Справа № 366/1865/25
Провадження №1-кс/366/416/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.06.2025 с-ще Іванків

Слідчий суддя Іванківського районного суду Київської області ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання начальника Іванківського відділу Вишгородської окружної прокуратури ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному проваджені № 0000234, внесеному в ЄРДР 24.06.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

І. Узагальнені доводи особи, яка подала клопотання

1.1. Прокурор звернувся в суд з клопотанням, у якому просив накласти арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування на вилучені під час проведення 23.06.2025 огляду місця події відкритої ділянки місцевості в лісовому масиві між с. Термахівка та с. Мусійки Вишгородського району Київської області, що відповідає 29 кварталу 22 виділу Димарського агролісництва «СЛП «ДП Київоблагроліс» колоди деревини породи «Вільха», довжиною приблизно по 5 м 40 см з такими діаметрами: 14 см 2 шт.; 15 см 10 шт.; 16 см 27 шт.; 17 см 25 шт.; 18 см 21 шт.; 19 см 9 шт.; 20 см 13 шт.; 21 см 2 шт.; 22 см 4 шт.; 23 см 5 шт.; 26 см 1 шт., в загальній кількості 119 колод.

1.2. Клопотання мотивоване тим, що 23.06.2025 на спецлінію «102» надійшло повідомлення про те, що між с. Термахівка та с. Мусійки незаконно зрубують деревину. Під час реагування на цю подію, в період часу з 11 год. 06 хв. по 15 год. 00 хв. 23.06.2025 проведено огляд місця події, в ході якого виявлено та вилучено перелічену в п. 1.1 цієї ухвали деревину. Крім цього виявлено 1229 свіжозрізаних пнів.

1.3. 24.06.2025 відомості про цю подію внесені в ЄРДР з правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 246 КК України.

1.4. Прокурор стверджує, що вилучена деревина є предметом кримінального правопорушення, відповідає критеріям ст. 98 КПК, тому з метою нівелювання ризиків її знищення, приховування чи спотворення, на неї як речовий доказ слід накласти арешт.

ІІ. Позиції учасників

2.1. Прокурор у судове засідання не з`явився, повідомлений завчасно та належним чином. Його неявка не є перешкодою для розгляду клопотання по суті відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України.

2.2. Власник тимчасово вилученого майна до суду не викликався, оскільки матеріали кримінального провадження не достовірних доказів належності будь-якій фізичній чи юридичній особі вилученої деревини. Це не позбавить власника чи фактичного користувача звернутись до слідчого судді з клопотанням в порядку та за обставин, викладених в ст. 174 КПК України.

2.3. У зв`язку з неявкою учасників справи, на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання не здійснювалось.

ІІІ. Оцінка слідчого судді

3.1. Згідно з положеннями ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб (абзац 2 ч. 1 ст. 170 КПК України).

3.2. Відповідно до вимог ст.171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутись прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації.

3.3. Клопотання подане прокурором з метою збереження речових доказів.

3.4. За ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

3.5. Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

3.6. Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

3.7. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч. 11 ст. 170 КПК України).

3.8. Слідчим суддею встановлено, що СД ВП № 1 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000234, відомості про яке внесено в ЄРДР 24.06.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

3.9. Зазначені прокурором обставини на обґрунтування клопотання, визначені в п.п. 1.1-1.3 цієї ухвали у повній мірі відповідають відомостям з наданих матеріалів кримінального провадження, що досліджені слідчим суддею.

3.10. Диспозиція ч. 1 ст. 246 КК України передбачає кримінальну відповідальність за незаконну порубку дерев або чагарників у лісах, захисних та інших лісових насадженнях, перевезення, зберігання, збут незаконно зрубаних дерев або чагарників, що заподіяли істотну шкоду.

3.11. За встановлених обставин з урахуванням наданих матеріалів кримінального провадження, тимчасово вилучена деревина є предметом цього кримінального правопорушення.

3.12. Таким чином, прокурор довів належність вилученої деревини до кримінального провадження як речових доказів.

3.13. Незастосування до тимчасово вилученого майна арешту становитиме існування ризику його знищення, відчуження, перетворення, приховання тощо, що негативно вплине на хід досудового розслідування.

3.14. Слідчий суддя не вбачає надмірно негативних наслідків для третіх осіб у разі накладення арешту на майно третьої особи у запропонований прокурором спосіб, а саме шляхом заборони відчуження, розпорядження і користування ним.

3.15. З огляду на викладене, клопотання слід задовольнити, на вилучене майно накласти арешт та залишити його у розпорядженні органу досудового розслідування з визначенням місця його зберігання у запропонований прокурором спосіб, що не суперечить положенням КПК України.

3.16. Саме такий вид арешту тимчасово вилученого майна на переконання слідчого судді є необхідним для виконання завдань КПК України, зокрема він унеможливить настання ризиків, визначених ч. 1 ст. 170 КПК України, не призведе до обмеження права власності та є співрозмірним завданням кримінального провадження та відповідатиме загальним засадам суспільства.

Керуючись вимогами ст.ст.110, 131, 170-173, 167 КПК України

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування на вилучені під час проведення 23.06.2025 огляду місця події відкритої ділянки місцевості в лісовому масиві між с. Термахівка та с. Мусійки Вишгородського району Київської області, що відповідає 29 кварталу 22 виділу Димарського агролісництва «СЛП «ДП Київоблагроліс» колоди деревини породи «Вільха», довжиною приблизно по 5 м 40 см з такими діаметрами: 14 см 2 шт.; 15 см 10 шт.; 16 см 27 шт.; 17 см 25 шт.; 18 см 21 шт.; 19 см 9 шт.; 20 см 13 шт.; 21 см 2 шт.; 22 см 4 шт.; 23 см 5 шт.; 26 см 1 шт., в загальній кількості 119 колод.

Контроль за виконанням цієї ухвали покласти на начальника Іванківського відділу Вишгородської окружної прокуратури ОСОБА_2 .

Копію цієї ухвали передати для виконання уповноваженому на це органу, вручити прокурору та надати іншим заінтересованим особам.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1