Дата документу 19.05.2025
Справа № 334/8887/21
Провадження № 1-кп/334/137/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2025 року м. Запоріжжя

Дніпровський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Запоріжжя кримінальне провадження у відношенні

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який має середню спеціальну освіту, одруженого, який немає на утриманні неповнолітніх дітей, є фізичною особою-підприємцем, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не засуджений,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. ст. 122 КК України

ВСТАНОВИВ:

08.06.2021 року приблизно о 7 год. 00 хв. ОСОБА_7 перебуваючи у приміщенні магазину «Манго», який розташований по АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи з прямим умислом направленим на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи їх настання, знаходячись позаду потерпілого, наніс останньому один удар кулаком правої руки в область нижньої щелепи ОСОБА_4 , в результаті чого спричинив остатньому тілесні ушкодження у виді закритого двобічного перелому нижньої щелепи в ділянці кута між 32-33 зубами із наступним проведенням репозиції та металоостеосинтезу переломів, які кваліфікуються як тілесні ушкодження середньої тяжкості, які не є небезпечними для життя і не потягли за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але такі, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

Вказаними діями ОСОБА_7 вчинив умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, а саме кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину визнавав частково. Пояснив, в магазині «Манго» по АДРЕСА_2 здійснює підприємницьку діяльність його дружина, ОСОБА_8 , а саме здійснює торгівлю овочами та фруктами. В магазині продавцем працювала ОСОБА_9 . В той день, точної дати не пам`ятає, приблизно червень 2022 року, після 15 год. 00 хв. обвинувачений з дружиною приїхав до вказаного магазину, привіз коробки з товаром. Дружина стояла біля машини, а він почав заносити товар. В магазині нетверезий чоловік з`ясовував стосунки з продавцем ОСОБА_10 . Він повернувся до машині та сказав дружині, що в магазині якийсь чоловік свариться з продавцем, на що дружина йому відповіла, що мабуть, до ОСОБА_10 прийшов колишній чоловік. До цього, ОСОБА_10 два тижні не працювала, написала дружині обвинуваченого, що її побив колишній чоловік та прислала фото обличчя. Дружина пішла в приміщення магазину, а він з машини продовжував виносити товар, тому кілька разів ходив туди сюди від припаркованої машини до приміщення магазину. Потім він з вулиці почув крик дружини, зайшов до приміщення магазину та наніс один удар кулаком в обличчя потерпілому. Обвинувачений наносив удар цілеспрямовано по обличчю потерпілого, який стояв до нього спиною та обличчям до ОСОБА_8 та ОСОБА_10 . При цьому ОСОБА_4 був п`яний, лаявся нецензурної лайкою, після удару кулаком кидався на обвинуваченого намагаючись продовжити бійку, їх рознімали дружини. Обвинувачений викликав поліцію, швидку допомогу не викликав, бо потерпілий був активний, продовжував лаятися, кричати з кимось активно розмовляв по телефону. Обвинувачений не хотів ламати щелепу потерпілому, не думав що від удару кулаком по обличчю так станеться, жодним бійцівським видом спорту ніколи не займався. Наступного дня прийшла сестра потерпілого та повідомила, що в нього зламана щелепа. Лікар у лікарні сказав, що в потерпілого звичайний перелом щелепи без особливих ускладнень. ОСОБА_4 уникав з ним спілкування, кошти від нього не приймав. Цивільний позов, заявлений потерпілим визнає частково, згоден компенсувати витрати на лікування по чекам. Обвинувачений визнає що наніс удар потерпілому по обличчю, який призвів до таких тілесних ушкоджень, проте вважає, що його спровокувала поведінка потерпілого, він захищав свою дружину.

Потерпілий ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що з обвинуваченим раніше знайомий не був. 08.06.2022 року дочка попросила відвести її до матері, ОСОБА_10 , яка працювала продавцем у магазині «Манго». Він домовився з колишньою дружиною, що забере дочку приблизно через дві години та пішов у своїх справах. Коли він повернувся до магазину ОСОБА_10 сказала, що дочка залишиться з нею. Потерпілий був обурений, оскільки вони з колишньою дружиною так не домовлялися, дитина була без змінного одягу, голодна. У цей час з`явилася незнайома потерпілому жінка, яка почала кричати на нього, щоб він залишив приміщення магазину. Ця жінка не дала можливості нічого пояснити, кричала та виганяла його з магазину, обзивала його. ОСОБА_10 з дочкою стояли за прилавком, жінка стояла між потерпілим та прилавком. Дружина обвинуваченого вимагала покинути магазин, тому він відштовхнув її від себе, щоб наблизитися до прилавку та продовжити розмову з ОСОБА_10 . Потім його вдарили з права, він відчув біль, повернувся назад та побачив ОСОБА_7 , у правій руці було щось зажато, але що саме він не роздивився. Після цього ОСОБА_7 вийшов на вулицю та щось поклав у машину. Потерпілий не заперечує, що перебував у стані алкогольного сп`яніння та розмова з колишньою дружиною, ОСОБА_10 , була досить емоційною, проте вважає, що удар кулаком йому був нанесений без причини. Коли приїхала поліція ОСОБА_4 відвезли у відділ поліції, вже там викликали швидку допомогу. Його відвезли до лікарні, надали медичну допомогу, провели обстеження, рекомендовано дороговартісне лікування. ОСОБА_7 перед ним не вибачився, жодних коштів на лікування не надав, розмови між ними були, але з іншого приводу. Після отриманої травми відчуває оніміння в ділянці нанесення удару, не може нормально жувати, страждає на постійні головні болі, погано спить. На роботі був вимушений перевестися на нижчу посаду, оскільки йому важко довго розмовляти, німіє язик, заговорюються. Після цих подій дочка переїхала до колишньої дружини та проживає з нею, важко перенесла події що сталися у неї на очах, сказала, що поки не може з ним бачитися.

Вина ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, підтверджується як показаннями свідків, так і дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами.

Свідок ОСОБА_11 у судовому засіданні пояснила, що вона сестра потерпілого. Свідок пояснила, що 09.06.2021 року вона поїхала у магазин «Манго», щоб спитати у ОСОБА_10 про свого брата, якому не могла додзвонитися. ОСОБА_10 не захотіла розмовляти, відповіла, що ось стоїть господар магазину, питай в нього. ОСОБА_7 теж нічого не пояснив, сказав лише що не хотів так сильно вдарити. Свідок пішла з магазину нічого так і не дізнавшись. Потім з нею зв`язався ОСОБА_12 , компаньйон брата, повідомив що ОСОБА_4 побили. Брата свідок побачила вдома, він тримав щелепу рукою, була якась пов`язка, потім вони разом поїхали на операцію до лікарні. Гроші на операцію та лікування брату дали з роботи, обвинувачений нічого не давав та не пропонував. У ОСОБА_4 з колишньою дружиною були добрі стосунки, дочка ОСОБА_13 вже була досить доросла, сама командувала з ким з батьків хоче жити, тому спору щодо її місця проживання між ними не було.

Свідок ОСОБА_14 пояснив, що працює поліцейським в Управлінні патрульної поліції Запорізької області з 2016 року. Навесні 2021 року він прийняв виклик через 102, що у Дніпровському районі біля вул. Бородінської бійка у магазині. ОСОБА_4 вони забрали до Запорізького РУП, в нього була кров на обличчі. ОСОБА_7 до відділу поліції приїхав самостійно. ОСОБА_4 пояснював, що в кіоску працює його жінка, виник конфлікт. У зв`язку зі значним проміжком часу подробиць не пам`ятає.

У судовому засіданні 04.12.2024 року прокурор відмовилася від допиту свідка ОСОБА_10 , яка є колишньою дружиною потерпілого, та неповнолітнього свідка ОСОБА_15 , яка є дочкою потерпілого, оскільки вони виїхали за межі України у зв`язку зі початком повномасштабного вторгнення, фактичне їх місце перебування не відоме.

Також, судом було задоволено клопотання представника потерпілого щодо допиту свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_17 .

Свідок ОСОБА_16 пояснив, що він працює стоматологом - хірургом, є кандидатом медичних наук, має стаж роботи більше 25 років. У грудні 2021 року до нього, як лікаря, звернувся ОСОБА_4 зі скаргами на болі у скроневому відділі голови, онімінням нижньої губи, сколами передніх зубів, болем у зубах. Свідок провів консультацію, розробив план лікування та склав кошторис, проте жодного лікування не проводив. У ОСОБА_4 відсутні три зуба, що значно зменшує ефективність під час жування. Після зростання щелепи порушився прикус, перелом щелепи призвів до розірвання нервової гілки, що призводить до відчуття оніміння в певних ділянках. ОСОБА_4 потребує тривалого лікування, кошторис розроблений за цінами саме клініки свідка відповідно до запропонованого курсу лікування та протезування.

Свідок ОСОБА_17 працює лікарем у 5 міській лікарні. Приблизно у літку 2021 року під час чергування надавав медичну допомогу ОСОБА_4 , була зламана нижня щелепа у двох місцях, подробиць не пам`ятає, оскільки таки травми досить розповсюджені. Свідок підтвердив, що саме він робив виписку з епікризу, проте жодної додаткової інформації, крім вказаної у виписці надати не може. ОСОБА_4 перебував на стаціонарному лікуванні 8 днів, загалом на лікування потрібно близька чотирьох тижнів, але це залежить від індивідуальних особливостей пацієнта. При переломі щелепи можлива травматизація нерва, що призводить до порушення чутливості м`яких тканин нижньої щелепи, що викликає оніміння.

Захисником було заявлено клопотання про допит свідка ОСОБА_8 , яке було задоволено судом.

Свідок ОСОБА_8 пояснила, що вона є дружиною обвинуваченого. Приблизно у літку 2021 року, точніше дату не пам`ятає, вони з чоловіком поїхали за полуницею. Потім привезли коробки з товаром до їх магазину «Манго», за адресою: м. Запоріжжя, вул. ладозька, буд. 18в. ОСОБА_7 заносив товар у магазин з машини, сказав їй, що якійсь чоловік з`ясовує стосунки з продавцем. Свідок пішла до магазину, побачила, що ОСОБА_18 стоїть за прилавком, поряд сиділа її дочка, у торговому залі стояв п`янив чоловік та лаявся. Вона попросила його покинути магазин, на що ОСОБА_4 відповів нецензурною лайкою та штовхнув її, вона впала на прилавок та закричала. У цей час прийшов ОСОБА_7 та вдарив кулаком по обличчю. ОСОБА_4 стояв до свідка обличчям, спиною до виходу, ОСОБА_7 підійшов ззаду, наніс один удар кулаком, в руках у нього нічого не було. І взагалі, у їх магазині гирями не користуються, ваги електронні. Після вказаних обставин вони викликали поліцію, швидку не викликали, бо ОСОБА_4 почував себе добре, продовжував лаятися. ОСОБА_10 працювала в їх магазині близько 3-4 місяців до вказаних подій, потім звільнилася.

Крім цього, вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, підтверджується такими письмовими доказами в їх сукупності, що є допустимими та належними, а саме:

-протоколом про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 08.06.2021 року, відповідно до якого ОСОБА_4 просить притягнути до відповідальності власника магазина «Манго» по вул. Ладозька, який 18:00 08.06.2021 року наніс йому удар в обличчя, чим спричинив перелом нижньої щелепи.

-протоколом огляду місця події від 09.06.2021 року, складеного слідчим СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_19 за участю ОСОБА_7 , в ході якого нічого не вилучалося.

-висновком експерта №1059п від 19.07.2021 року, закритий двобічний перелом нижньої щелепи в ділянці кута справа та між 32 -33 зубами із наступним проведенням репозиції та металоостеосинтезу переломів (11.06.2021 року) у ОСОБА_4 кваліфікуються як ушкодження середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я (згідно п. 2.2.1.в «правила судово медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 року №6). Виявлені тілесні ушкодження у ОСОБА_4 утворилися за механізмом тупої травми, тобто від дії тупого (их) предмету (ів), індивідуальні ознаки яких, в ушкодженнях не відобразилися. Висловитися яким знаряддям та одним чи декількома знаряддями спричинені ушкодження не є можливим. Виходячи з локалізації та характеру тілесних ушкоджень, вони могли утворитися внаслідок не менше одного травматичного впливу тупим предметом в ділянку обличчя.

-висновком експерта (експертиза за матеріалами справи) №1687/к від 13.09.2021 року, відповідно до якого можливість утворення двобічного перелому нижньої щелепи в ділянці кута справа та між 32-33 зубами (2-3 зуби на нижній щелепі ліворуч) у потерпілого ОСОБА_4 за механізмом, на який він вказує в протоколі допиту (число та місяць не розбірливо) 2021 року та перегляду слідчого експерименту від 27.07.2021 року - не виключається.

-протоколом проведення слідчого експерименту від 27.08.2021 року за участю ОСОБА_10 з відеозаписом до нього, оглянутим у судовому засіданні.

-висновком експерта (за матеріалами справи №1649/к) від 13.09.2021 року, відповідно до якого можливість утворення двобічного перелому нижньої щелепи в ділянці кута справа та між 32-33 зубами (2-3 зуби на нижній щелепі ліворуч) у потерпілого ОСОБА_4 за механізмом, на який вказує свідок ОСОБА_10 в протоколі допиту та перегляду слідчого експерименту від 27.08.2021 не виключається.

Також, за клопотанням потерпілого судом призначено повторну судово медичну експертизу, отримано висновок експерта ( експертиза за матеріалами справи) №1046/4 від 10.09.2024 року.

Відповідно до вказаного висновку експерта отримано наступні відповіді:

1.Перелом це розрив кісткової тканини, який відбувається під дією сили, що перевищує механічну міцність структури кістки. Всі переломи нижньої щелепи в межах зубного ряду супроводжуються розривом нижньоальвеолярної частини слизової оболонки, тобто є відкритими, що спостерігається і у ОСОБА_4 .

2.При ударах тупими предметами, вага яких суттєво менше маси голови, переломи нижньої щелепи, в залежності від їх локалізації та направленості впливу, утворюється при ударах з силою 80-100 кгс і більше ( 1 кгс (кілограм-сили) +/- 10Н (ньютонів)) і більше. Сила удару кулаком чоловіка складає біля 500-600 кгс. При бокових направленнях впливу нижня щелепа виявляється менш стійкою, що сприяє більш частому утворенню як локальних ( в місці контакту тупого предмету), так і конструкційних ( на відстані від місця контакту) переломів. А також при розкритих щелепах нижня щелепа під час удару в більшій мірі зміщується, та її переломи виникають частіше. при ударах тупим предметом в тіло нижньої щелепи збоку ( в даному випадку в правий кут) може сформуватися подвійний перелом, через загальну деформацію нижньощелепної кістки і зміщення її вбік, тобто може виникнути другий (конструкційний перелом), на рівні 32-33-34 зубів, на протилежному боці ( в даному випадку між 32-33 зубами) так як анатомічна будова нижньої щелепи на рівні кликів (3-ті зуби) менш міцна через відносно глибокі лунки зубів, стоншення компакти, наявності підборідочних отворів. Таким чином, не виключається можливість утворення даного комплексу ушкодження нижньої щелепи як від удару кулаком руки (порівнюючи силу удару кулаком 500-600 кгс з пороговою міцністю кістки 80-100 кгс), так і твердим тупим предметом, затиснутим у кулак.

3.Аналізуючи надані медичні документи, рентгенологічні знімки до та після металоостеосинтезу переломів, дані висновків консультантів, враховуючи, що репозиція кісткових уламків в задовільному стані, відповідно функція нижньої щелепи відновлена до стану передтравматичного періоду, а травматична екстракція зубів, яку можна було б пов`язати з травмою від 08.06.2021 року, ні на нижній, ні на верхній щелепі не спостерігається. Це вказує на те, що втрата жувальної функції органу травлення, а саме жувальної ефективності на 32 відсотки по Агапову (вістуні зуби 36 відповідає 6 відсоткам, 44 4 відсоткам, 46- 6 відсоткам, втрата одного зуба на одній щелепі прирівнюється до втрати двох однойменних зубів за рахунок порушення функції його антагоніста), а також окклюзивними блоками в області 26, 37, 16, 47, 14, 15, 45 зубів внаслідок їх інтерпозиції, що були присутні до травми (08.06.2021 року), і не мають значення під час проведення судово медичної експертизи.

4.Травма нижньої щелепи у ОСОБА_4 не належить до категорії тяжких тілесних ушкоджень.

5.Враховуючи локалізацію переломів, відсутність інших тілесних ушкоджень, які б вказували на ймовірне падіння, обставини справи, експертна комісія вважає що утворення травми нижньої щелепи у ОСОБА_4 не є характерним для падіння з висоти власного тіла.

Обвинувачений вину визнавав частково, він не заперечував нанесення одного удару кулаком справа по обличчю потерпілого, проте вказував, що не хотів настання наслідків у виді перелому щелепи.

Суд звертає увагу, що спосіб нанесення обвинуваченим удару потерпілому, а саме, кулаком в область голови, лише підтверджує локалізацію нанесеного ОСОБА_7 удару в життєво важливий орган - голову, що у свою чергу свідчить про розуміння останнім вчинених ним суспільно небезпечних дій.

У своїх поясненнях, обвинувачений пояснив, що наносив удар кулаком по обличчю потерпілого цілеспрямовано, тобто дії ОСОБА_7 мали активний характер, були протиправними, між цими діями і їх наслідками існував прямий причинний зв`язок, сила удару, його раптовість та спрямування в голову потерпілого підтвердили, що обвинувачений об`єктивно усвідомлював суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачав можливість настання наслідків у виді спричинення будь-якої за тяжкістю шкоди здоров`ю потерпілого, хоча й не конкретизував у своїй свідомості, якою буде така шкода, тобто діяв з непрямим умислом, за яким, незалежно від того, чи є такий умисел прямим або непрямим, настає відповідальність за фактично спричинену шкоду.

Пояснення обвинуваченого, що він здійснив захист дружини, також судом ставляться під сумнів. Судом встановлено, що конфлікт почався між потерпілим та ОСОБА_10 , потім до вказаного конфлікту приєдналася ОСОБА_8 , яка вимагала від потерпілого покинути приміщення магазину. ОСОБА_7 у конфлікті участі не приймав, будучі на вулиці почув крик дружини, зайшов до магазину та наніс один удар кулаком по обличчю потерпілого. При цьому, обвинувачений пояснив, що не бачив подій які були в магазині, у тому числі, що потерпілий штовхнув його дружину.

Також, стороною захисту було надано відеозапис з камери спостереження приміщення магазину «Манго» в м. Запоріжжя від 08.06.2021 року, який був оглянутий у судовому засіданні, на якому в повній мірі зафіксовані події вчинення кримінального правопорушення. З відеозапису вбачається, що у приміщенні магазину перебуває ОСОБА_4 , за прилавком стоїть ОСОБА_10 , поряд з нею дитина. До приміщення заходить ОСОБА_8 з питанням, що відбувається, на що отримує відповідь від потерпілого образливого змісту з використанням нецензурної лексики. ОСОБА_8 стає між прилавком та ОСОБА_4 та починає вимагати від нього покинути приміщення, мотивуючи тим, що це її приватна власність. У відповідь ОСОБА_4 знову висловлюється нецензурною лайкою та штовхає ОСОБА_8 від себе, від чого вона втрачає рівновагу та падає на прилавок. У цей момент з`являться ОСОБА_7 , який входить до приміщення з вулиці та відразу завдає одного удару з права по обличчю потерпілого ззаду, падає разом з ним на підлогу, помітні подальші рухи боротьби між ними. При цьому обвинувачений просить ОСОБА_8 викликати поліцію, а ОСОБА_8 намагається відтягнути обвинуваченого від потерпілого та просить його припинити дії.

На підставі досліджених у судовому засіданні доказів, враховуючи пояснення свідків, потерпілого та обвинуваченого, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, а саме:умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, знайшла своє підтвердження у повному обсязі.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, суд, на підставі ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів, особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання, одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, є фізичною особою підприємцем, наразі досяг пенсійного віку та є пенсіонером, має ІІІ групу інвалідності, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, не встановлені, обставин, що обтяжують покарання, згідно ст. 67 КК України, відсутні.

Суд зазначає, що згідно положень статей 50, 65 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Тому, на підставі викладеного, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне, призначити обвинуваченому ОСОБА_7 за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КК України, покарання в межах санкції статті за якими кваліфіковано дії останнього у виді позбавлення волі, оскільки більш м`які види покарання у виді виправних робіт та обмеження волі не можуть бути призначені щодо особи, яка досягла пенсійного віку.

Підстав для застосування положень ст. 69 КК України, судом не встановлено.

Потерпілий просив у суду найсуворіше покарання для обвинуваченого, вказуючи, що обвинувачений вибачення у нього не просив, жодної компенсації спричиненої шкоди не здійснив.

Проте, суд вважає необхідним врахувати, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення вперше, раніше не засуджений, вчинив не тяжкий злочин, має міцні соціальні зв`язки, тому суд вважає можливим підставі ст.75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням з покладенням окремих обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Таке покарання, на переконання суду, буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, відповідатиме особі обвинуваченого та є достатнім для досягнення відповідно до ст. 50 КК України мети покарання.

Питання щодо речових доказів належить вирішити відповідно до статті 100 КПК України.

Судові витрати у справі відсутні.

ОСОБА_4 у кримінальному провадженні був заявлений цивільний позов до ОСОБА_7 про стягнення матеріальної та моральної шкоди. Потерпілий просить стягнути на його користь з ОСОБА_7 завдану матеріальну шкоду у розмірі 344 272,36 грн та моральну шкоду у сумі 250 000,00 грн, а також понесені процесуальні витрати на правову допомогу.

Цивільний позов обґрунтований тим, що відносно ОСОБА_4 було вчинено злочин, а саме завдання йому тілесних ушкоджень обвинуваченим. Внаслідок протиправних дій ОСОБА_7 ОСОБА_4 було завдано матеріальну шкоду, яка полягає у тому, що потерпілий був вимушений тривалий час відновлювати своє здоров`я проходити невідкладне лікування закритого двобічного перелому нижньої щелепи в ділянці кута справа між 32 -33 зубами із наступним проведенням репозиції та металоостеосинтезу переломів (11.06.2021 року), в подальшому проходити реабілітаційне лікування (відновлення) патології прикусу у вигляді зміщення серединної лінії нижньої щелепи з горизонтальною та вертикальною асиметрією, внаслідок втрати жувальної активності на 32 відсотки (по Агапову), вираженої горизонтальної стираємості з конвергенцією сусідніх зубів та висування антагоністів (феномен Попова-Годона), та травматичної оклюзії (травматичних окклюзивних блоків), лікування кореневих каналів, художньою реставрацією з потребою отримання лікувально ортодонтичних послуг. загальна вартість фактично понесених витрат на лікування отриманих ушкоджень та запланованого обсягу реабілітаційних медичних лікувальних послуг для відновлення порушеного здоров`я ОСОБА_20 склала 344 272,36 грн.

Неправомірними діями обвинуваченого внесено значні зміни в уклад життя потерпілого, що за глибиною впливу та тривалістю мало значний вплив на душевний стан потерпілого, завдало йому протягом тривалого часу душевні страждання. Потерпілий відновлював свій психологічний стан, має потребу відновлювати жувальну можливість, нормалізувати психологічний стан, оскільки внаслідок удару (дій) обвинуваченого відбулися значні ушкодження здоров`я потерпілого, що вплинуло на його життєві плани, харчову та жувальну діяльність, сон та психологічний стан. Завдання тілесних ушкоджень обвинуваченим було раптовим, що спричинило виникнення шокового стану та глибоких моральних страждань та переживань щодо подальшого розвитку та наслідків лікування, втрати на тривалий час жувальної активності, виникнення незворотних наслідків для здоров`я (втрата жувальної ефективності на 32 відсотка, виникнення травматичного дефекту зубних рядів, парестезії 3 гілки тройничного нерва (нижньоальвеолярного) справа.

Виникнення глибоких моральних страждань та переживань від вказаної події було зумовлено також поведінкою обвинуваченого як в день завдання шкоди, так і в ході усього досудового розслідування, який вів себе по відношенню до потерпілого зухвало, жодного разу не цікавився станом здоров`я потерпілого, у добровільному порядку завдану матеріальну та моральну шкоду не відшкодував.

Завдану моральну шкоду, завдану кримінальним правопорушенням ОСОБА_4 оцінив в 250 000,00 грн. Попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат на правничу допомогу складає 20 000,00 грн.

ОСОБА_7 позовні вимоги визнав частково, в частині підтвердженій квитанціями на придбання ліків та лікування, розмір моральної шкоди також вважає перебільшеним, вважає достатньою компенсацію у розмірі 15 000 30000,00 грн, та просить врахувати суду поведінку потерпілого під час вчинення кримінального правопорушення.

Згідно копії виписки із медичної карти стаціонарного хворого №8949 ОСОБА_4 перебував на стаціонарному лікуванні з 08.06.2021 року по 16.06.2021 року у відділенні щелепно лицевої хірургії з отоларингологічними ліжками.

Відповідно до копії видаткової накладної №09/06/21-2 від 09.06.2021 року вартість набору для двобічного остеосинтезу нижньої щелепи 32 560, 00 грн, згідно копії чеків від 11.06.2021 року витрати на придбання ліків склали 231,46 грн та 225,90 грн, а також консультація щелепно лицьового хірурга 10.06.2021 року 330,00 грн. Вказані витрати на лікування фактично понесені потерпілим, тому підлягають відшкодуванню.

Щодо витрат у розмірі 261 565,00 грн, відповідно до рекомендацій та попереднього плану лікування №19321 від 01.12.2021 року у Центрі стоматологічної імплантації «Клініка Чертова», то суд вважає, що в цій частині позов задоволенню не підлягає.

Перш за все, вказані витрати потерпілим фактично не понесені, лікування не здійснювалося (свідок ОСОБА_21 пояснив, що лише склав попередній план лікування, жодне лікування потерпілому не проводив, оскільки він до нього більше не звертався). По друге, вказане лікування пов`язано у більшій мірі з необхідністю імплантації 36, 44, 46 зубів, проте їх відсутність не пов`язана з переломом щелепи (вказані зуби вже були відсутні до перелому щелепи). Крім того, з моменту складання вказаних документів у 2021 році та подальшого судового розгляду потерпілим вказане лікування не здійснювалося.

Тому, в цій частини позовні вимоги ОСОБА_4 щодо стягнення матеріальної шкоди необґрунтовані, а тому у їх задоволенні слід відмовити.

Щодо стягнення моральної шкоди, то суд вважає, що дійсно отримання тілесних ушкоджень потерпілим, необхідність проходження лікування, відчуття болю, обмеження функцій жування, необхідність зміни повсякденного життя потерпілого,безсумнівно спричинило йому моральні страждання.

Проте суд звертає увагу на висновок експерта №1046/к від 10.09.2024 року відповідно до висновків якого, усі переломи нижньої щелепи супроводжуються розривом нижньоальвеолярної частини слизової оболонки (п. 2 висновку); травматична екстракція зубів, яку б можна було пов`язати з травмою 08.06.2021 року, ні на нижній, ні на верхній щелепі не спостерігається (п. 4 висновку). Крім того, втрата жувальної ефективності на 32 відсотка та окклюзивні блоки в області 26,37,16,47,14,15,45 зубів в наслідок їх інтерпозиції, були присутні до травми 08.06.2021 року.

Таким чином, згідно вказаного висновку експертизи, втрата жувальної функції на 32 відсотки по Агапову та дефекти зубів були наявні у потерпілого до нанесення йому ОСОБА_7 тілесних ушкоджень та не пов`язані з переломом нижньої щелепи.

Крім того, відповідно до вказаного висновку, функція нижньої щелепи відновлена до стану передтравматичного періоду (п. 4 висновків).

Також, при визначенні розміру моральної шкоди суд враховує поведінку як обвинуваченого, так і звертає увагу на поведінку потерпілого в момент нанесення йому тілесних ушкоджень, який перебував у стані алкогольного сп`яніння, висловлювався нецензурною лайкою стосовно дружини обвинуваченого, відмовлявся покинути приміщення магазину.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відшкодування моральної шкоди у розмірі 20000,00 грн у повній мірі відповідає ступеню моральних страждань потерпілого.

У стягненні витрат на правничу допомогу у розмірі 20 000,00 грн, суд вважає за необхідне відмовити, оскільки ОСОБА_4 не надано жодних доказів на підтвердження розміру понесених витрат. Участь адвоката ОСОБА_5 , як представника потерпілого, у судових засіданнях сама по собі без належних доказів надання правничої допомоги, її розміру та вартості, не є підставою для задоволення цивільного позову в цій частині.

Керуючись статтями ст. 182, 373-376 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 роки.

Згідно зі ст. 76 КК України протягом іспитового строку на ОСОБА_7 покласти обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_7 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 в матеріальну шкоду у розмірі 33 347 грн 36 коп., моральну шкоду у розмірі 20 000 грн 00 коп.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Дніпровський районний суд м. Запоріжжя, а обвинуваченим, який тримається під вартою, у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя: ОСОБА_1