справа № 208/9994/25
№ провадження 1-кп/208/1340/25
ВИРОК

Іменем України

25 серпня 2025 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Кам`янського

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 (в режимі ВКЗ),

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засідання кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0026927 від 28 липня 2025 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Артемівська, Донецької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , військовослужбовеця військової служби за контрактом, механіка відділення зварювальних робіт взводу спеціальних робіт ремонтної роти бронетанкового озброєння і техніки ремонтно-відновлювального батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 409 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, на особливий період, перебуваючи послідовно на посадах механіка відділення зварювальних робіт взводу спеціальних робіт ремонтної роти бронетанкового озброєння і техніки ремонтно відновлювального батальйону військової частини НОМЕР_1 та майстра взводу спеціальних робіт ремонтної роти бронетанкового озброєння і техніки ремонтно-відновлювального батальйону військової НОМЕР_1 , не маючи наміру виконувати обов?язки військової служби за посадою та бойові завдання, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з особистих інтересів, в умовах воєнного стану, достовірно знаючи порядок виконання військового обов?язку і проходження військової служби, маючи можливість належно їх виконувати, в порушення вимог ст. ст. 28, 29, 58, 59, 101 Статуту Внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» від 24.03.1999, ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу», ст. ст. 17, 65 Конституції України, положень Військової присяги, за пособництва ОСОБА_6 , який шляхом усунення перешкод у вигляді контролю з боку безпосередніх командирів ОСОБА_5 - командира ремонтно-відновлювального батальйону військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_7 та начальника штабу ремонтно-відновлювального батальйону військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_8 , а також співслужбовців, кадрового та фінансового органу, інших підрозділів системи управління військової частини НОМЕР_1 , діючи з прямим умислом, у період з 02.01.2023 по 11.12.2024, перебуваючи у АДРЕСА_3 , обов?язків військової служби щодо здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації та проведенні бойових дій на території Донецької області та виконання інших службових (бойових) завдань за посадою не здійснював, військову службу не ніс, тим самим ухилявся від несення обов?язків військової служби у вказаний період часу та проводив час на власний розсуд не пов?язуючи його із виконанням службових обов?язків, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 409 КК України - ухилення військовослужбовця від несення обов?язків військової служби шляхом іншого обману, вчинене в умовах воєнного стану.

28.07.2025 року між заступником начальника першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_9 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0026927 від 28 липня 2025 року та обвинуваченим ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості.

Згідно вказаної угоди ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 409 КК України, в обсязі підозри. Також вказаною угодою сторони погодили покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, та на підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 від відбування покарання звільнити із іспитовим строком.

В угоді також передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходив з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Прокурор та захисник в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просили цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні також просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 409 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Так, злочин, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Згідно ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання вини, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Узгоджені вид і міра покарання не є такими, що не відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

За таких обставин, угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором і обвинуваченим ОСОБА_5 належить затвердити, ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 409 КК України та призначити останньому узгоджену сторонами міру покарання.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 474, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 28.07.2025 року, укладену між заступником начальника першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 409 КК України, і призначити йому, узгоджене сторонами покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі.

Згідно вимог ч. 1 ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від призначеного основного покарання з випробуванням на два роки.

Відповідно до вимог ст.. 76 КК України на ОСОБА_5 покласти наступні обов`язки:

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи;

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду через Заводський районний суд міста Кам`янського шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом про відхилення апеляційної скарги.

Вирок, який набрав законної сили, обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутись до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Суддя ОСОБА_1