КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу слідчого Печерського районного суду міста Києва від 03 лютого 2025 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 03 лютого 2025 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Своє рішення про відмову у задоволенні скарги слідчий суддя, посилаючись на системний аналіз положень ст. ст. 214, 303 КПК України, обґрунтував тим, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Разом з тим, слідчий суддя зазначив про те, що подане заявником повідомлення про кримінальне правопорушення, за своїм змістом та суттю не є повідомленням про злочин, оскільки не містить жодних даних про вчинення кримінального правопорушення та не містить даних, що підтверджують реальність конкретних неправомірних дій, які б можливо було кваліфікувати як кримінальне правопорушення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 03 лютого 2025 року та постановити нову ухвалу, якою зобов`язати уповноважених осіб органу досудового розслідування внести відомості до ЄРДР за заявою про кримінальне правопорушення, зобов`язати вказаний орган досудового розслідування повідомити заявника та слідчого суддю про виконання ухвали та надіслати витяг з ЄРДР.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги ОСОБА_5 посилається на те, що оскаржувана ухвала є незаконною, необґрунтованою, винесеною без належного та об`єктивного з`ясування фактичних обставин справи, викладених у скарзі

Так, апелянт посилаючись на положення ст. 214 КПК України, зазначає, що чинні процесуальні норми законодавства не передбачають для слідчого чи прокурора іншої альтернативи, ніж невідкладне внесенні відомостей про кримінальне правопорушенні до ЄРДР за умови, що повідомлення про злочин містить достатні дані про вчинене правопорушення.

Оскільки, заява яку він подав до органу досудового розслідування містить достатні відомості про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених КК України, уповноважена особа зобов`язана невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання повідомлення, внести відомості до ЄРДР та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР.

За таких обставин, на думку апелянта, оскаржувана ухвала слідчого судді Печерського районного суду м. Києва є незаконною та такою, що підлягає до скасування.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_5 до задоволення не підлягає, виходячи з таких підстав.

Як убачається з матеріалів провадження, ОСОБА_5 06 січня 2025 року подав до Офісу Генерального прокурора заяву про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 353 КК України, в якій просив невідкладно, протягом 24 годин, внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування за заявою, вручити йому витяг з ЄРДР.

Однак відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_5 не були внесені, у зв`язку з чим він звернувся із скаргою до суду, у якій просив зобов`язати уповноважених службових осіб Офісу Генерального прокурора внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення, викладені в його заяві про вчинення злочину, та у відповідності до вимог ст. 214 КПК України розпочати досудове розслідування.

Відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_5 , слідчий суддя виходив з того, що викладені у заяві ОСОБА_5 відомості не містять жодних фактів, які б вказували на вчинення кримінальних протиправних дій, а містить лише думку та твердження заявника про вчинення кримінального правопорушення, а тому така заява не може вважатись заявою про вчинення кримінального правопорушення.

Окрім того, слідчий суддя виходив з того, що реєстрації в ЄРДР підлягають лише ті заяви чи повідомлення, що об`єктивно можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Висновок, викладений в ухвалі слідчого судді про те, що заява ОСОБА_5 не містить жодних фактів, які б вказували на вчинення кримінальних протиправних дій, а містить лише думку та твердження заявника про вчинення кримінального правопорушення, відповідає фактичним обставинам провадження, та є, на думку колегії суддів, обґрунтованим.

Так, згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ч. 5 ст. 214 КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань, серед іншого, вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому відомості, які вказують на ознаки складу злочину, кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

На підставі п. 2 Розділу ІІ Положення про ЄРДР, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 298 від 30.06.2020, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Вищезазначені положення закону дають підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо ж зі змісту заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР і це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Таким чином, закон передбачає необхідність попереднього вивчення слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення.

Оскільки у заяві ОСОБА_5 не наведено обставин, які б дійсно свідчили про ознаки злочину, то це не давало підстав для виникнення обов`язку внесення до ЄРДР відомостей за такою заявою відповідно до положень ст. 214 КПК України.

Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що всі заяви громадян про вчинення кримінального правопорушення мають вноситись до ЄРДР навіть за умови, що результати аналізу наведених особою відомостей свідчать про відсутність ознак складу злочину, є безпідставними, оскільки суперечать вимогам ч. 1 ст. 214 КПК України, якою передбачено внесення до ЄРДР відомостей лише за наявності обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень.

Окрім того, колегія суддів зауважує, що хоч кримінальний процесуальний закон і не вимагає від заявника зазначення в заяві усіх складових злочину, разом з тим, відомості не по будь-якій заяві про вчинене кримінальне правопорушення тягнуть за собою процесуальні наслідки у виді внесення відомостей до ЄРДР уповноваженою на те особою, тобто не будь-яка заява про вчинене кримінальне правопорушення, виключно з огляду на її назву, набуває статусу цього документа і її подання, не тягне за собою процесуальні наслідки у виді внесення відомостей до ЄРДР.

Будь-яких порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді ухвалити законне та обґрунтоване рішення, колегія суддів не вбачає.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про законність, обґрунтованість та вмотивованість постановленої слідчим суддею ухвали за скаргою ОСОБА_5 та підстав для її скасування не убачає.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 03 лютого 2025 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_5 - без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції оскарженню не підлягає.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 757/3048/25-к

Провадження №11-сс/824/1953/2025

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_6

Доповідач ОСОБА_1