В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2025 року селище Народичі

Народицький районний суд Житомирської області в складі:

під головуванням судді ОСОБА_1 ,

з секретарем ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 березня 2025 року за №0000091, по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 382 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Тараси Поліського району Кивїської області, жителя АДРЕСА_1 , освіта середня, не працюючого, маючого на утриманні малолітню дитину, не судимого,

ВСТАНОВИВ:

Посягаючи на суспільні відносини у сфері правосуддя, ОСОБА_4 , будучи постановою Народицького районного суду Житомирської області від 31 травня 2024 року, що набрала законної сили 10 червня 2025 року, у справі №284/398/24 визнаним винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною 7 статті 121, частиною 5 статті 126, частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та підданим адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 40800 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років, будучи ознайомленим зі змістом цього рішення відповідно до розписки від 31 травня 2024 року, достовірно знаючи про наявність цього судового рішення, маючи реальну можливість його виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення частини 1 статті 129-1 Конституції України та частини 2 статті 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до яких, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими для виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, умисно, з метою невиконання вказаної вище постанови суду в частині позбавлення права керування транспортними засобами, 24 серпня 2024 року о 18 годині 06 хвилин по вулиці Ватутіна с.Залісся Народицької територіальної громади Коростенського району Житомирської області керував транспортним засобом медом марки «Suzuki» моделі «Tolado»без реєстраційного номера у стані алкогольного сп`яніння, про що 24 серпня 2024 року було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За результатами судового розгляду справи постановою Народицького районного суду Житомирської області від 17 вересня 2024 року у справі №284/733/24 ОСОБА_4 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 51000 гривень, з позбавлення права керування транспортними засобами на строк десять років, про що останній був повідомлений належним чином.

Також, будучи позбавленим права керування транспортними засобами постановою Народицького районного суду Житомирської області від 31 травня 2024 року, ОСОБА_4 24 жовтня 2024 року о 17 годині 29 хвилин по вулиці Перемоги с.Залісся Народицької територіальної громади Коростенського району Житомирської області керував транспортним засобом мопедом марки «Suzuki» моделі «Tolado» без реєстраційного номера у стані алкогольного сп`яніння, про що 24 жовтня 2024 року було складено протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені частиною 7 статті 121, частиною 5 статті 126, частиною 3 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За результатами судового розгляду справи постановою Народицького районного суду Житомирської області від 18 листопада 2024 року у справі №284/932/24 ОСОБА_4 був визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною 7 статті 121, частиною 5 статті 126, частиною 3 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 51000 гривень, з позбавлення права керування транспортними засобами на строк десять років, про що був повідомлений належним чином.

Крім того, 13 березня 2025 року біля 17 години 40 хвилин ОСОБА_4 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами, систематично умисно не виконуючи сказане вище судове рішення, вчергове по АДРЕСА_2 , керував транспортним засобом медом марки «Suzuki» моделі «Tolado» без реєстраційного номера, незареєстрованим у законному порядку, та з порушенням використання попереджувальних сигналів, за що був притягнутий поліцейським до адміністративної відповідальності за частиною 6 статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення постановою серії ЕНА №4263672 від 13 березня 2025 року та підданий адміністративному стягненню у виді штрафу в сумі 850 гривень.

Своїми умисними діями, які виразились в умисному невиконанні постанови суду, що набрала законної сили, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 382 КК України.

25 квітня 2025 року під час досудового розслідування між прокурором Овруцького відділу Коростенської окружної прокуратури Житомирської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 у присутності захисника підозрюваного ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості відповідно до вимог статтей 468-470, 472 КПК України, згідно якої вони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного за частиною 1 статті 382 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, також сторони домовились про призначення підозрюваному покарання за частиною 1 статті 382 КК України у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі, й обумовили можливість звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі статті 75 КК України.

У підготовчому судовому засіданні ОСОБА_4 вину визнав повністю, щиро розкаявся, просив суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити йому узгоджену міру покарання.

Прокурор та захисник обвинуваченого в підготовчому судовому засіданні просили затвердити угоду про визнання винуватості та призначити ОСОБА_4 узгоджену міру покарання.

Розглядаючи питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.

Згідно з пунктом 1 частини 3 статті 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти, зокрема, рішення про затвердження угоди.

Статтею 468 КПК України визначено, що у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно статті 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , за правилами статті 12 КК України, є нетяжким злочином.

Обвинуваченому роз`яснено та ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 474 КПК України, а саме права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а саме можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою-сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди.

Наслідки невиконання угоди, що передбачені статтею 476 КПК України, обвинуваченому зрозумілі. Після таких роз`яснень обвинувачений не заперечував проти затвердження угоди.

Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також відсутні підстави для відмови в затвердженні угоди, що передбачені частиною 7 статті 474 КПК України, учасники процесу не заперечують проти затвердження даної угоди. Крім того, умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Міра покарання, яка узгоджена сторонами, є достатньою для виправлення та перевиховання обвинуваченого, відповідає вимогам й загальним засадам призначення покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та підозрюваним, й призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.

Крім того, суд вважає за необхідне на підставі частини 4 статті 374 КПК України вирішити питання про заходи забезпечення кримінального провадження.

Керуючись статтями 314, 373, 374, 475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 25 квітня 2025 року між прокурором Овруцького відділу Коростенської окружної прокуратури Житомирської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 382 КК України, і призначити йому покарання у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі.

В силу статей 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням і встановити йому іспитовий строк 1 рік, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази: оптичний DVD диск, постанови суду №284/398/24, 284/733/24, 284/932/24, що зберігають у матеріалах кримінального провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок до Житомирського апеляційного суду через Народицький районний суд Житомирської області може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначене покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами 5-7 статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди.

Вирок може бути оскаржений прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 Кримінального процесуального Кодексу України угода не може бути укладена.

Суддя: ОСОБА_6