Єдиний унікальний номер 142/403/24
Номер провадження 1-кп/142/33/25
У Х В А Л А

іменем України

16 травня 2025 року смт. Піщанка

Піщанський районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_7

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_8

захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 ,

представника потерпілого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження про кримінальне правопорушення, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000555 від 12 липня 2023 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мардарівка Роздільнянського району Одеської області, громадянина України, із середньою освітою, офіційно не працює (в період з 2006 по 16.05.2012 проходив службу в ГУМВС України в Одеській області), проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 246 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Одеси, громадянин України, із середньою освітою, офіційно не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 246 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця Республіки Молдова, громадянин України, офіційно не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 246 КК України,

ВСТАНОВИВ:

28 червня 2024 року до Піщанського районного суду Вінницької області надійшов обвинувальний акт в кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000555 від 12.07.2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 246 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 246 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 246 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 246 КК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28 червня 2024 року вказане кримінальне провадження було передано на розгляд судді ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 03 липня 2024 року постановлено призначити у даному кримінальному провадженні, підготовче судове засідання на 11 годину 00 хвилин 08 серпня 2024 року в приміщенні Піщанського районного суду Вінницької області в залі судових засідань №1, з викликом в прокурора, обвинувачених їх захисників, та представника потерпілого.

Ухвалою суду від 14 березня 2025 року постановлено, зокрема оголосити розшук обвинуваченого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 246 КК України. Виділити в окреме провадження матеріали кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_10 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 246 КК України. Зупинити виділене судове провадження щодо ОСОБА_10 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 246 КК України, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000555 від 12 липня 2023 року, до розшуку обвинуваченого ОСОБА_10 та доставлення його до суду на підставі ухвали про дозвіл на затримання з метою приводу. Продовжити судове провадження щодо обвинувачених ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 246 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 246 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 246 КК України та призначено судове засідання.

Окрім того, 16 вересня 2024 року на адресу суду від захисника обвинуваченого ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_7 надійшло клопотання, в якому він просив повернути прокурору Вінницької окружної прокуратури Вінницької області обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 246 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 246 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 246 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 246 КК України, у кримінальному провадженні № 0000555 від 12.07.2023 року, у зв`язку з невідповідністю вимогам КПК України.

В клопотанні зазначено, що обвинувальний акт не містить обов`язкового посилання на конкретне місце вчинення кримінального правопорушення. У трьох епізодах незаконної порубки дерев місце вказано абстрактно - «захисні та інші лісові насадження» за межами сіл, без конкретних координат чи кадастрових номерів, що унеможливлює визначення фактичного місця події. При цьому місце накопичення деревини вказане точно з адресою та кадастровими номерами, але відсутність даних про місце вирубки порушує вимоги ст. 91, 291 КПК України. Важливо також, що в обвинувальному акті не встановлено суб`єкта права власності на лісові ділянки, а це є істотною обставиною для кримінального провадження. Обвинувачення сформульоване нечітко - незрозуміло, чи йдеться про вирубку саме у «захисних» чи в «інших» лісових насадженнях, що порушує право на захист. Крім того, у акті не вказано конкретних потерпілих, а потерпілою вказана Державна екологічна інспекція Вінницької області, яка, за законодавством, не є суб`єктом права на відшкодування матеріальної шкоди та не має права виступати як потерпілий чи цивільний позивач у такому кримінальному провадженні. Також зазначає, що Держекоінспекція не уповноважена подавати цивільні позови про відшкодування шкоди державі. Вказує, що обвинувачення посилається на письмові докази (експертизи) до початку судового розгляду, що порушує принцип рівноправності сторін, змагальності та безпосередності дослідження доказів, створюючи нерівне становище захисту у порівнянні зі стороною обвинувачення. Отже, вказані недоліки є підставою для повернення обвинувального акту.

Прокурор в судовому засіданні заперечив проти клопотання захисника ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_7 про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000555 від 12.07.2023 року, у зв`язку з невідповідністю вимогам КПК України. Також в судовому засіданні, прокурором у кримінальному провадженні, начальником Крижопільського відділу окружної прокуратури подано письмові заперечення на клопотання про повернення прокурору обвинувального акту.

В письмових запереченнях зазначено, що прокурор та слідчий дотрималися вимог ст. 291 КПК України, формулювання обвинувачення, кваліфікація злочину та виклад обставин - це виключна компетенція прокурора. Зазначає, що в обвинувальному акті вказано, що незаконні порубки здійснено в захисних лісових насадженнях поблизу с. Ставки, на несформованих земельних ділянках без кадастрових номерів та наведено точні географічні координати місць злочину. Зазначає, що місце вчинення правопорушення підлягає доказуванню під час судового розгляду. Також вказує, що шкода заподіяна навколишньому природному середовищу, а не громаді. Лісові ділянки належать до категорії захисних лісів. Держекоінспекція є уповноваженим органом у сфері охорони довкілля. Посилання на експертизи є правомірним, оскільки обставини та докази будуть досліджені під час судового розгляду. Доводи захисника щодо необґрунтованості обвинувального акту є безпідставними.

Представник потерпілого ОСОБА_9 підтримала позицію прокурора та вказала, що підстави до повернення обвинувального акту відсутні.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_7 в судовому засіданні підтримали клопотання про повернення прокурору Вінницької окружної прокуратури Вінницької області обвинувального акту, у кримінальному провадженні № 0000555 від 12.07.2023 року, у зв`язку з невідповідністю вимогам КПК України.

Обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та їх захисник, адвокат ОСОБА_8 в судовому засіданні не заперечували проти задоволення клопотання захисника ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_7 про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000555 від 12.07.2023 року, у зв`язку з невідповідністю вимогам КПК України.

Дослідивши клопотання про повернення обвинувального акту, вивчивши обвинувальний акт з додатками, заслухавши доводи учасників кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

В підготовчому засіданні, захисником ОСОБА_4 , адвокатом ОСОБА_7 , подано клопотання про повернення обвинувального акта прокурору у зв`язку з його невідповідністю вимогам КПК України.

Інститут повернення обвинувального акта є гарантією дотримання належної правової процедури та унеможливлює судовий розгляд кримінального провадження, якщо обвинувальний акт не відповідає вимогам закону.

Пунктом 3 частини 3 статті 314 КПК України передбачено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу. На стадії підготовчого судового засідання суд має встановити, чи відповідає по формі обвинувальний акт вимогам статті 291 КПК України, та чи не містить він положення, що суперечать одне одному.

Відповідно до частини 4 статті 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. У свою чергу, обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 КПК України. У зв`язку з порушенням питання про його невідповідність вимогам закону, суд перевіряє, чи дотрималася сторона обвинувачення як формальних, так і змістовних вимог до цього процесуального документа, а також чи містить обвинувальний акт такі недоліки, які можуть перешкоджати здійсненню судового розгляду, а не лише формальні порушення.

Відповідно до частини третьої статті 291 Кримінального процесуального кодексу України, обвинувальний акт повертається прокурору, якщо він не відповідає вимогам, встановленим частиною другою цієї статті, а такі порушення є істотними та унеможливлюють ухвалення судового рішення.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику ЄСПЛ як джерело права. Однією з гарантій права на справедливий суд відповідно до статті шостої Конвенції є негайна і детальна поінформованість обвинуваченого про характер висунутого проти нього обвинувачення, при цьому суд має схилятися до вибору на користь «змістовного», а не «формального» поняття звинувачення, про що йдеться у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Девеер проти Бельгії».

Доводи сторони захисту щодо неналежного опису місця вчинення кримінального правопорушення, зокрема не зазначення кадастрового номера земельної ділянки, є безпідставними, оскільки в обвинувальному акті наведено достатні орієнтири, що дають змогу ідентифікувати місце події (зазначено межі населених пунктів, назву територіальної громади, описано місцевість, вказано місце перевезення деревини, включно з кадастровим номером іншої ділянки).

Суд зазначає, що позбавлений процесуальної можливості вимагати від сторони обвинувачення вказувати чи не вказувати фактичні обставини, встановлені стороною обвинувачення, тому виходить з того, що формулювання обвинувачення викладено в обвинувальному акті так, як це вважав за необхідне прокурор. Отже, під час розгляду зазначеного клопотання суд не надає оцінку обставинам, зазначеним в обвинувальному акті, а вирішує виключно питання щодо можливості або неможливості судового розгляду кримінального провадження, надає оцінку формі обвинувального акта.

Також суд зазначає, стосовно тверджень захисника щодо відсутності відомостей про суб`єкта права власності на земельну ділянку, що такі обставини підлягають доказуванню під час судового розгляду і не належать до обов`язкових реквізитів обвинувального акта.

Поряд з тим, стосовно доводів захисника щодо наявності у тексті обвинувального акта посилань на докази, зокрема на висновки експертиз, якими встановлено розмір шкоди, завданої державі, суд зазначає , що відповідно до частини другої статті 291 Кримінального процесуального кодексу України, встановлює перелік обов`язкових відомостей, які має містити обвинувальний акт, серед яких: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, формулювання обвинувачення, правова кваліфікація діяння, а також розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Таким чином, зазначення в обвинувальному акті окремих відомостей, зокрема висновків судової експертизи є обґрунтуванням обвинувачення, та не порушує принципу безпосередності дослідження доказів, закріпленого у статті 23 КПК України, оскільки відповідні висновки експерта та інші докази будуть досліджені судом під час розгляду справи по суті.

Крім того, посилання захисника на те, що цивільний позов заявлено неналежним позивачем, Державною екологічною інспекцією, також не є підставою для повернення обвинувального акта, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 61 КПК України, орган державної влади має право виступати представником інтересів держави у кримінальному провадженні щодо відшкодування завданої шкоди. Належність суб`єкта, який подав цивільний позов, підлягає оцінці судом за результатами розгляду справи по суті.

За таких обставин, вказані доводи сторони захисту не можуть бути підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

Водночас, при здійсненні розгляду кримінального провадження в підготовчому судовому засіданні, суд не уповноважений здійснювати оцінку доказів з точки зору їх належності та допустимості, та повертати обвинувальний акт з посиланням на обставини, які підлягають дослідженню та перевірці під час судового розгляду кримінального провадження, оскільки це є порушенням вимог ст. 14 КПК України.

Зазначене узгоджується з правовою позицією Касаційного кримінального суду Верховного Суд, викладеної у постанові від 03.07.2019 в справі №273/1053/17, згідно якої кримінальний процесуальний закон не надає повноважень суду до ухвалення вироку чи іншого рішення по суті справи перевіряти правильність визначення прокурором обсягу обвинувачення, зобов`язувати його змінювати цей обсяг та повертати за наслідком підготовчого судового засідання обвинувальний акт у зв`язку з неправильною кваліфікацією дій обвинуваченого, визначення ж обсягу обвинувачення при направленні обвинувального акта до суду належить виключно до повноважень прокурора.

При цьому суд керується усталеною практикою Європейського суду з прав людини, згідно якої стаття 6 §1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод зобов`язує суди надавати підстави для винесення рішень, однак не передбачає детальної відповіді на кожний аргумент (VandeHurk v. theNetherlands, 19 April 1994, §61), проте з рішення має бути ясно зрозуміло, що головні проблеми, порушені у даній справі, були вивчені (Boldea v. Romania, 15 February 2007§30). При цьому міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі RuizTorija v. Spain від 09 грудня 1994 року, № 303-A, §29; рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява № 4909/04, §58).

Отже, вказані захисником ОСОБА_4 , адвокатом ОСОБА_7 обґрунтування причин повернення обвинувального акту прокурору не свідчать про істотні недоліки обвинувального акта, які б перешкоджали судовому розгляду кримінального провадження.

Керуючись статтями 291, 314, 369-372, 392 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_7 про повернення прокурору Вінницької окружної прокуратури Вінницької області обвинувальний акт, у кримінальному провадженні № 0000555 від 12.07.2023 року, у зв`язку з невідповідністю вимогам КПК України, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали може бути включено до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Суддя: