Єдиний унікальний номер судової справи 201/4979/25
Номер провадження 1-кп/201/888/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2025 року м. Дніпро

Соборний районний суд міста Дніпра у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі кримінальне провадження, відомості про яке внесені 06 березня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000042 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Борисівка, Запорізької області, громадянина України, зі слів маючого середньо-технічну освіту, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання, раніше судимого:

- 30 листопада 2015 року Приморським районним судом Запорізької області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 1 року позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 105 КК України звільненого від відбування призначеного покарання;

- 02 червня 2016 року Приазовським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ст. ст. 69, 70 КК України до остаточного покарання у вигляді 1 року 6 місяців позбавлення волі, із застосуванням ст. ст. 75, 76, 104 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 рік;

- 11 листопада 2016 року Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України із застосуванням ст. 69, ч. 1 ст. 70 КК України до остаточного покарання у вигляді 4 років 1 місяця позбавлення волі, на підставі ухвали Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 09.01.2019 року звільненого умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 4 місяці 28 днів;

- 25 квітня 2019 року Приморським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 1 року позбавлення волі, із застосування ст. ст. 71, 81 КК України до остаточного покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі;

- 29 травня 2019 року Приморським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 1 року 6 місяців позбавлення волі, із застосування ч. 4 ст. 70 КК України до остаточного покарання у вигляді 1 року 7 місяців позбавлення волі, на підставі ухвали Оріхівського районного суду Запорізької області від 30.07.2020 року звільненого умовно-достроково на невідбутий строк 2 місяці 26 днів;

- 21 квітня 2021 року Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 3 років 4 місяців позбавлення волі, із застосуванням ст. 71 КК України до остаточного покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі, 01 березня 2024 року звільненого по відбуттю строку покарання;

- 01 липня 2025 року Центральним районним судом міста Дніпра за ч. 4 ст. 187 КК України до покарання у вигляді 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

04 березня 2025 року приблизно о 21 годині ОСОБА_4 перебуваючи поблизу готелю Дніпро, розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Січеславська, буд. 33 побачив раніше не знайомого йому ОСОБА_5 , який тримав у руках мобільний телефон марки Xiomi Redmi A3X, 4/128 Gb, Midnight Black, imei: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 серійний номер: НОМЕР_3 , який він визначив об`єктом свого злочинного посягання.

Далі, знаходячись у вказаному місці та у вказаний час, ОСОБА_4 реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, попрохав у потерпілого ОСОБА_5 мобільний телефон під приводом здійснення телефонного виклику, не маючи наміру в подальшому повертати потерпілому вказаний мобільний телефон.

В свою чергу, ОСОБА_5 будучи введеним в оману, помилково впевненим у правдивості та добросовісності дій ОСОБА_4 , та не здогадуючись про його злочинні наміри, добровільно на прохання ОСОБА_4 передав останньому мобільний телефон марки Xiomi Redmi A3X, 4/128 Gb, Midnight Black, imei: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 серійний номер: НОМЕР_3 , вартістю 3 444, 30 гривень, для здійснення ним телефонного дзвінка.

Після чого, ОСОБА_4 доводячи свій злочинний умисел, направлений на потворне заволодіння чужим майном шляхом обману до кінця, імітуючи здійснення телефонного виклику, дочекавшись поки потерпілий відволік свою увагу та перестав спостерігати за його діями, покинув місце вчинення кримінального правопорушення, утримуючи при собі мобільний телефон марки Xiomi Redmi A3X, 4/128 Gb, Midnight Black, imei: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 серійний номер: НОМЕР_4 , яким в подальшому розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду в розмірі 3 444 гривень 30 копійок

Умисні дії ОСОБА_4 , які виразилися у повторному заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України визнав повністю і суду показав, що до цих подій потерпілого ОСОБА_5 не знав. 04 березня 2025 року ввечері після заходу сонця він знаходився біля будинку по вулиці Набережна Січеславська, де побачив потерпілого, який тримав мобільний телефон Xiomi. В цей момент у нього виник умисел на заволодіння вказаним телефоном. З цією метою він підійшов до потерпілого та попросив мобільний телефон для здійснення дзвінка, вказавши на те, що у нього нібито закінчилися гроші на його мобільному телефоні. Потерпілий добровільно передав йому свій мобільний телефон марки Xiomi і він став робити вигляд нібито здійснює дзвінок. Далі потерпілий відволік свою увагу, і він утримуючи при собі мобільний телефон, покинув місце вчинення злочину.

В подальшому, на автовокзалі він продав незнайомому чоловікові викрадений ним мобільний телефон Xiomi, а отримані від продажу гроші витратив на особисті потреби.

При цьому, не оспорював ні фактичні обставини інкримінованого злочину, ні марку та вартість мобільного телефону. Вказав, що вчинив цей злочин оскільки потребував коштів, у скоєному щиро розкаявся та просив призначити несуворе покарання.

Оскільки в судовому засіданні обвинувачений повністю визнав свою вину в інкримінованих йому органом досудового розслідування кримінальних правопорушеннях, погодився з кваліфікацією вчинених ним діянь, а так само визнав всі фактичні обставини їх вчинення, а прокурор, не висловив жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, за відсутності їх заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, переконавшись у тому, що всі зазначені особи правильно розуміють зміст встановлених обставин, в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені показами обвинуваченого, наданими ним безпосередньо в судовому засіданні, які відповідають всім фактичним обставинам інкримінованого ОСОБА_4 діяння і ніким не оспорюється, суд приходить до переконання, що діяння, яке вчинене обвинуваченим дійсно мало місце, в його діях наявний склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України оскільки він своїми умисними діями вчинив повторне заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайством), а тому підлягає покаранню за вчинення такого кримінального правопорушення.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд відповідно до положень ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Насамперед, суд враховує, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до положень ст. 12 КК України відносяться до категорії нетяжких злочинів.

Дослідивши дані про особу обвинуваченого, судом встановлено, що ОСОБА_4 зі слів має середньо-технічну освіту, не одружений, офіційно не працевлаштований, неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, за які судимість у встановленому законом порядку не знята і не погашена, на обліку в психоневрологічному диспансері не перебуває, постійного місця проживання та джерела доходу не має.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає його щире каяття у скоєному.

Передбачених ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , не встановлено.

Отже, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд насамперед виходить із ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, враховує особу обвинуваченого, який неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, судимість за які у встановленому законом порядку не знята і не погашена, відповідних висновків для себе не зробив і на шлях виправлення не став, його посткримінальну поведінку та щире каяття, та приходить до переконання, що виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів можливо лише в умовах ізоляції від суспільства, та вважає, що останньому має бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі у межах санкції, передбаченої ч. 2 ст. 190 КК України, оскільки саме таке покарання, на думку суду, буде найбільш необхідним і достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів.

Під час судового розгляду встановлено, що вироком Центрального районного суду міста Дніпра від 01 липня 2025 року ОСОБА_4 був засуджений за ч. 4 ст. 187 КК України до покарання у виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

Також відповідно до вказаного вироку суду у строк відбуття покарання ОСОБА_4 зарахований строк перебування його під вартою з 03 квітня 2025 року по день набрання вироком законної сили із розрахунку: один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі.

Таким чином, після постановлення вироку Центральним районним судом міста Дніпра від 01 липня 2025 року встановлено, що ОСОБА_4 винен ще і у вчиненні зазначеного у даному вироку кримінального правопорушення, вчиненого ним до постановлення наведеного вище вироку.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій третій цієї статті призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього кодексу.

Отже, за наведених вище обставин, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання відповідно до правил ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання за цим вироком більш суворим покаранням за вироком Центрального районного суду міста Дніпра від 01 липня 2025 року, зарахувавши у строк остаточно призначеного покарання строк відбутого за вироком Центрального районного суду міста Дніпра від 01 липня 2025 року за правилами передбаченими ч. 5 ст. 72 КК України з 03 квітня 2025 року по 02 вересня 2025 року.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 слід рахувати з моменту ухвалення вироку, тобто з 02 вересня 2025 року.

В межах даного кримінального провадження заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі, і запобіжні заходи, не застосовувалися.

Відповідно до вимог ст. 118, 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Тому з огляду на це, суд приходить до висновку про стягнення з ОСОБА_4 витрат по проведенню судової-товарознавчої експерти, оформленої висновком експерта № СЕ-19/104-25/14393-ТВ від 15.04.2025 року в розмірі 1782 (однієї тисячі семисот вісімдесяти двох) гривень 80 копійок, що підтверджується відповідною довідкою про витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні, на користь держави.

Долю речового доказу в порядку п. 9 ст. 100 КПК України слід вирішити наступним чином:

- мобільний телефон марки Xiomi Redmi A3X, 4/128 Gb, чорного кольору, imei: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 серійний номер: НОМЕР_3 , який відповідно до протоколу передання речових доказів на зберігання від 15.04.2025 року переданий ОСОБА_5 необхідно вважати повернутим.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368, 370- 374, 394, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України і призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання за цим вироком більш суворим покаранням за вироком Центрального районного суду міста Дніпра від 01 липня 2025 року, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна, із відбуванням покарання в кримінально-виконавчій установі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 слід рахувати з 02 вересня 2025 року, при цьому, відповідно до ст. 72 КК України в строк призначеного останньому статочного покарання зарахувати відбутий ним строк за вироком Центрального районного суду міста Дніпра від 01 липня 2025 року з 03 квітня 2025 року по 02 вересня 2025 року.

Запобіжний захід до ОСОБА_4 в межах даного кримінального провадження не застосовувався.

Стягнути з ОСОБА_4 витрати по проведенню судової-товарознавчої експерти, оформленої висновком експерта № СЕ-19/104-25/14393-ТВ від 15.04.2025 року в розмірі 1782 (однієї тисячі семисот вісімдесяти двох) гривень 80 копійок, на користь держави.

Речовий доказ у кримінальному провадженні:

- мобільний телефон марки Xiomi Redmi A3X, 4/128 Gb, чорного кольору, imei: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 серійний номер: НОМЕР_3 , який відповідно до протоколу передання речових доказів на зберігання від 15.04.2025 року переданий ОСОБА_5 необхідно вважати повернутим.

Вирок суду набирає законної сили після спливу тридцятиденного строку, встановленого ст. 395 КПК України для його оскарження. Подання апеляційної скарги на вирок суду зупиняє набрання ним законної сили та його виконання.

Вирок може бути оскаржений в порядку ст. 395 КПК України.

Апеляційну скаргу на вирок може бути подано до Дніпровського апеляційного суду через Соборний районний суд міста Дніпра протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку в порядку ст. 376 КПК України негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1