УХВАЛА

05 травня 2025року

м. Київ

справа № 629/2726/23

провадження № 51- 1599 ск 25

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

вивчивши матеріали касаційної скарги ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області

від 20 березня 2025 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 28 березня 2025 року про відмову у відкритті апеляційного провадження,

установив:

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить перевірити судові рішення

у касаційному порядку.

Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 Кримінальногопроцесуального кодексу України (далі - КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу ОСОБА_5 подано без додержання вимог пунктів 3, 4, 5 ч. 2 цієї статті.

Так, пунктом 3 ч. 2 вказаної норми передбачено, що в касаційній скарзі необхідно зазначити судові рішення, які оскаржуються.

Як убачається з касаційної скарги, ОСОБА_4 оскаржує, у тому числі, ухвалу слідчого судді. Однак з огляду на положення ст. 424 КПК ухвала слідчого судді

не є предметом розгляду суду касаційної інстанції, оскільки вона не входить до переліку судових рішень, які можуть бути оскаржені у касаційному порядку. Вказане залишилось поза увагою ОСОБА_4 .

Окрім того, останній долучив до касаційної скарги копію ухвали Харківського апеляційного суду від 05 грудня 2024 року постановлену в порядку цивільного судочинства та наводить доводи у скарзі, які не стосуються ухвали Харківського апеляційного суду від 28 березня 2025 року, що може бути предметом касаційної перевірки.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПКкасаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 438 КПКпідставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК); невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).

Отже, посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення особа,

яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону,

що є підставами для скасування або зміни судового рішення, які, на її думку, були допущені судом при його ухваленні та навести конкретні докази і аргументи

в обґрунтування кожної позиції.

Усупереч цим положенням закону ОСОБА_4 не наводить у касаційній скарзі конкретних порушень закону, допущених судом апеляційної інстанції під час постановлення оскарженої ухвали від 28 березня 2025 року, які б відповідно до положень ч. 1 ст. 438 КПК, з урахуванням приписів статей 412-414 цього Кодексу, були підставами для її скасування чи зміни.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі зазначаються вимоги особи,

яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.

Прохальна частина касаційної скарги має узгоджуватися з положеннями

ст. 436 КПК, оскільки нечітке, суперечливе чи таке, що не відповідає наведеним вимогам прохання скаржника унеможливлює прийняття судом касаційної інстанції відповідного рішення згідно вимог закону.

Положеннями ст. 436 КПК визначено, що суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни,

а касаційну скаргу - без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.

Однак касаційна скарга ОСОБА_4 не містить чітко сформульованих вимог до касаційного суду щодо оскарженої ухвали Харківського апеляційного суду

від 28 березня 2025 року з урахуванням положень ст. 436 КПК.

Отже, заявник має чітко зазначити у прохальній частині касаційної скарги яке саме рішення повинен прийняти Суд за наслідками її розгляду з урахуванням положень вказаної статті.

Наявність цих недоліків перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

За правилами ст. 429 КПК суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху та надає особі, яка подала скаргу, необхідний строк для усунення недоліків.

При цьому колегія суддів звертає увагу заявника на те, що недоліки касаційної скарги можуть бути усунуті шляхом складання нового тексту касаційної скарги.

Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд

постановив:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Харківського апеляційного суду

від 28 березня 2025 року залишити без руху і надати йому строк для усунення вказаних недоліків упродовж п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити останньому, що у разі неусунення недоліків в установлений строк касаційну скаргу йому буде повернуто.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3