Справа № 372/4881/25
Провадження 1-кс-1114/25
ухвала

Іменем України

26 серпня 2025 року Слідчий суддя Обухівського районного суду Київської області ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у залі судових засідань Обухівського районного суду Київської області клопотання слідчого СВ Обухівського РУП ГУ НП в Київській області про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Миронівка Київської області, громадянин України, який має середньо-спеціальну освіту, не одружений, не працюючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, а саме підозрюється в тому, що 24 серпня 2025 року, близько 19 годин 44 хвилин, водій ОСОБА_5 , керуючи технічно справним автомобілем марки «OPEL ASTRA» державний номерний знак НОМЕР_1 , в порушення вимог пункту 2.3 б) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року та введених в дію з 01 січня 2002 року (далі Правила дорожнього руху), відповідно до яких «для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, не відволікатися від керування цим засобом у дорозі», пункту 2.9 а) ПДР України, відповідно до якого «водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння», перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, рухаючись по вулиці Центральна в с. Центральне в межах Обухівського району Київської області в напрямку від м. Миронівка до с. П`ятихатка, проявив злочинну самовпевненість, не був уважний під час керування транспортним засобом, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну, внаслідок чого своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху та в порушення вимог пункту 12.1 ПДР України, відповідно до якого «під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним», не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечну швидкість руху керованого ним транспортного засобу, не впорався із керуванням автомобіля, що призвело до виїзду за межі проїзної частини дороги, а саме на праве узбіччя по напрямку його руху де в подальшому допустив зіткнення з металевим парканом Миронівського інституту пшениці ім. В. М. Ремесла НААН, що по вул. Центральна, 68 в с. Центральне Обухівського району Київської області.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля марки «OPEL ASTRA» державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому проксимального відділу великогомілкової кістки з переломом малогомілкової кістки, що за ступенем тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за критерієм тривалості розладу здоров`я понад 21 день за звичайного перебігу.

Грубе порушення водієм ОСОБА_5 вимог пунктів 2.3 б), 2.9 а) та 12.1 Правил дорожнього руху України перебуває у причинно-наслідковому зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді спричинення середньої тяжкості тілесних ушкоджень потерпілому, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що спричинило середньої тяжкості тілесних ушкоджень потерпілому, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України.

25 серпня 2025 року ОСОБА_7 , вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 24.08.2025; протоколом затримання ОСОБА_5 від 24.08.2025; висновком та актом медичного огляду щодо виявлення стану алкогольного сп`яніння від 24.08.2025 року; довідкою з КНП ОМР «Обухівська БЛІЛ» щодо наявності тілесних ушкоджень у потерпілого; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 24.08.2025.

Підозрюваний ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, за який законом передбачено максимальне покарання у вигляді позбавлення волі строком до 3 років з позбавлення права керувати транспортними засобами на строку від трьох до п`яти років.

В ході здійснення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні наявні достатні підстави вважати, що існують ризики, передбачені п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, невиконання підозрюваним ОСОБА_8 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

П. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України підозрюваний ОСОБА_5 , може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки останній підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком до 3 років, а тому під тягарем можливого покарання він може переховуватися від органу досудового розслідування, прокуратури та суду. У справі «Москаленко проти України» (рішення від 20.05.2010 року п. 36) Європейський суд зазначив, що органи судової влади неодноразово посилалися на імовірність того, що до заявника може бути застосоване суворе покарання, враховуючи тяжкість злочинів, у скоєнні яких він обвинувачувався. У цьому контексті ЄСПЛ нагадав, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Також ЄСПЛ визнав, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, який у своєму рішенні від 26.07.2001 по справі «Ілійков проти Болгарії» зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів. У рішенні по справі «W. проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилятись від слідства.

П. 3 ч.1 ст.177 КПК України, згідно з яким ОСОБА_5 , може впливати на потерпілих, свідків, інших осіб у кримінальному провадженні, необхідно зазначити наступне. Даний ризик обґрунтовується тим, що підозрюваний, ОСОБА_5 , є знайомим потерпілого ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні, а тому підозрюваний має всі фактичні можливості, як особисто так і шляхом впливу потерпілого з боку інших осіб (друзів, товаришів, рідних та близьких) створити умови для зміни або ненадання показань органам досудового розслідування через примус, вплив або залякування потерпілого.

Окрім того, зважаючи на наявність підстав передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, доведеність ризиків, вважаю, що застосування більш м`якого запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 окрім як застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, не зможе забезпечити дієвості кримінального провадження та запобігти виникненням ризиків, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не може бути застосовано до підозрюваного у зв`язку з тим, що останній підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, за який законом передбачено максимальне покарання у вигляді позбавлення волі строком до 3 років з позбавлення права керувати транспортними засобами на строку від трьох до п`яти років, у зв`язку з чим останній може зникнути від органу досудового слідства та переховуватись, що в свою чергу призведе до неможливості закінчення розслідування.

До підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистої поруки не можливо застосувати у зв`язку тим, що відсутні особи, які можуть виступити його поручителями до теперішнього часу не надійшли заяви від осіб, що заслуговують на особливу довіру та які б виявили бажання бути поручителями підозрюваного ОСОБА_5 , що виключає можливість застосування відносно нього запобіжного заходу особистої поруки, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 176 КПК України.

Заслухавши виступ прокурора, який просив задовольнити клопотання, про існування визначених ст. 177 КПК України ризиків, думку підозрюваного та захисника, які просили застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, вивчивши копії матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, приходжу до висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваною кримінальних правопорушень.

У відповідності до ч. 2 ст. 181 КПК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, може бути застосований до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення яких законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження вбачається, що 24.08.2025 року внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України (кримінальне провадження № 0001607).

25 серпня 2025 року ОСОБА_7 вручено письмове повідомлення про підозру, у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України.

Під час розгляду клопотання прокурором доведено наявність обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики, які виправдовують необхідність застування запропонованого виду запобіжного заходу, оскільки поданими матеріалами підтверджується, що досудове розслідування триває, підозрюваний обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Враховуючи тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він підозрюється, даних про його особу, зокрема те, що він раніше не судимий, зважаючи на необхідність виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігти спробам переховуватися від органів досудового розслідування, а також зважаючи на доведеність прокурором наявності всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, вважаю за необхідне застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

При цьому дослідженими слідчим суддею доказами, зокрема заявою власниці, її паспортом, підтверджується доводи підозрюваного і можливість перебування підозрюваного за місцем проживання, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , під домашнім арештом. Також слід прийняти до уваги, що проживання підозрюваного в с. Центральне Обухівського району Київської області, буде сприяти створенню умов для його належної процесуальної поведінки та участі у слідчих і процесуальних діях по місцю здійснення досудового розслідування.

Поряд із тим, доводи сторони захисту про достатність нічного домашнього арешту з огляду на наміри заробляти кошти для відшкодування шкоди слід визнати непереконливими і необґрунтованими, оскільки підозрюваний не має офіційного місця роботи та легального джерела доходу.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 179, 184, 186, 193, 194, 206 КПК України,

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Миронівка Київської області, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки:

-прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за викликом у визначений час, місце, залежно від стадії кримінального провадження;

-не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває (Київська область, Обухівський район, село Центральне), без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-не спілкуватись поза межами процесуальних дій із потерпілим, свідками у кримінальному провадженні.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_7 , що в разі не виконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і накладено грошове стягнення.

Визначити строк дії ухвали слідчого судді до 23 жовтня 2025 року включно, який обраховувати з 26 серпня 2025 року з 18 год. 00 хв.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СВ Обухівського РУП ГУ НП в Київській області, якому доручено досудове розслідування цього кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1