ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2025 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі

судового засідання ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 04 серпня 2025 року,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 04 серпня 2025 року продовжено обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Чернівецький слідчий ізолятор» без визначення застави до 02 жовтня 2025 року.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду, обвинувачений ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду від 04.08.2025 р. та замінити йому запобіжний захід на домашній арешт.

Зазначає, що судом не враховано його вік (60 років) та стан здоров`я, зокрема, те, що він є особою з інвалідністю, хворіє на гепатит С, хронічний холецистит та панкреатит, а також те, що він має постійне місце проживання, одружений.

Стверджує, що прокурор ОСОБА_6 саботує судовий розгляд справи.

Згідно з ч.4 ст.422-1 КПК України, розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.

ЄУНСС №727/10601/24 Головуючий в І інстанції: ОСОБА_7

Провадження №11-кп/822/294/25 Суддя - доповідач: ОСОБА_1

Категорія: ст. 422-1 КПК України

Зважаючи на те, що ні апелянт, ні інші учасники кримінального провадження не заявляли клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін, колегія суддів, керуючись вищевказаною нормою, розглядає апеляційну скаргу обвинуваченого без участі сторін кримінального провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, який виклав суть ухвали та вимоги апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів доходить такого.

Згідно з ч.1 ст. 404 КПК України, апеляційний суд переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 КПК України.

Колегія суддів вважає, що зазначені вимоги слідчим суддею належно дотримані.

Як вбачається із надісланих на адресу апеляційного суду матеріалів, на розгляді Шевченківського районного суду м. Чернівці перебуває кримінальне провадження №0003338 від 29.08.2024 р. року щодо ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.296, ч.1 ст.263 КК України.

04 серпня 2025 року прокурор в судовому засіданні заявила клопотання про продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, за результатами розгляду якого і було постановлено оскаржувану ухвалу.

Колегія суддів погоджується із висновком районного суду про те, що прокурором у клопотанні про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які не зменшились та продовжують існувати.

Згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.296, ч.1 ст.263 КК України, які у відповідності до ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів.

При вирішенні питання щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 суд належним чином врахував дані про особу обвинуваченого, характер та суспільну небезпечність інкримінованих йому діянь, а також наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України.

На думку апеляційного суду, обвинувачений може переховуватись від суду або ж може вчинити інше кримінальне правопорушення, зважаючи на те, що дії, у вчиненні яких він обвинувачується, були здійснені ним під час іспитового строку за вироком іншого суду.

Отже, колегія суддів погоджується з тим, що ризики, які були підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_5 продовжують існувати та не зменшились, а отже суд першої інстанції прийняв правильне рішення про необхідність продовження строків тримання під вартою обвинуваченому.

Також апеляційний суд вважає обґрунтованим не застосування щодо ОСОБА_5 альтернативного запобіжного заходу у виді застави, оскільки він обвинувачується у вчиненні злочину, вчиненого із застосуванням насильства, що за приписами п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, надає право суду не застосовувати такий запобіжний захід.

У матеріалах клопотання та поданій апеляційній скарзі немає доказів на підтвердження доводів апелянта, що він за станом свого здоров`я не може перебувати в умовах слідчого ізолятору, та те, що він не отримує там належної медичної допомоги.

Доводи ОСОБА_5 про те, що він має постійне місце проживання, одружений, не є достатніми для застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, з огляду на те, що вони не зменшують встановлених ризиків та не можуть бути достатніми стримуючими факторами у співвідношенні з тяжкістю та характером інкримінованих злочинів.

Отже, підсумовуючи викладене, колегія суддів вважає, що районний суд з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, та прийняв законне і обґрунтоване рішення, продовживши такий запобіжний захід щодо обвинуваченого, а тому в задоволенні його апеляційної скарги слід відмовити.

Істотних порушень положень КПК України при розгляді судом першої інстанції питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому, які б були безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст. 183, 199, 404, 407, 418, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 04 серпня 2025 року про продовження строку тримання під вартою без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Головуючий /підпис/ ОСОБА_1

Судді /підпис/ ОСОБА_2

/підпис/ ОСОБА_3

Виготовлено з АСДС:

суддя Чернівецького

апеляційного суду ( ОСОБА_1 )

(12.08.2025 р. дата засвідчення копії)