Справа №678/892/25
Провадження №1-кп-678-93/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2025 року селище Летичів

Летичівський районний суд Хмельницької області в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 , розглянувши в залі суду в селищі Летичів, відповідно до ст.302 КПК України у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт з доданими до нього матеріалами кримінального провадження за №0000088 від 02.05.2025 року про обвинувачення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Луганськ, Луганської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину, сержанта із матеріального забезпечення 312 запасної роти військової частини НОМЕР_1 , з військовим званням «штаб-сержант», інвалідності немаючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.358 ч.1, 358 ч.4 КК України,

встановив:

24.02.2022 року наказом №37 командира військової частини НОМЕР_1 , відповідно до мобілізаційного призначення за мобілізаційним планом було призначено ОСОБА_2 на посаду сержанта кадру роти контр диверсійної боротьби кадру бригади.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 09.10.2024 року №290, штаб сержанта ОСОБА_3 , сержант резерву 312 запасної роти військової частини НОМЕР_1 призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складі) №132-РС від 07.10.2024 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за сержанта із матеріального забезпечення 312 запасної роти військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до положень п.9 ст.1, п.4 ч.1 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовцем є особа, яка проходить військову службу.

Відтак, з моменту прийняття на військову службу у військову частину НОМЕР_1 штаб-сержант ОСОБА_2 набув статус військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу, та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку - проходження військової служби.

Будучи військовослужбовцем, штаб-сержант ОСОБА_2 , відповідно до вимог ст.ст.9, 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, бути дисциплінованим, поводитись з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Окрім цього, штаб-сержант ОСОБА_2 , мав поводити себе пристойно і дотримуватись вимог ст.68 Конституції України, згідно яких кожен зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції України та Законів України, не посягати на права та свободи, честь і гідність інших людей, та ст.49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, згідно яких військовослужбовці постійно повинні бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, зобов`язані завжди пам`ятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а й про Збройні Сили України в цілому.

Разом з тим, штаб-сержант ОСОБА_2 , діючи в порушення вищевказаного законодавства, став на шлях протиправної діяльності, вчинивши дії, спрямовані на підроблення посвідчення (офіційного документу), яке видається та посвідчується установою, яка має право видавати такі документи, і яке надає права, з метою використання його підроблювачем та використання завідомо підробленого документа за наступних обставин.

Так, 01.06.2024 року у вечірню пору доби, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_2 не отримавши у встановленому законом порядку посвідчення водія, з метою уникнення адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.126 КУпАП, а саме керування транспортним засобом особою, яка не має відповідних документів на право керування таким транспортним засобом або не пред`явила їх для перевірки, всупереч встановленому порядку отримання посвідчення водія, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №340 від 08.05.1993 року (в редакції від 20.05.2009 року №511) «Про затвердження положення про порядок видачі посвідчення водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», а саме п.5-1, згідно якого централізоване оформлення, видача, повернення та обмін посвідчень водія здійснюється територіальними сервісними центрами MBС у визначені законодавством строки, вирішив вчинити підроблення посвідчення водія з метою подальшого його використання.

Реалізовуючи свій протиправний умисел, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, ОСОБА_2 перебуваючи за адресою проживання АДРЕСА_1 , скориставшись принтером марки «EPSON», моделі «L800», за допомогою спеціалізованого лотка та програми «Card Maker» роздрукував на пластиковій карті завідомо підроблене посвідчення водія видане на його ім`я серії « НОМЕР_2 », категорії: «В», видане 07.03.2012 року ВРЕР ДАІ м.Луганськ, на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для подальшого використання та таким чином вчинив підроблення посвідчення (офіційного документу), яке видається та посвідчується установою, яка має право видавати такі документи.

Крім того, 02.05.2025 року близько 08 год. 20 хв. ОСОБА_2 , під час керування транспортним засобом марки «Geely», моделі GL7162, реєстраційний номер НОМЕР_3 , та рухаючись по автомобільній дорозі М-30 «Стрий-Ізварине» 321 км, що неподалік стаціонарного посту «Бохни», що в с.Бохни, Летичівської ТГ, Хмельницького (Летичівського) району Хмельницької області, був зупинений працівниками поліції за порушення правил дорожнього руху.

Виконуючи законну вимогу працівників поліції щодо пред`явлення документів на транспортний засіб та посвідчення водія, ОСОБА_2 діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою уникнення адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.126 КУпАП, а саме керування транспортним засобом особою, яка не має відповідних документів на право керування таким транспортним засобом або не пред`явила їх для перевірки, або стосовно якої встановлене тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, достовірно знаючи, що його посвідчення водія є підробленим, та він всупереч встановленому порядку отримання посвідчення водія, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №340 від 08.05.1993 року (в редакції від 20.05.2009 року № 511) «Про затвердження положення про порядок видачі посвідчення водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», а саме п. 5і, згідно якого централізоване оформлення, видача, повернення та обмін посвідчень водія здійснюється територіальними сервісними центрами МВС у визначені законодавством строки, не отримував у встановленому законом порядку посвідчення водія, в тому ж місці та в той же час, використав шляхом пред`явлення та надання для перевірки працівникам поліції завідомо підроблений офіційний документ - посвідчення водія видане на його ім`я серії « НОМЕР_2 », категорії: ОСОБА_4 , видане 07.03.2012 року ВРЕР ДАІ м. Луганськ, на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , бланк якого не відповідає бланкам встановленого зразку, що перебувають в офіційному обігу на території України.

Тобто, ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.358 ч.1, 358 ч.4 КК України (підроблення посвідчення (офіційного документу), яке видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи і яке надає права, з метою використання його підроблювачем, та використання завідомо підробленого документа).

Прокурор Хмельницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_5 направив до суду обвинувальний акт з клопотанням про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду у судовому засіданні в порядку ст.302 КПК України.

Відповідно до положень ст.12 КК України, кримінальні правопорушення, передбачені ст.ст.358 ч.1, 358 ч.4 КК України, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_2 є кримінальними проступками.

Положеннями ст.381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом дізнання обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

До обвинувального акту з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні прокурором Хмельницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_5 додані:

- реєстр матеріалів досудового розслідування;

- розписки про отримання копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування;

- письмова заява обвинуваченого ОСОБА_2 , складена в присутності захисника адвоката ОСОБА_6 , щодо беззаперечного визнання ОСОБА_2 своєї винуватості у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ст.ст.358 ч.1, 358 ч.4 КК України, згода із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч.2 ст.302 КПК України та згода на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні;

- матеріали досудового розслідування в 1 томі на 120 арк., в тому числі документи, що засвідчують беззаперечне визнання обвинуваченим своєї винуватості.

Органом дізнання встановлено обставини вчинення кримінальних проступків, які підтверджують обставини, встановлені судом.

Враховуючи наведене, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт щодо вчинення кримінальних проступків без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, які містять належні, допустимі, достовірні та достатні докази винуватості ОСОБА_2 у вчиненні кримінальних проступків, оцінені відповідно до ст.94 КПК України, суд дійшов висновку, що мали місце діяння, в яких обвинувачується ОСОБА_2 , про винуватість останнього в його вчиненні, наявність фактичних підстав для визнання ним винуватості та про відповідність встановлених органом досудового розслідування обставин наявним матеріалам досудового розслідування та формулюванню обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Суд також погоджується з кваліфікацією дій обвинуваченого ОСОБА_2 за ст.ст.358 ч.1, 358 ч.4 КК України (підроблення посвідчення (офіційного документу), яке видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи і яке надає права, з метою використання його підроблювачем, та використання завідомо підробленого документа).

Обвинувачений на момент вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність, будь-яким психічним захворюванням чи тимчасовим розладом психічної діяльності на той час не страждав, не страждає на такі і в теперішній час. Тому суд визнає його осудним та відповідальним за скоєне.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_2 суд, відповідно до ч.1 ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Відповідно до ст.66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.

Згідно ст.67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , судом не встановлено.

Суд також враховує, що ОСОБА_2 являється особою раніше не судимою, повністю визнав свою винуватість у вчиненні даних кримінальних правопорушень, щиро розкаявся у вчиненому, на обліках у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, має на утриманні одну неповнолітню дитину, за місцем проживання та місцем несення служби характеризується виключно позитивно, що відповідно пом`якшує йому покарання.

Приймаючи до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, особу винного, а також інші в сукупності обставини та їх поєднання, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, та ступінь небезпечності обвинуваченого для суспільства, суд приходить до висновку призначити обвинуваченому ОСОБА_2 покарання: за ч.1 ст.358 КК України - у виді штрафу в розмірі 200 (двісті) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень; за ч.4 ст.358 КК України - у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень. В силу ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити його у виді штрафу в розмірі 3400 (три тисячі чотириста) гривень, яке на думку суду, буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами.

Кримінальним правопорушенням майнової шкоди не завдано, цивільний позов не заявлявся.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні становлять 1782 (одна тисяча сімсот вісімдесят дві) гривні 80 коп., а саме за проведення судово-технічної експертизи документів, висновок експерта №СЕ-19/123-25/6923-ДД від 08.05.2025 року (довідка про витрати на проведення експертизи №СЕ-19/123-25/6923-ДД від 08.05.2025 року), які у відповідності до вимог ч.2 ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Запобіжний захід під час проведення досудового розслідування ОСОБА_2 не обирався і суд приходить до переконання, що не має необхідності його обирати і до набрання вироком законної сили.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.110, 124, 302, 368-371, 374, 381,382, 394, 532, КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.358 ч.1, 358 ч.4 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.1 ст.358 КК України - у виді штрафу в розмірі 200 (двісті) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень;

- за ч.4 ст.358 КК України - у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

В силу ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити його у виді штрафу в розмірі 200 (двісті) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Відповідно до ст.100 КПК України речові докази:

- вилучене 02.05.2025 року посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - після набрання вироком законної сили, знищити, скасувавши арешт накладений ухвалою слідчого судді Летичівського районного суду Хмельницької області від 05.05.2025 року (ЄУН справи №678/695/25, провадження №1-кс-678-320/25). (Т.1 а.с.32-33, 42-43);

- оптичний СD-R диск з наявними на ньому відеозаписами з нагрудних відео реєстраторів працівників поліції, які 02.05.2025 року здійснювали зупинку автомобіля та перевірку документів під керуванням ОСОБА_2 , - залишити при матеріалах даного кримінального провадження. (Т.1 а.с.61, 66-67).

Стягнути з ОСОБА_2 в доход державного бюджету документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні, які становлять 1782 (одна тисяча сімсот вісімдесят дві) гривні 80 коп., а саме за проведення судово-технічної експертизи документів, висновок експерта №СЕ-19/123-25/6923-ДД від 08.05.2025 року (довідка про витрати на проведення експертизи №СЕ-19/123-25/6923-ДД від 08.05.2025 року) (Т.1 а.с.38-41).

Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили ОСОБА_2 не обирати.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання його копії. Апеляційна скарга подається через Летичівський районний суд Хмельницької області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя Летичівського районного суду

Хмельницької області ОСОБА_1