Справа №443/914/25
Провадження №1-кс/443/71/25
УХВАЛА

про накладення арешту на майно

12 червня 2025 року місто Жидачів

Слідчий суддя Жидачівського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання дізнавача СД відділення поліції №1 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна,

встановив:

Сектором дізнання відділення поліції №1 Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000053 від 07 червня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України.

Дізнавач СД відділення поліції №1 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області капітан поліції ОСОБА_3 ,за погодженням прокурора Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на посвідчення водія НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 . Також просить заборонити користування, розпорядження, та відчуження на користь третіх осіб посвідчення водія НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 .

Клопотання мотивує тим, що накладення арешту є необхідним з метою призначення технічної експертизи доументів, а також для вжиття заходів, що унеможливлюють втрату та/або пошкодження посвідчення водія НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Дізнавач та прокурор у судове засідання не з`явилися, згідно поданого клопотання просять проводити розгляд справи без їх участі.

ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином повідомлявся про розгляд клопотання.

Неприбуття ОСОБА_5 у судове засідання, належним чином повідомленого про час та дату розгляду справи не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ст.107 КПК України фіксування судового процесу не здійснювалося у зв`язку з неявкою всіх учасників справи.

Дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, приходжу до наступного висновку.

Статтею 170 КПК України встановлено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Кримінальне провадження зареєстроване в ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України.

Як видно з матеріалів клопотання, в ході досудового розслідування встановлено, що 06.06.2025 у відділення поліції № 1 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області надійшло повідомлення поліцейського СРПП ВП № 1 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області капрала поліції ОСОБА_6 про те, що під час патрулювання території м. Жидачів, Стрийського району, Львівської області, зупинено автомобіль марки «Daewoo Lanos» чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_5 , який пред`явив посвідчення водія, яке, як встановлено, не внесено до електронної бази.

Наведене у клопотанні майно, було вилучено 06.06.2025 року у ОСОБА_5 , який добровільно видав посвідчення водія НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується протоколом огляду місця події від 06.06.2025 року, та саме це посвідчення водія НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000053 від 07.06.2025 року про що 21.09.2023 року дізнавачем СД відділення поліції №1 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 винесено постанову.

Таким чином, дослідивши матеріали клопотання, враховуючи правову підставу для арешту майна, наслідки арешту, зважаючи на те, що таке обмеження права власності є розумним та виправданим, приходжу до висновку про необхідність задоволення клопотання в частині накладення арешту.

Водночас, суд зауважує, що вимога клопотання щодо заборони користування, розпорядження та відчуження на користь третіх осіб вищевказаного посвідчення водія НОМЕР_1 , охоплюється змістом поняття арешту, передбаченого частиною 1 ст. 170 КПК України, згідно з яким арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення.

Більше, як видно із вищевказаної постанови дізнавача, посвідчення водія НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано речовим доказом та приєднано таке до матеріалів кримінального провадження № 0000053 від 07 червня 2025 року.

Відтак, така вимога задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.131, 132, 170,172, 173 КПК України, -

постановив:

Клопотання задоволити частково.

Накласти арешт на посвідчення водія НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 .

В решті вимог клопотання відмовити.

Зобов`язати дізнавача повідомити заінтересованих осіб про накладення арешту на майно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного протягом п`яти днів з дня її проголошення (складення).

Слідчий суддя ОСОБА_1