справа №735/1277/23
провадження № 1-кп/735/23/2025
УХВАЛА

12 червня 2025 року смт. Короп

Коропський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду смт. Короп кримінальне провадження № 0000420 від 03.08.2023 року по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Запоріжжя, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючого, раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 127, ч. 1 ст. 125, ч. 3 ст. 146 КК України,

прокурора - ОСОБА_4 ,

потерпілої, представника потерпілої ОСОБА_5 та малолітніх ОСОБА_6 , ОСОБА_7 адвоката - ОСОБА_8 ,

представника служби у справах дітей Коропської селищної ради - ОСОБА_9 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого - ОСОБА_10 ,

в с т а н о в и в:

На розгляді Коропського районного суду Чернігівської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000420 від 03.08.2023 року щодо ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 127, ч. 1 ст. 125, ч. 3 ст.146 КК України.

У судовому засіданні прокурор звернувся із письмовим клопотанням про продовження стосовно обвинуваченого строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з огляду на серйозність висунутого обвинувачення, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним, що може стати підставою переховування від суду, антисоціальний спосіб життя, зокрема зловживання алкогольними напоями, характер інкрімінованих кримінальних правопорушень, а саме катування дітей, заподіяння тілесних ушкоджень співмешканці свідчить, що обвинувачений фактично втратив будь-які моральні запобіжники при обранні моделі поведінки через, що останній і надалі може вчиняти відповідні злочини. Отже жоден із більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належного виконання останнім процесуальних обов`язків та не зможе запобігти вказаним ризикам.

Потерпіла ОСОБА_5 просить продовжити строк тримання під вартою відносно обвинуваченого.

У судовому засіданні представник потерпілих захисник ОСОБА_8 при вирішенні клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримує позицію прокурора.

Представник служби у справах дітей Коропської селищної ради ОСОБА_9 клопотання прокурора підтримує.

Обвинувачений ОСОБА_3 просить відмовити у задоволенні клопотання прокурора та врахувати, що в умовах тримання під вартою значно погіршився його стан здоров`я. Жоден з ризиків зазначених стороною обвинувачення не є доказово підтвердженим, тому просить суд при постановленні ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити розмір застави.

Захисник ОСОБА_10 підтримує позицію підзахисного ОСОБА_3 та просить суд визначити розмір застави.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд приходить наступного висновку.

Метою застосування запобіжного заходу, відповідно до ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання визначеним законодавством ризикам, зокрема вчинити нове кримінальне правопорушення.

Відповідно до вимог ст. ст. 177, 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний/обвинувачений не виконає покладені на нього процесуальні обов`язки, а також для запобігання його спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідка, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 127, ч. 3 ст. 146 КК України, кримінального проступку за ч. 1 ст. 125 КК України та, які були ним вчинені по відношенню до осіб, з якими він спільно проживав однією сім`єю, двоє потерпілих є малолітніми і вони зазнали найбільше знущань, тілесних ушкоджень. На даний час за найтяжче з інкримінованих кримінальних правопорушень законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 10 років.

Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому суд також враховує вимоги ст. ст. 5, 6 «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод» та положень, встановлених у рішеннях Європейського суду з прав людини щодо необхідності дотримання розумних строків тримання особи під вартою.

Суд вважає за необхідне зазначити, що з урахуванням обставин даної конкретної справи, тривалість тримання обвинуваченого під вартою є розумною з урахуванням особливостей розгляду вказаного кримінального провадження та в даному випадку інтерес суспільства, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважає інтересу забезпечення права на свободу.

При цьому, відповідно до наданих обвинуваченим показань у судовому засіданні, останній має декілька місць проживання, що на значній відстані від Коропського районного суду Чернігівської області, а саме в м. Києві та в м. Запоріжжя, що підвищує ризик переховування останнього та неявки його у судові засідання.

Все вищевикладене свідчить, що тяжкість покарання ще може свідчити про те, що ризик переховування обвинуваченого від суду на теперішній час не зменшився (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Крім того, судове провадження не завершено до спливу строку тримання під вартою, обвинувачений не має офіційного заробітку щоб прибувати за кожною вимогою до суду.

Оскільки у даному кримінальному провадженні ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, в тому числі й по відношенню до малолітніх осіб, із застосуванням насильства, в результаті яких діти зазнали значних знущань, особливості розгляду такого кримінального провадження, то саме цим з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовується відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, коли інтереси суспільства, життя та здоров`я потерпілих у даному кримінальному провадження, збереження їх психологічного здоров`я переважають над правами і свободами окремого громадянина, задля зменшення можливості обвинуваченого вчинити інше кримінальне правопорушення.

З урахуванням сукупності викладених обставин, даних про особу обвинуваченого, характеру інкримінованих кримінальних правопорушень ОСОБА_3 для забезпечення належного виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, єдиним запобіжним заходом, який надає можливість запобігти усім вищевказаним ризикам, є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для продовження строків тримання під вартою обвинуваченим, судом не встановлено.

Доказів неможливості тримання обвинуваченого за станом здоров`я в умовах слідчого ізолятора стороною захисту суду не надано.

Поряд з цим положеннями п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 331, 372, 395 КПК України, суд,

у х в а л и в:

клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 на 60 днів до 11 серпня 2025 включно, з подальшим утриманням в ДУ «Новгород-Сіверська УВП № 31», що знаходиться за адресою: Чернігівська область, м. Новгород-Сіверський, вул. Миколаївська, 31.

Ухвала про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Копію даної ухвали направити до відома начальнику ДУ «Новгород-Сіверська УВП № 31».

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1