Дата документу 21.07.2025Справа № 554/5818/25
Провадження № 1-кс/554/8952/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2025 року м. Полтава

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання слідчого СВ відділу поліції № 1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Спеціалізованої екологічної прокуратури Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні № 0000013 від 03.01.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2, 3 ст.27, ч.3 ст.28, ч.4 ст.246, ч.1 ст.364 КК України,

в с т а н о в и л а:

Слідчий звернувся до суду із клопотанням про арешт майна, в обґрунтування якого зазначив, що СУ ГУНП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000013 від 03.01.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.246, ч.1 ст.364 КК України .

У ході слідства встановлено, що в період часу, починаючи з 07.03.2025 року по 28.03.2025, було виявлено незаконну порубку дерев породи «Ясен», «Акація», «Дуб» «Клен», в кількості 240 свіжо-спиляних пеньків в полезахисній лісосмузі поблизу с. Розумівка, Полтавського району, Полтавської області, чим відповідно до довідок вартості та розрахунку розміру шкоди Державної екологічної інспекції Центрального округу від 08.04.2025, державі, заподіяно збитків на суму 4307135,47 грн.

В ході проведення оперативно-розшукових заходів працівниками УСБУ в Полтавській області було встановлено групу осіб, які причетні до вказаних злочинів, а також організовано займаються незаконними порубками дерев різних порід в лісосмугах на території Полтавського району Полтавської області, що спричиняє тяжкі наслідки.

Встановлено, що до вказаної протиправної діяльності причетні наступні особи: 1) ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - являється організатором; 2) ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; 3) ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; 4) ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; 5) ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ; 5) ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ; 6) ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Так, 14.07.2025 року на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Полтава було проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_11 , що за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого було виявлено та вилучено: мобільний телефон Redmi 9T IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 з сім-картками НОМЕР_3 , НОМЕР_4 з паролем, який наданий в добровільній формі.

14.07.2025 року вилучене майно постановою слідчого визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

З метою забезпечення належного збереження речових доказів, запобігання можливості їх пошкодження, знищення, приховування, слідчий просить накласти арешт на вилучене під час проведення вказаного обшуку майно.

В судове засідання слідчий ОСОБА_3 не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі.

Власник майна ОСОБА_11 у судове засідання не з`явився, судом здійснювалися виклики на належний останньому номер мобільного телефону з метою його належного повідомлення про дату, час та місце розгляду клопотання, однак здійснити виклик не вдалося.

Частиною 1 статті 172 КПК України визначено, що клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає можливим розглянути клопотання за відсутності учасників судового провадження та без фіксації судового провадження за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді на підставі положень ч.4 ст.107 КПК України.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Відповідно до положень ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом скоєння кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За правилами ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Речовим доказом у розумінні положень ст.98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно з ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до п.п.1, 2, 5 і 6 ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як слідує зі змісту клопотання, метою накладення арешту на майно є забезпечення збереження речових доказів, що узгоджується із вимогами п.1 ч.2 ст.170 КПК України.

Аналізуючи матеріали клопотання, слідчий суддя дійшла таких висновків.

Слідчим доведено, що вилучений 14.07.2025 року під час проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_11 , що за адресою: АДРЕСА_1 , мобільний телефон Redmi 9T IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 з сім-картками НОМЕР_3 , НОМЕР_4 є доказом злочину, містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає критеріям речового доказу, зазначеним у статті 98 КПК України.

Застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту надасть можливість провести із вказаним майном необхідні органу досудового розслідування слідчі та процесуальні дії, експертні дослідження. Висновки, сформульовані за результатами виконання таких процесуальних дій слугуватимуть доказами у справі.

Вказане майно підлягає арешту, так як не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню.

На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для арешту, вказаного в клопотанні сторони обвинувачення майна, враховує можливість використання його як доказу у зазначеному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.98, 131, 132, 170 173, 372 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и л а:

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 14.07.2025 року під час проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_11 , що за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон Redmi 9T IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 з сім-картками НОМЕР_3 , НОМЕР_4 з паролем, який наданий в добровільній формі, шляхом позбавлення права відчуження, розпоряджання та використання до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1