Справа № 639/5190/25
Провадження № 1-кп/639/353/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2025 року м. Харків

Новобаварський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова обвинувальний акт по кримінальному провадженню, зареєстрованому 02.04.2025 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під №0000317 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, із середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_6 , 2010 р.н., військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 194 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

01.04.2025 близько о 23:45 військовослужбовець Збройних сил України ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи незаконність своїх дій, спрямованих на знищення чужого майна шляхом підпалу, маючи при собі невстановлену ємкість, наповнену легкозаймистою запальною рідиною світлих нафтопродуктів (бензин, гас, дизельне паливо) та стороннє джерело запалювання у вигляді відкритого вогню, шляхом вільного доступу, зайшов на відкриту територію гаражного кооперативу «Хімік», що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Іллі Коваля, буд. 37А, де розташований гараж № НОМЕР_2 , що належить його матері та поряд з яким був припаркований автомобіль марки «Volkswagen Transport ЗНГ», з державним номерним знаком НОМЕР_3 , 1997 року випуску, номер кузова: НОМЕР_4 , що належить ОСОБА_5 . Після чого, ОСОБА_4 шляхом занесення вказаної легкозаймистої запальної рідини і стороннього джерела запалювання до кузову транспортного засобу, здійснив підпал належного ОСОБА_5 автомобіля.

В подальшому, ОСОБА_4 , переконавшись, що автомобіль марки «Volkswagen Transport ЗНГ», д.н.з. НОМЕР_3 палає та легкозаймиста речовина поширилася на всю площину автомобіля, який почав горіти, тим самим вчинив всі дії, спрямовані на умисне знищення чужого майна вчинене шляхом підпалу, покинув місце вчинення ним злочину.

В результаті протиправного діяння ОСОБА_4 завдав потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на суму 184750 гривень, що підтверджується висновком судової транспортно-товарознавчої експертизи №СЕ-19/121-25/8225-АВ від 10.04.2025 року.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст.194 КК України визнав у повному обсязі, повністю підтверджує фактичні обставини вчиненого злочину, надав пояснення щодо місця, часу, способу його вчинення так, як вони встановлені судом. Суду пояснив, що дійсно 01.04.2025 року близько опівночі, перебуваючи на вул. Іллі Коваля у м. Харкові він разом із товаришем розпивав спиртні напої. Після чого вони вирішили прогулятися через відкриту територію гаражного кооперативу «Хімік», що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Іллі Коваля, буд. 37А, де біля гаражу, належного його матері, він побачив припаркований автомобіль марки «Volkswagen Transport», який вже тривалий час стояв без експлуатації на цьому місці та дратував його. Надалі його товариш пішов вперед, а він, в свою чергу, підійшов ближче до вказаного транспортного засобу та бажаючи позбутися його, взяв пляшку із легкозаймистою запальною рідиною, яка знаходилась біля гаражу, розлив цю рідину на автомобіль та підпалив його запальничкою. Побачивши, що автомобіль починає палати, він побіг слідом за товаришем. Через деякий час він повернувся на місце події та побачив, що цей автомобіль повністю вигорів. Кваліфікацію злочину та вартість знищеного автомобіля не оспорює. У вчиненому щиро розкаюється, просив суворо його не наказувати.

Обвинувачений вважав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ним не оспорюються. Цю позицію підтримали потерпіла і прокурор.

Беручи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини, а також те, що він не піддає сумніву фактичні обставини справи, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, добровільності та істинності його позиції, суд, заслухавши думку учасників судового процесу, які не заперечували проти недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які обвинуваченим не оспорюються, розглянув дане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів досудового розслідування, зокрема даних, що характеризують особу обвинуваченого.

На виконання вимог ч.3 ст.349 КПК України, учасникам судового провадження роз`яснено про позбавлення права оскаржити визнані обставини в апеляційному порядку.

Аналізуючи обставини, що визнаються учасниками судового провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в обсязі пред`явленого обвинувачення, є доведеною. Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 194 КК України, як умисне знищення чужого майна, вчинене шляхом підпалу.

Така юридична оцінка дій обвинуваченого відповідає фактичним обставинам, встановленим по справі.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, тяжких захворювань, інвалідності немає, одружений, має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_6 , 2010 р.н., на теперішній час є військовослужбовцем в/ч НОМЕР_1 , де характеризується посередньо, має постійне місце проживання та реєстрації.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до п.1 ч.1 ст. 66 КК України, суд вважає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до 1 ст. 67 КК України, не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд виходить із положень ст. ст. 50, 65 КК України, враховує принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно з ч. 5 ст. 12 КК України є тяжким злочином, наявність двох пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, дані про особу винного, у зв`язку з чим суд вважає можливим призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за санкцією ч. 2 ст. 194 КК України у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, у вчиненому щиро розкаюється та активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, по справі відсутні обставини, які обтяжують покарання, враховуючи відомості про особу обвинуваченого, який раніше не судимий в силу ст.89 КК України, є військовослужбовцем, одружений, має на утриманні малолітню дитину, думку потерпілої ОСОБА_5 ,яка просила призначити обвинуваченому несуворе покарання, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 , попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень та досягнення цілей покарання можливе без реального відбування покарання у виді позбавлення волі та без його ізоляції від суспільства.

Таким чином, суд вважає можливим звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 1, 4 ст. 76 КК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався, підстав для його обрання суд не вбачає. Цивільний позов у кримінальному провадженні потерпілою не заявлено.

Долю речових доказів належить вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України, скасувавши арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді згідно вимог ч. 4 ст. 174, п. 14 ч. 1 ст. 368 КПК України.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 згідно ст. 124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком на 3 (три) роки, якщо він протягом іспитового строку не скоїть нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього судом обов`язки.

Відповідно до ч.1, ч.4 ст. 76 КК України нагляд за ОСОБА_4 , як військовослужбовцем, звільненим від відбування покарання з випробуванням, покласти на командира військової частини НОМЕР_1 , у разі зміни місця служби - командира військової частини за новим місцем служби, а у разі звільнення з військової служби -контроль за виконанням вироку покласти на уповноважений орган з питань пробації.

У разі звільнення з військової служби зобов`язати ОСОБА_4 згідно ч. 1 ст. 76 КК України: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Скасувати арешт з майна, накладеного ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 07.04.2025 року, яке було вилучено у період часу з 01.04.2025 року по 02.04.2025 під час проведення огляду місця події за адресою: м. Харків, вул. Іллі Коваля, буд. 27.

Скасувати арешт з майна, накладеного ухвалами Новобаварського районного суду м. Харкова від 13.05.2025 року, яке було вилучено 09.05.2025 під час проведення обшуків за адресами: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 .

Після набрання вироком законної сили речові докази по кримінальному провадженню, а саме:

- обвуглену зі слідами горіння та кіптяви полімерну пляшку, два змиви з конструкції автомобіля, два змиви з полімерної пляшки, пожежне сміття, пляшка з написом «Біола», об`ємом 1,25 л із автомобільним мастилом, пляшка порожня об`ємом 0,75 л з написом «Розпалювач для багать», пляшка об`ємом 3,1 л із написом «Уайт Спіріт», які зберігаються в камері схову речових доказів ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області знищити (к/п том №1 а.с. 14-15, 204, 238, том №2 а.с. 77);

- куртку чоловічу чорного кольору, джемпер чоловічий сірого кольору, які зберігаються в камері схову речових доказів ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області - повернути ОСОБА_4 як законному власнику (к/п том №1 а.с. 239, том №2 а.с. 113);

- автомобіль марки «Volkswagen Transport ЗНГ», д.н.з. НОМЕР_3 зі слідами горіння, який зберігається на штраф-майданчику відділу забезпечення роботи спеціальних майданчиків Центру забезпечення ГУНП в Харківській області, розташованого за адресою: м. Харків, вул. Г. Сковороди, буд. 107 повернути потерпілій ОСОБА_5 як законному власнику (к/п том №1 а.с. 14-15);

- СD-R диск із відеозаписами, який зберігається в матеріалах кримінального провадження залишити зберігати там же (к/п а.с. 197).

Процесуальні витрати в загальній сумі 37176 (тридцять сім тисяч сто сімдесят шість) грн. 81 коп. за проведення судових експертиз стягнути з ОСОБА_4 на користь держави (к/п том №1 а.с. 100, 111, том №2 а.с. 47, 75, 111).

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 392 КПК України до Харківського апеляційного суду через Новобаварський районний суд міста Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1