Справа № 642/7043/24
Провадження № 1-кп/642/115/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2025 року Холодногірський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у відношенні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які обвинувачуються за ч.5 ст.191 КК України, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який обвинувачується за ч.5 ст.27, ч.5 ст.191 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Холодногірського районного суду м. Харкова перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 000032 від 01.02.2023 за обвинуваченням ОСОБА_7 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, ОСОБА_8 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, ОСОБА_9 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, ОСОБА_10 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України.

В підготовчому судовому засіданні захисником ОСОБА_6 було подано клопотання про повернення обвинувального акту прокурору.

Захисник ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_9 підтримали клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, при цьому адвокат ОСОБА_6 зазначив, що відповідно обвинувального акту способом заволодіння чужим майном є «укладання договору на постачання товару неналежної якості», а за Кримінальним кодексом України «зловживання службовою особою своїм службовим становищем». Тобто відсутнє кримінально каране діяння, як заволодіння чужим майном службовою особою приватного права, шляхом укладання договору на постачання товару неналежної якості. Крім того, ОСОБА_9 не мав повноважень розпоряджатися майном, а також можливості впливати на управління майном Управлінням поліції охорони в Харківській області, та не міг використати ці можливості для обернення майна на свою користь, оскільки був службовою особою ПП «Стріла» і його службові повноваження обмежувалися виключно управлінням майном, яке перебувало у володінні підприємства. Крім того, фактичні обставини, які прокурор вважає встановленими не відповідають вказаній в обвинувальному акті правовій кваліфікації кримінального правопорушення.

Прокурор ОСОБА_3 заперечував проти задоволення клопотання, зазначив, що захисник вдається до аналізу подій зазначених в обвинувальному акті, який відповідає КПК України.

Інші учасники процесу підтримали клопотання захисника ОСОБА_6 . Додатково захисник ОСОБА_4 зазначив, що з обвинувального акту вбачаються цивільно-правові відносини, які регламентовані ЦК України та Законом України «Про публічні закупівлі».

Представник потерпілого у підготовче засідання не з`явився, подав заяву про проведення підготовчого засідання за його відсутності.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши обвинувальний акт та додатки до нього, клопотання захисника, суд приходить до наступного.

Згідно вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право, крім іншого, прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Вичерпний перелік обов`язкових вимог до змісту та форми обвинувального акту, а також перелік додатків до нього, визначено ст. 291 КПК України.

До них належать: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); розмір пропонованої винагороди викривачу; дату та місце його складення та затвердження.

Обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема, якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим. Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно. Інших вимог до обвинувального акту закон не містить.

Зі змісту положень ст. ст. 291, 314 КПК України єдині процесуальні документи, що підлягають дослідженню судом під час підготовчого судового засідання є обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, відповідність яких вимогам кримінального процесуального закону має перевірити суд.

За змістом вищевказаної норми для ухвалення рішення про повернення обвинувального акта суд має встановити невідповідність відомостей, що фактично наявні у обвинувальному акті, тим відомостям, які він має містити, згідно з вимогами КПК України. При цьому повернення обвинувального акта прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акта вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків та порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд та які не можуть бути усунені під час судового розгляду.

Обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні складений з дотриманням вимог кримінального процесуального закону України. Підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акту немає.

В контексті зазначених норм закону суд, приймаючи рішення за результатами підготовчого судового засідання має виходити з положень ст.22, ст.26 КПК України щодо змагальності та диспозитивності кримінального провадження та ст. 337 КПК України, яка в подальшому визначає межі судового розгляду, який проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Як одну з підстав для повернення обвинувального акту прокурору захисник вказав, що останнім не в повній мірі дотримані вимоги закону, зокрема що у обвинувальному акті фактичні обставини, які прокурор вважає встановленими не відповідають вказаній в правовій кваліфікації кримінального правопорушення.

Суд вважає, що такі доводи для повернення обвинувального акту є безпідставними, оскільки захисник вдається до аналізу подій, які вказані в обвинувальному акті, а також доказів, які не досліджені судом.

Також суд враховує, що визначення обсягу фактичних обставин кримінального правопорушення, що викладаються у обвинувальному акті, належить до дискреційних повноважень прокурора.

Суд також акцентує увагу, що відповідно до ст. ст. 36, 40 КПК України, слідчий, прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійними у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

На підставі викладеного, керуючись ст. 314-316, 369, 376 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_6 , який здійснює захист обвинуваченого ОСОБА_9 , про повернення обвинувального акту прокурору відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 01.05.2025.

Суддя ОСОБА_1