Справа № 643/9037/25
Провадження № 1-кс/643/3149/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.06.2025 слідчий суддя Салтівського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Салтівської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_3 , поданого у межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001597 від 22.05.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Салтівського районного суду міста Харкова 05.06.2025 надійшло вищезазначене клопотання прокурора про арешт майна.

Клопотання обґрунтоване тим, що СВ ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області проводить досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001597 від 22.05.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що неповнолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 18.05.2025 приблизно о 14 годині 00 хвилин разом із своїми знайомими неповнолітнім ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_2 , та трьома невстановленими в ході досудового розслідування особами, перебували в парку «Перемога», що розташований за адресою м. Харків, пр-т Тракторобудівників, 55, куди в зазначений час та місце був запрошений неповнолітній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 для вирішення раніше виниклого конфлікту.

Пройшовши до лісосмуги у вказаному парку неповнолітній ОСОБА_4 , неповнолітній ОСОБА_7 , та три невстановлені в ході проведення досудового розслідування особи, будучи обізнаними про конфлікт із ОСОБА_6 вирішили заподіяти йому тілесні ушкодження із хуліганських спонукань, та грубо порушуючи громадський порядок, діючи з особливою зухвалістю, документуючи вказаний факт на мобільний телефон ОСОБА_5 , змусивши неповнолітнього ОСОБА_6 стати на коліна перед ними, почали наносити в хаотичному порядку удари кулаками рук та ногами по голові та тулубу неповнолітнього ОСОБА_6 протягом 3 - 4 хвилин.

Надалі з метою реалізації злочинного наміру, з мотивів явної неповаги до суспільства, нахабно проявляючи зневажливе ставлення до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, прагнучи самоствердитись за рахунок приниження інших осіб, а саме в такий спосіб протиставити себе суспільству, знаходячись в громадському місці, суб`єктивно усвідомлюючи протиправність своїх дій та, бажаючи діяти саме таким чином, дві невстановлені в ході досудового розслідування особи, почали наносити удари не більше шести ударів предметами зовні схожими на молоток та гайковий ключ по правій руці неповнолітнього ОСОБА_6 .

Після цього, неповнолітній ОСОБА_5 разом із однією з невстановлених в ході досудового розслідування особою, продовжуючи реалізацію злочинного умислу, з мотивів явної неповаги до суспільства, діючи зухвало, групою осіб, за допомогою предмету зовні схожого на канцелярський ніж здійснили декілька порізів на лівій лопатці неповнолітнього ОСОБА_6 .

У момент вчинення протиправних хуліганських дій неповнолітнім ОСОБА_5 та трьома іншими невстановленим в ході досудового розслідування особами у неповнолітнього ОСОБА_8 , виник раптовий злочинний умисел направлений на відкрите заволодіння мобільним телефоном ТМ «РОСО X6 Pro 5 G» в корпусі чорного кольору, що належить неповнолітньому ОСОБА_6 , який перебував в барсетці останнього.

Саме в цей час, неповнолітній ОСОБА_4 , у період дії в Україні воєнного стану, який було введено 24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022, строк дії якого неодноразово було продовжено указом Президента України, реалізуючи свій раптовий, злочинний прямий умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою незаконного особистого збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, будучи впевненим, що неповнолітній ОСОБА_6 в результаті вищевказаних хуліганських протиправних дій відносно нього, не має змоги чинити активний опір, противоправним діям останнього, перебуваючи в лісосмузі парку «Перемога», що розташований за адресою: м. Харків, пр-т Тракторобудівників, 55, підійшов впритул до неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 , дістав з барсетки останнього належний йому мобільний телефон ТМ «POCO X6 Pro 5G» в корпусі чорного кольору, тим сам незаконно відкрито заволодів ним.

Після цього неповнолітній ОСОБА_8 покинув місце вчинення злочину разом із викраденим майном, розпорядившись ним у подальшому на власний розсуд, чим спричинив неповнолітньому ОСОБА_6 матеріальну шкоду.

У вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якому на час вчинення кримінального правопорушення виповнилось повних 15 років.

03.06.2025 р. допитаний в якості свідка ОСОБА_9 пояснив, що у нього є син ОСОБА_8 , останнього побили декілька днів тому, після побиття син повідомив йому, що у нього є чужий мобільний телефон РОСО , обставини появи у сина зазначеного мобільного телефону йому не відомі. Крім того, у сина є комуфляжна футболка яку він носив травень-червень 2025 року, а сам ОСОБА_9 на роботі користується молотком з червоно-чорною рукояткою, двома сантехнічними ключами які він просить долучити до матеріалів кримінального провадження.

03.06.2025 свідок ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , звернувся до слідчого з письмовою заявою в якій просить долучити до матеріалів кримінального провадження № 0001597 від 22.05.2025 мобільний телефон РОСО IMEI 1 : НОМЕР_1 ; IME 2: НОМЕР_1 ; два сантехнічних ключа, молоток з червоно-чорною рукояткою, комуфляжну футболку свого сина ОСОБА_10 .

Надані свідком ОСОБА_9 для долучення до матеріалів зазначеного кримінального провадження речі, а саме мобільний телефон РОСО IMEl 1: НОМЕР_1 ; IMEI 2: НОМЕР_1 ; два сантехнічних ключа, молоток з червоно-чорною рукояткою, комуфляжна футболка ОСОБА_8 має значення для встановлення істини по кримінальному провадженню та необхідні для проведення судових експертиз, інших процесуальних дій.

Прокурор зазначає, що наразі існують достатні підстави вважати, що вилучені речі можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а в подальшому будуть використані у кримінальному проваджені в якості речових доказів, повернення яких на теперішній час може привести до їх втрати. Арешт майна необхідний для забезпечення збереження речових доказів, позбавлення можливості їх знищення або переховування.

У судове засідання прокурор не з`явився, просив розглядати без його участі

Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, у судове засідання не з`явилась.

Підстав для визнання явки учасників провадження обов`язковою, слідчий суддя не вбачає, відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України їх не прибуття у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно із ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється, у зв`язку з неприбуттям у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, встановив таке.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Вивчаючи правову підставу для арешту майна слідчий суддя зауважує, що у даному випадку стороною обвинувачення доведено існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення, проведення обшуку та вилучення майна відповідало меті та обставинам події даного кримінального провадження, майно має статус тимчасово вилученого.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, якою визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Абзацом другим ч. 1 ст. 170 КПК України визначено, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Оцінивши наведені стороною обвинувачення докази слідчий суддя доходить висновку у необхідності накладення арешту на вилучене майно з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, є достатні підстави вважати, що вилучене майно зберегло у собі сліди кримінального правопорушення чи інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у зв`язку з цим, для спростування або підтвердження доводів сторони обвинувачення, необхідним є проведення досудового розслідування, зокрема огляду вилученого майна та проведення відповідних судових експертиз, тощо.

Не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження може у подальшому перешкодити кримінальному провадженню, оскільки є ризик втрати цих речових доказів, що унеможливить встановленню істини по справі. Арешт майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження, негативні наслідки арешту майна, на даному етапі досудового розслідування, виправдовують такий ступінь втручання у права та свободи власника майна.

Що стосується клопотання прокурора про визначення місця зберігання майна, слід зазначити, що вирішення цього питання знаходиться у виключній компетенції сторони обвинувачення. Більше того, розгляд даного питання не передбачений ч. 5 ст. 173 КПК України при задоволенні клопотання про накладення арешту на майно.

Керуючись ст. 98, 131, 132, 170 - 173 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про арешт майна - задовольнити частково.

Накласти арешт із забороною використання, відчуження, розпорядження на майно, надане для доручення до матеріалів кримінального провадження свідком ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме:

- мобільний телефон РОСО ІМЕІ 1: НОМЕР_1 ; IMEI 2: НОМЕР_1 ;

- два сантехнічних ключа, молоток з червоно-чорною рукояткою;

- комуфляжну футболку ОСОБА_11 .

У задоволенні клопотання стосовно визначення місця зберігання вилученого майна - відмовити.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду в термін 5 днів з моменту її проголошення. Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання. Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_12