Провадження № 1-кс/592/5431/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2025 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , без фіксації процесуальної дії за допомогою технічних засобів, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми матеріали скарги адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 на постанову старшого дізнавача СД Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_5 від 20.03.2025 року про закриття кримінального провадження № 0000254 від 08.03.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді зі скаргою на постанову дізнавача СД Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_5 від 20.03.2025 року про закриття кримінального провадження № 0000254 від 08.03.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, яку підтримав у заяві про розгляд справи без його участі, та вимоги мотивує тим, що оскаржувана постанова незаконна, не обґрунтована, оскільки дізнавачем був проведений лише поверхневий розгляд за заявою ОСОБА_4 , не вжиті всі необхідні дії, направлені на притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності за вчинений проступок, пов`язаний із завданням тілесних ушкоджень потерпілій.

За заявою ОСОБА_4 08.03.2025 року СД Сумського РУП ГУНП в Сумській області відомості внесені до ЄРДР за № 0000254 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. Постанова про закриття кримінального провадження винесена через 12 днів після початку досудового розслідування, 20.03.2025 року.

08.08.2025 року адвокат ОСОБА_3 на адвокатський запит отримав копію постанови від 20.03.2025 року про закриття кримінального провадження № 0000254. З постанови вбачається, що кримінальне провадження закрито у зв`язку із відсутністю в діянні складу кримінального проступку.

ОСОБА_4 не погоджується із вищевказаною постановою. Під час досудового розслідування було допитано лише потерпілу ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , дізнавачем не було проведено жодних слідчих дій, які б встановили свідків події, не проведені експертизи з метою встановлення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень; не було витребувано медичної документації потерпілої, не проводились одночасні допити осіб.

Але, в подальшому дізнавач у постанові дійшов висновку про те, що по даному факту не було встановлено безпосередніх свідків вчинення відносно потерпілої кримінального правопорушення, не встановлено доказів того, що факт спричинення тілесних ушкоджень мав місце, вина будь-яких осіб нічим не доведена.

Тому представник скаржника адвокат ОСОБА_3 просить суд скасувати постанову дізнавача СД Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_5 від 20.03.2025 року про закриття кримінального провадження № 0000254 від 08.03.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та зобов`язати поновити досудове розслідування.

Дізнавач СД Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_5 , повідомлений належним чином про час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Представник скаржника адвокат ОСОБА_3 надав заяву про розгляд скарги без його участі, просив задовольнити скаргу з викладених в ній підстав.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали справи, вважає, що скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що постановою старшого дізнавача СД Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_5 від 20.03.2025 року закрито кримінальне провадження № 0000254 від 08.03.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України (а.с.9).

Положенням статті 91 КПК України, визначено обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Однак, дізнавач СД Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_5 , у порушення приписів ст. 93 КПК України, не здійснив належне збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, проведення інших процесуальних дій, передбачених КПК України.

Кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате слідчим, дізнавачем, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінальних правопорушень, передбачених, зокрема, ст. 125 КК України (умисне легке тілесне ушкодження).

Відповідно до чи. 4 ст. 26 КПК України кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення розпочинається лише на підставі заяви потерпілого. Відмова потерпілого, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представника від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.

Згідно вимог ч. 4 ст. 284 КПК України про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яка може бути оскаржена у порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, крім кримінального провадження щодо кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів (ст.ст. 2, 9, 284 КПК України).

Дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до висновку, що при винесенні оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження дізнавачем не в повній мірі були дотримані вищенаведені вимоги кримінального процесуального закону. З постанови дізнавача не вбачається, що дізнавачем були проведені слідчі дії, які б встановили свідків події. Також не проведені експертизи з метою встановлення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень; не було витребувано медичної документації потерпілої, не проводились одночасні допити осіб.

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що під час досудового розслідування не в повній мірі перевірені доводи скаржника, вказані представником у скарзі.

Тобто, всупереч ч. 2 ст. 93 КПК України дізнавачем не в повному обсязі зібрано, перевірено та оцінено докази з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження, а тому оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження винесена передчасно і підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 91-94, 214, 220, 303-307, 309, КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

1.Поновити ОСОБА_4 строк для оскарження постанови від 20.03.2025 року про закриття кримінального провадження № 0000254 від 08.03.2025 року.

2.Скасувати постанову старшого дізнавача СД Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_5 від 20.03.2025 року про закриття кримінального провадження № 0000254 від 08.03.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

3.Зобов`язати Сумський РУП ГУНП в Сумській області поновити досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000254, внесеному до ЄРДР від 08.03.2025 року, та провести його у відповідності до вимог КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1