03.2025 року №52615-к надіслана до Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону і на сьогодні відомості до ЄРДР не внесені, рішення не прийнято.

Заслухавши доповідь судді, думку заявника, який підтримав вимоги апеляційної скарги, перевіривши матеріали суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, колегія суддів дійшла наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк має бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду. Пунктом 3 ч. 2 ст. 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається протягом п`яти днів з дня її оголошення. З матеріалів справи за скаргою ОСОБА_6 вбачається, що заявник копію оскаржуваної ухвали слідчого судді від 11.03.2025 року отримав 14.03.2025 року (а.с.14, 31), а апеляційна скарга подана ним 17.03.2025 року (а.с.23-26). Враховуючи, що апелянт звернувся до суду з дня отримання копії ухвали слідчого судді, колегія суддів вважає необхідним задовольнити його клопотання про поновлення пропущеного строку.

Як вбачається з матеріалів провадження ОСОБА_6 звернувся із заявою до Офісу Генерального прокурора про вчинення протиправних діянь посадовими особами Центральної військово-лікарської комісії (ЦВЛК), які підпадають під ознаки вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 367, 366, 139 КК України.

У зв`язку з тим, що Офісом Генерального прокурора не були внесені відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР, ОСОБА_6 звернувся до Печерського районного суду м. Києва зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_6 слідчий суддя послався на те, що заява ОСОБА_6 відповідно до ст. 218 КПК України була скерована за належністю в межах чинного законодавство до Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону.

Таке рішення слідчого судді Печерського районного суду м. Києва колегія суддів вважає обґрунтованим.

Згідно з п. 3 ч. 3 Закону України «Про прокуратуру» діяльність прокуратури ґрунтується на засадах територіальності. Відповідно до положень ст. 218 КПК України досудове розслідування здійснюється слідчим того органу досудового розслідування, під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення.

Оскільки порушені у заяві ОСОБА_6 питання належать до компетенції Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону, заява ОСОБА_6 , відповідно до вимог п. 3.7 Інструкції про порядок приймання, реєстрації та розгляду в органах прокуратури України заяв, повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення, затвердженої наказом Генерального прокурора України від 03.12.2012 №125, була надіслана для розгляду керівництву зазначеної прокуратури, про що поінформовано заявника (а.с. 21).

Колегія суддів вважає, що вказані обставини не свідчать про бездіяльність Офісу Генерального прокурора, оскільки, як вірно зазначив в ухвалі слідчий суддя, дії уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора щодо направлення звернення до Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону відповідають вимогам чинного законодавства.

Оскільки істотних порушень вимог кримінального процесуального закону невстановлено,ухвала слідчого судді є вмотивованою, тому підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Клопотання ОСОБА_6 про поновлення строку на подачу апеляційної скарги задовольнити, вказаний строк поновити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 11 березня 2025 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення від 04.03.2025 вх. № 52615-25 - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

_______________ _______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3