Справа № 508/57/17
Номер провадження 1-кп/504/76/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.05.2025 рокус-ще Доброслав

Доброславський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000339 від 22.11.2016 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Скосарівка Миколаївського (нині Березівський) району Одеської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, не працевлаштованого, не одруженого, раніше судимого:

-14.05.1991 року Військовим трибуналом Калінінградського гарнізону за ст.ст.260 П «А», 34 КК Росії до позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців. Направлено до дисбату;

-14.12.1992 року Військовим судом Калінінградського гарнізону за ст.ст.244 П. «А», 15, 246 П. «А», 242 П. «А», 240 П. «Б», 40 КК Росії до позбавлення волі на строк 4 роки. Із зарахуванням дисциплінарного арешту, розпочати строк з 23.03.1992 року;

-16.02.1997 року Ялтинським міським судом АР Крим за ст.ст.142 ч.2, 142 ч.3, 42 КК України до позбавлення волі на строк 11 років з конфіскацією майна;

-15.08.2014 року Миколаївським районним судом Одеської області за ст.122 ч.1 КК України. КП закрито у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення у кримінальному правопорушенні, яке, відповідно до ст.477 КПК України, відноситься до кримінальних правопорушень у формі приватного обвинувачення;

-14.09.2015 року Миколаївським районним судом Одеської області за ст.310 ч.2 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст.75 КК України від призначеного покарання ОСОБА_4 звільнено з іспитовим строком 2 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України,

встановив:

В провадженні Доброславського районного суду Одеської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000339 від 22.11.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України

З обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_4 , не маючи спеціального на те дозволу та без мети збуту, з метою особистого вживання та умислом на незаконне зберігання наркотичних, засобів, маючи не зняту та непогашену судимість за злочин, передбачений ст.310 КК України, незаконно зберігав на території власного домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , речовину рослинного походження сіро-зеленого кольору, виявлену під час обшуку вказаного домоволодіння 22.11.2016 року та яка, згідно висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів №1539-Х від 05.01.2017 року є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом, маса канабісу у висушеному стані становить 371,4 г., який ОСОБА_4 незаконно зберігав для особистого вживання, без мети збуту.

Згідно з Таблицею 1 невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу, затвердженої наказом МОЗ №188 від 01.08.2000 року, вага канабісу у невеликому розмірі складає від 0,5 г до 500 г.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України - незаконне зберігання наркотичних засобів без мети збуту, вчинене особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст.310 КК Україну.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, у зв`язку із закінченням строків, передбачених п.3 ч.1 ст.49 КК України та закриття кримінального провадження щодо нього.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 правильно розуміє свої права, визначені ч.3 ст.285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ст.49 КК України, а також наслідки закриття кримінального провадження, яке здійснюється за нереабілітуючих підстав і бажає такого звільнення.

Прокурор ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні не заперечував щодо задоволення заявленого клопотання.

Суд, заслухавши позицію учасників процесу, вивчивши матеріали кримінального провадження, прийшов до наступного висновку.

Згідно п.2 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.4 ст.286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Частиною 1 ст.285 КПК України визначено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст.44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності виключно судом у випадках, передбачених цим Кодексом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Відповідно до вимог ч.2 та ч.3 ст.4 КК України злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

Згідно з ч.1 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

При цьому, порівняльний аналіз положень ст.ст.12, 49, ч.2 ст.309 КК України, в редакції, що діяла на момент вчинення кримінального правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_4 , та в чинній редакції, свідчить про те, що чинна редакція закону поліпшує становище обвинуваченого, тому суд вважає за необхідне застосувати правові норми кримінального закону в редакції, що діє на момент постановлення ухвали.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.309 КК України карається штрафом від двох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк до трьох років.

Таким чином, вказане кримінальне правопорушення, відповідно до положень ст.12 КК України є не тяжким.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Обставини, передбачені ч.2, 3 ст.49 КК України за наявності яких перебіг давності зупиняється, або переривається, судом не встановлено.

З матеріалів справи вбачається, що з дня вчинення інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення пройшло більше п`яти років.

Згідно з ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Суд враховує правову позицію, викладену Касаційним Кримінальним Судом у складі Верховного Суду в постанові від 19.11.2019 року в справі №345/2618/16-к, відповідно до якої звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч.1 ст.49 КК України, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності.

При цьому, в постанові від 25 лютого 2021 року в справі № 192/3301/16-к Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду вказав, що системне тлумачення норм кримінального та процесуального закону свідчить про те, що до особи можуть бути застосовані положення ст.49 КК України у випадках, передбачених цією статтею та за наявності клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності. При цьому таке клопотання подається стороною кримінального провадження, а не виключно підозрюваним, обвинуваченим або засудженим. Разом з тим кримінальний процесуальний кодекс вказує на обов`язковість згоди обвинуваченого на звільнення його саме від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України.

Також, при ухваленні вказаного рішення, суд враховує позицію Верховного Суду колегії суддів Касаційного кримінального суду у постанові від 26 березня 2020 року у справі № 730/67/16-к, в якій вказано, що передбачений законом (ст.49 КК України) інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує таке звільнення із визнанням ними своєї винуватості у вчиненні злочину. Таким чином, невизнання підозрюваним, обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності у передбачених законом випадках за умови роз`яснення їм судом суті підозри чи обвинувачення, підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони кримінального провадження про таке звільнення.

Постановою Верховного суду Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 24 травня 2021 року у справі № 522/2652/15-к зауважено, що суддя районного суду при постановленні ухвали, відповідно до ст.372 КПК України, не повинен вирішувати питання про встановлення вини обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення.

Наведені висновки Верховного суду дотримані судом, тому суд не пов`язує звільнення від кримінальної відповідальності із фактом визнання обвинуваченими своєї винуватості у скоєнні кримінального правопорушення, або ж за фактом його відсутності.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність закриття кримінального провадження та звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, оскільки, строки притягнення до кримінальної відповідальності, передбачені ст.49 КК України сплинули.

З матеріалів справи вбачається, що під час досудового розслідування проведено експертизу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекусорів №1539-Х від 05.01.2017 року у розмірі 2201,00 грн.

За приписами ст.118 КПК одним із видів процесуальних витрат є витрати, пов`язані із залученням експертів.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст.122 КПК витрати, пов`язані із залученням, зокрема експерта, несе сторона кримінального провадження, яка його залучила, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Залучення стороною обвинувачення спеціалістів, експертів спеціалізованих державних установ, проведення експертизи (обстежень і досліджень) за дорученням слідчого судді або суду здійснюються за рахунок коштів, що за цільовим призначенням виділяються таким експертним установам з Державного бюджету України.

Згідно з ч.2 ст.124 КПК у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити, що об`єднана палата Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду в постанові від 12 вересня 2022 року (справа №203/241/17) сформулювала висновок з цього питання, який зводиться до того, що в разі звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, у тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрите на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

Беручи до уваги те, що суд звільняє ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.309 КК України, на підставі ст.49 цього Кодексу у зв`язку із закінченням строків давності, кримінальне провадження щодо нього підлягає закриттю, при цьому ініціатором проведення експертизи був орган досудового розслідування, тому відповідно до приписів ст.ст.122, 124 КПК витрати на проведення експертизи не підлягають стягненню з обвинуваченого, а їх необхідно віднести на рахунок держави.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого у кримінальному провадженні не обирався.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Миколаївського районного суду Одеської області від 23.11.2016 року скасувати.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.12,44,49,309 КК України, ст.ст.100,129,284-286,314,369,370,372 КПК України, суд,

постановив:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про звільнення від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строку для притягнення до кримінальної відповідальності задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, у зв`язку із закінченням строку для притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України - закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Миколаївського районного суду Одеської області від 23.11.2016 року на речовину рослинного походження сіро-зеленого кольору, ззовні схожу на коноплю (канабіс) скасувати.

Речові докази, а саме: речовину рослинного походження сіро-зеленого кольору, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом масою 4г та речовину рослинного походження (стебла) масою 235г знищити.

Витрати на проведення експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекусорів №1539-Х від 05.01.2017 року у розмірі 2201,00 грн. - віднести на рахунок держави.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Доброславський районний суд Одеської області протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1