справа № 362/510/25
провадження № 1-кс/362/324/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 травня 2025 року

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

представника заявника ОСОБА_3 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Василькові скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову дізнавача сектору дізнання відділу поліції № 1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_5 від 24 грудня 2024 року про закриття кримінального провадження № 0000157 від 05 липня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 162 КК України.

Суд установив:

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до суду зі скаргою на постанову дізнавача СД відділу поліції № 1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_5 від 24 грудня 2024 року про закриття кримінального провадження № 0000157 від 05 липня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 162 КК України.

У судовому засіданні представника заявника підтримав подану скаргу, просив її задовольнити.

Дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для задоволенні скарги з огляду на таке.

Так, адвокат покликається на те, що дізнавач не провів ряд слідчих дій, які на його переконання, мав провести, у зв`язку із чим постанова про закриття провадження є передчасною та підлягає скасуванню.

Відповідно до пункту 3 частити 1 статті 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

За приписами пунктів 1, 4 частини 2 статті 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора, відмову у задоволенні скарги.

З матеріалів скарги слідчим суддею встановлено, що у провадженні сектору дізнання ВП №l Обухівського РУП ГУНП в Київській області перебували матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000157 від 05.07.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України.

Постановою від 24 грудня 2024 року кримінальне провадження закрито у зв`язку з відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 162 КК України.

Не погодившись із такими висновками органу досудового розслідування потерпіла через адвоката звернулася із відповідною скаргою до суду.

З приводу зазначених у скарзі обставин, слідчий суддя зазначає таке.

У пункті 3 Узагальнень ВССУ про практику розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування № 9-49/0/4-17 від 12.01.2017 зазначається, що правова природа аналізованого виду оскарження процесуального рішення слідчого та прокурора передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження посадовими особами органів досудового розслідування, а й підстав його закриття.

Отже, для вирішення питання про законність та обґрунтованість рішення про закриття кримінального провадження, слідчий суддя повинен встановити:

-дотримання вимог КПК України при постановлені такого рішення;

-обґрунтованість підстав для його прийняття.

Щодо процесуальних вимог, то з цього приводу слідчий суддя зазначає, що ч. 3 ст. 110 КПК України передбачено, що рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови.

Відповідно постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови. Постанова слідчого, дізнавача, прокурора, прийнята в межах компетенції згідно із законом, є обов`язковою для виконання фізичними та юридичними особами, прав, свобод чи інтересів яких вона стосується (ч. 5, 7 ст. 110 КПК України).

Слідчий суддя встановив, що постанова дізнавача СД відділу поліції № 1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області від 24 грудня 2024 року про закриття кримінального провадження відповідає формальним вимогам, визначених законом.

Разом із тим, статтею 2 КПК України визначено, що одним із завдань кримінального провадження є забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У частині 2 статті 9 КПК України закріплено обов`язок прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно з положеннями статті 25 КПК України прокурор, слідчий в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення зобов`язані в межах своєї компетенції вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Відповідно до частини 5 статті 38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Пунктом 2 частини 1 статті 284 КПК України передбачено, що однією з підстав для закриття кримінального провадження є встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

За змістом статті 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, покладається за загальним правилом на слідчого та прокурора.

Так, відповідно до вимог частини 2 статті 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 94 КПК України передбачено, що, зокрема, слідчий, прокурор, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Наведені положення кримінального процесуального законодавства передбачають, що рішення про закриття кримінального провадження може бути прийнято лише у результаті проведення ефективного, повного та всебічного досудового розслідування.

Досудове розслідування може вважатись всебічним та повним лише, якщо під час його проведення слідством було об`єктивно встановлено всі обставини справи, проведено всі слідчі (розшукові) та процесуальні дії для встановлення таких обставин, надану належну правову оцінку встановленим фактам та на підставі положень закону і фактичних даних прийнято процесуальне рішення.

Як вже встановлено слідчим суддею, у провадженні сектору дізнання ВП №l Обухівського РУП ГУНП в Київській області перебували матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000157 від 05.07.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 162 КК України.

Визначаючись із достатністю підстав для закриття кримінального провадження дізнавач зазначив, що факт незаконного проникнення до житла чи до іншого володіння особи не підтверджується, адже потрапити до свого домоволодіння ОСОБА_6 могла лише через центральну хвіртку, та проходячи по території земельної ділянки з кадастровим номером :01:004:5189, яка розташована за адресом АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_7 .

Слідчий суддя вважає передчасними такі висновки з огляду на таке.

Статтею 162 КК України передбачено відповідальність за порушення недоторканності житла. Об`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 162 КК України, полягає у 1) незаконному проникненні до житла чи іншого володіння особи; 2) незаконному проведенні в них огляду чи обшуку; 3) незаконному виселенні; 4) інших діях, що порушують недоторканність житла громадян.

Під незаконним проникненням до житла чи іншого володіння особи слід розуміти будь-яке вторгнення у житло (інше володіння), здійснене всупереч волі законного володільця, за відсутності визначених законом підстав чи в порушення встановленого законом порядку.

Органом досудового розслідування, в межах даного кримінального провадження допитано потерпілу ОСОБА_4 , яка повідомила про проникнення ОСОБА_8 на територію її земельної ділянки (кадастровий номер :01:004:5189, яка розташована за адресом АДРЕСА_1 ).

Завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень.

З метою встановлення факту проникнення на територію потерпілої ОСОБА_8 належало встановити сукупні обставини, які б давали змогу визначитись із наявність чи відсутність фактів, які свідчать про порушення прав недоторканості володіння потерпілої.

Натомість, орган досудового розслідування у даному випадку обмежився опитуванням ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , з яких зробив висновок, що останні не мали іншого шляху потрапити у домоволодіння останньої не минаючи території потерпілої.

Наведений висновок не відповідає ані завданням кримінального провадження, ані може бути визнаний обґрунтованим та законним.

Суд вважає, що пояснення опитаних осіб за сукупністю обставин не дають підстав для висновку щодо відсутності факту проникнення на територію потерпілої.

Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 36 КПК України прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений, зокрема, доручати слідчому, органу досудового розслідування проведення у встановлений прокурором строк слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій або давати вказівки щодо їх проведення чи брати участь у них, а в необхідних випадках - особисто проводити слідчі (розшукові) та процесуальні дії в порядку, визначеному цим Кодексом.

Як свідчить зміст вимог вказівок, наданих прокурором у кримінальному провадженні прокурора Васильківського відділу Обухівської прокуратури, з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин у даному кримінальному провадженні та прийняття законного і обґрунтованого рішення, у порядку досудового розслідування необхідно виконати ряд дій, як то:

1) Активізувати стан досудового розслідування у кримінальному провадженні;

2) Долучити до матеріалів постанову про групу прокурорів та групу дізнавачів;

3) Долучити до матеріалів кримінального провадження документи на земельну ділянку з кадастровим номером :01:004:5189;

4) Долучити до матеріалів кримінального провадження витяг з державного земельного кадастру на земельну ділянку з кадастровим номером :01:004:5189;

5) Встановити можливих свідків і очевидців кримінального проступку та допитати їх з приводу обставин кримінального правопорушення;

6) Допитати з приводу вчинення кримінального проступку сусідів, які проживають за адресою: АДРЕСА_1 ;

7) Виконати інші дії, необхідні для прийняття законного процесуального рішення по справі.

Таким чином, органу досудового розслідування, керуючись вимогами закону, належало не обмежуватися виключно опитуванням безпосередніх учасників, натомість необхідно було застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування, зокрема встановити можливих свідків та очевидців, установити належність права власності (іншого речового права) на відповідне нерухоме майно тощо.

Положення частини 3 статті 39 КПК України передбачають, що керівник органу досудового розслідування зобов`язаний виконувати доручення та вказівки прокурора, які даються у письмовій формі. Невиконання керівником органу досудового розслідування законних вказівок та доручень прокурора, наданих у порядку, передбаченому цим Кодексом, тягне за собою передбачену законом відповідальність.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя доходить висновку, що під час досудового розслідування дізнавачем СД відділу поліції № 1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області не здійснено перевірку всіх обставин, про які зазначила обласна прокуратура у своїх вказівках, та не вжито всіх необхідних дій в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законом.

За таких обставин, слідчий суддя погоджується із доводами представника заявника про передчасність рішення про закриття кримінального провадження, та дійшов висновку про обґрунтованість скарги.

Керуючись статтями 284, 303, 306-307, 309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

постановив:

задовольнити скаргу.

Скасувати постанову дізнавача СД відділу поліції № 1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_5 від 24 грудня 2024 року про закриття кримінального провадження № 0000157 від 05 липня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 162 КК України.

Ухвала не може бути оскаржена. Резолютивну частину ухвали оголошено 09 травня 2025 року. У зв`язку з перебуванням головуючого судді на періодичному навчанні з метою підтримання рівня кваліфікації з 12 по 16 травня 2025 року повний текст ухвали оголошено 19 травня 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1