Справа № 127/6673/25
Провадження № 1-кп/127/242/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.07.2025м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.02.2025 за №0000084, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , уродженця міста Вінниця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, учасника бойових дій, особа з інвалідністю II групи, пенсіонер за інвалідністю в армії, учасник бойових дій , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , 01.02.2025 близько 05:00 год., спускаючись разом із ОСОБА_5 по сходах у під`їзді № 3 будинку АДРЕСА_2 , помітили на першому поверсі незачинені на запірний пристрій двері до підсобного приміщення, в якому зберігалось майно мешканців зазначеного під`їзду, після чого у них виник спільний протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна для чого вони вступили у попередню змову.

Реалізуючи свій спільний протиправний умисел, ОСОБА_4 разом із ОСОБА_5 , керуючись жагою до легкої наживи, користуючись тим, що двері до підсобного приміщення не зачинені, увійшли всередину, де побачили велосипед торгової марки «Fischer» з рамою сріблясто - чорного кольору вартістю 3290,00 грн, велосипед торгової марки «TREK МТ-220 24» з рамою чорно-синього кольору вартістю 4941,00 грн та трюковий самокат торгової марки «Ethic» серії «Ethic Eravan» моделі «Pro Scooter» чорного кольору вартістю 3814,00 грн, власником яких є ОСОБА_6 .

Надалі, переконавшись, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_5 , діючи умисно, таємно, повторно, спільно, усвідомлюючи протиправність та караність своїх дій, вчиняючи їх проти волі власника зазначеного майна, з корисливих мотивів, взяв велосипед торгової марки «TREK МТ-220 24» та безперешкодно вийшов з ним із під`їзду будинку та поїхав у напрямку вулиці Замостянської.

В цей час ОСОБА_4 , діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність та караність своїх дій, взяв велосипед торгової марки «Fischer» та вийшов з ним з під`їзду, після чого поїхав на ньому до будинку АДРЕСА_2 , де залишив викрадений велосипед та повернувся до будинку АДРЕСА_2 за вищевказаною адресою, пройшов через незамкнені вхідні двері до під`їзду № 3, де із підсобного приміщення заволодів трюковим самокатом торгової марки «Ethic» та залишив місце вчинення кримінального правопорушення, надалі розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Своїми спільними протиправними діями ОСОБА_4 та ОСОБА_5 завдали потерпілій ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 12045,00 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною 4 статті 185 КК України, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за попередньою змовою групою осіб, вчинене в умовах воєнного стану.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину в інкримінованому йому діянні визнав в повному обсязі, в чому щиро розкаявся.

З`ясувавши розуміння учасниками процесу змісту обставин, які не будуть досліджуватись, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку, впевнившись у добровільності та істинності їх позиції, суд вважає обсяг доказів, що підлягають дослідженню, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визначити допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що його характеризують, оскільки фактичні обставини справи ніким не оспорюються.

По суті пред`явленого обвинувачення ОСОБА_4 надав суду покази аналогічні обставинам викладеним в обвинувальному акті. Пояснивши суду, що разом із ОСОБА_5 , який тимчасово у нього проживав, вирішили піти до товариша ОСОБА_5 .. Піднімаючись по сходах у під`їзді, випадково помітили, що двері до підсобного приміщення незачинені. Зрозумівши, що речі, які знаходились в підсобному приміщенні становлять матеріальну цінність, вирішили скористатись ситуацією. ОСОБА_5 взяв один із велосипедів та поїхав своєю дорогою. ОСОБА_4 спочатку теж взяв із приміщення велосипед, але під час руху зрозумів, що він не справний, тому вирішив залишити його та повернутись за самокатом. В подальшому, самокат забрав ОСОБА_5 з ціллю сховати, щоб в майбутньому його збути. ОСОБА_4 суду повідомив, що ставиться до вчиненого негативно, щиро кається, жалкує про вчинене.

Потерпіла ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилась, проте подала заяву, в якій просить суд провести розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_4 без її участі. Щодо призначення виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 потерпіла ОСОБА_6 поклалась на розсуд суду.

Заслухавши показання обвинуваченого, суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, доведена повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за частиною 4 статті 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за попередньою змовою групою осіб, вчинене в умовах воєнного стану.

При вирішенні питання щодо обрання ОСОБА_4 покарання суд керується вимогами статей 65-67 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно довідки КНП «ВОКПЛ ім. акад. О.І. Ющенка ВОР» від 12.02.2025 року № 29/1478 вбачається, що ОСОБА_4 , за даними архіву лікарні, картотеки поліклінічного відділення з денним стаціонаром та стат. відділу станом на 10.02.2025 року на лікуванні не перебував та за медичною психіатричною, неврологічною та нейрохірургічною допомогою не звертався.

Відповідно до довідки КНП «ЦТЗ «Соціотерапія» ВОР» вих. № 777 від 10.02.2025 року, вбачається, що ОСОБА_4 , під диспансерним спостереженням не перебував, за медичною допомогою не звертався, на стаціонарному лікуванню не перебуває.

Згідно вимоги про судимість вбачається, що ОСОБА_4 раніше не судимий.

Згідно копії посвідчення серії НОМЕР_2 ОСОБА_4 має статус учасника бойових дій.

Згідно копії пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 ОСОБА_4 є інвалідом II групи, інвалідність в армії.

Відповідно до довідки виданої в.о. голови громадської організації «ХЕЛП ПЛЮС» від 29.04.2025 року та характеристики з громадської організації «ХЕЛП ПЛЮС» відносно ОСОБА_4 , останній з 04.02.2025 року по теперішній час проходить стаціонарний курс психо-соціальної реабілітації за програмою «12 кроків» в центрі відновлення особистості «ХЕЛП ПЛЮС». Характеризується з позитивної сторони, як комунікабельна, доброзичлива, врівноважена, відповідальна, логічно послідовна особистість. Приймає участь у громадському житті колективу центру, відвідує різноманітні заходи центру.

З показань обвинуваченого ОСОБА_4 , він має на утриманні одну малолітню дитину.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 : раніше не судимий; особа з інвалідністю II групи; учасник бойових дій; пенсіонер; за місцем проходження реабілітації характеризується позитивно; під диспансерним спостереженням та на стаціонарному лікуванні не перебуває; за медичною допомогою не звертався; проходить стаціонарний курс психо-соціальної реабілітації за програмою «12 кроків» в центрі відновлення особистості «ХЕЛП ПЛЮС»; вину у вчинені кримінального правопорушення визнав в чому щиро розкаявся.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає: 1) щире каяття; 2) активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до положень частини 1 статті 65 КК України, суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Згідно з ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання обвинуваченому суд керується загальними засадами призначення покарання, передбаченими ст. 65 КК України і враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що впливають на його покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429, 437-439, 442, 442- 1 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. За вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, суд з підстав, передбачених цією частиною, може призначити основне покарання у виді штрафу, розмір якого не більше ніж на чверть нижчий від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

З урахуванням конкретних обставин справи, тяжкості кримінального правопорушення, наявності обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого у виді щирого каяття, а також активного сприяння розкриттю кримінального правопорушення, вчиненого у співучасті з ОСОБА_5 , надавши невимушені покази, які викривають не тільки обвинуваченого, а також і співучасника, відсутності обставин, які обтяжують покарання, особи обвинуваченого, який раніше не судимий, щиро розкаявся у вчиненому, є учасником бойових дій,особою з інвалідністю II групи, проходить стаціонарний курс психо-соціальної реабілітації за програмою «12 кроків» в центрі відновлення особистості «ХЕЛП ПЛЮС», за місцем проходження реабілітації характеризується позитивно,на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, а також враховуючи вимоги ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, суд вважає за необхідне застосувати положення ст. 69 КК України та призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч. 4 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі строком на 3 роки, оскільки саме таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням. Згідно з ч. 3 ст. 75 КК України, у випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом.

Суд враховує: тяжкість кримінального правопорушення, особу винного, а саме те, що, обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, вчиненого у співучасті з ОСОБА_5 , надавши невимушені покази, які викривають не тільки обвинуваченого, а також і співучасника, раніше не судимий, є учасником бойових дій, особою з інвалідністю II групи, проходить стаціонарний курс психо-соціальної реабілітації за програмою «12 кроків» в центрі відновлення особистості «ХЕЛП ПЛЮС», на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем проходження психо-соціальної реабілітації, що у своїй сукупності, є підставою для прийняття судом рішення про можливість звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України із застосуванням положень п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Відповідно до вимог ст. 124 КПК України, з обвинуваченого ОСОБА_4 слід стягнути на користь держави процесуальні витрати, а саме, документально підтверджені витрати на залучення експертів: висновок експерта № 339/25-21 від 11.02.2025 року, вартістю 1696,32 грн; висновок експерта № 340/25-21 від 13.02.2025 року, вартістю 1696,32 грн. Загальна сума витрат на залучення експертів у кримінальному провадженні становить 3392,64 гривень.

Згідно положень ч. 4 ст. 174 КПК України суд, одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 124, 174, 349, 368-371, 373, 374 КПК України, ст.ст. 50, 65-67, 69, 75, 185 КК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України.

Призначити ОСОБА_4 покарання за частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України, із застосуванням статті 69 КК України, у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 (один) рік.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Початок іспитового строку рахувати з дня проголошення вироку, тобто з 25.07.2025.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні в сумі 3392 (три тисячі триста дев`яносто дві) гривні 64 (шістдесят чотири) копійки.

Арешт, накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 04.02.2025 року у справі № 127/3825/25- скасувати.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: велосипед марки "Fischer", який було опечатано печаткою ВП № 2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області та скріплено підписами учасників процесуальної дії - повернути власнику ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ..

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення, а для особи, яка перебуває під вартою - в той самий строк з дня вручення їй копії вироку.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: