ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/3504/25 Провадження 1-кс/636/768/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.06.2025 місто Чугуїв

Слідчий суддя Чугуївського міського суду Харківської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуєві клопотання слідчого СВ Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню № 0000539, внесене 18.04.2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, про дозвіл на затримання особи з метою приводу для вирішення питання про обрання відносно неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

встановив:

До суду надійшло клопотання слідчого СВ Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_4 , про надання дозволу на затримання підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою приводу для участі у розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання слідчий вказує, що ОСОБА_5 , 29 січня 2002 року будучи засудженим відповідно до вироку Жовтневого районного суду м. Харкова від 20 листопада 2023 року за ч. 2, 3 ст. 307 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна, був умовно-достроково звільнений 23 травня 2024 року відповідно до ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова у зв`язку із проходженням військової служби за контрактом, невідбутий строк 6 років, 2 місяці 10 днів народження. Таким чином ОСОБА_5 уклав контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового складу строком до закінчення особливого періоду.

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 155 від 28 травня 2024 року (по стройовій частині) солдата ОСОБА_5 призначено на посаду стрільця-санітара 3 штурмового спеціалізованого відділення 1 штурмового спеціалізованого взводу 1 штурмової спеціалізованої роти військової частини НОМЕР_1 .

Вимоги ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зобов`язують солдата ОСОБА_5 захищати Вітчизну, суверенітет і територіальну цілісність України.

У відповідності до вимог ст.ст. 9, 11, 12, 14, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV (зі змінами), ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №551-XIV, солдат ОСОБА_5 під час проходження військової служби повинен свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; беззастережно виконувати накази командирів; знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків та виконувати завдання, пов`язані із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України та інше.

Пунктом 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: на території військової частини або в іншому місці роботи протягом робочого часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком; на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Згідно вимог ст.ст. 12, 14 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків він зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові. Із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити - до наступного прямого начальника.

Статтями 129, 130, 199 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, визначено необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків, зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місця служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Вимоги ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зобов`язують солдата ОСОБА_5 захищати Вітчизну, суверенітет і територіальну цілісність України.

У відповідності до вимог ст.ст. 9, 11, 12, 14, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV (зі змінами), ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №551-XIV, солдат ОСОБА_5 під час проходження військової служби повинен свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; беззастережно виконувати накази командирів; знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків та виконувати завдання, пов`язані із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України та інше.

Пунктом 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: на території військової частини або в іншому місці роботи протягом робочого часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком; на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Згідно вимог ст.ст. 12, 14 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків він зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові. Із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити - до наступного прямого начальника.

Статтями 129, 130, 199 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, визначено необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків, зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місця служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Верховною радою України, у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради Національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжено по теперішній час.

ОСОБА_5 будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, достовірно знав та усвідомлював, що повинен неухильно дотримуватись вимог ст.ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV, які зобов`язують його: свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, захищати суверенітет і територіальну цілісність України, забезпечувати її економічну та інформаційну безпеку, віддано служити українському народу, сумлінно, чесно та зразково виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, не допускати негідних вчинків.

Однак, солдат ОСОБА_5 під час проходження військової служби, в порушення вищезазначених нормативно-правових актів 08 серпня 2024 року вирішив стати на злочинний шлях та діючи з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою взагалі незаконно ухилитися від неї, вирішив стати на злочинний шлях та у порушення зазначених статутних вимог, а також ст. 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України № 548-XIV від 24.03.1999, вирішив не з`явитись до місця дислокації військової частини НОМЕР_1 , поблизу АДРЕСА_1 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 в порушення вищевказаних нормативно-правових актів, діючи з прямим умислом, а саме усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою ухилитися від військової служби та з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, без відповідних дозволів командирів та начальників, за відсутності законних підстав та поважних причин після виписки 08.08.2024 з лікувального закладу КНП «Черкаський обласний клінічний госпіталь ветеранів війни» Черкаської обласної ради, не з`явився до місця тимчасового перебування військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 , зарахованих у розпорядження, відновлення, лікування під наглядом лікаря та відпочинку, поблизу н.п. Малинівка Чугуївського району Харківської області, понад три доби.

Доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_5 з 08.08.2024 по теперішній час не вжив жодних заходів для повернення у військову частину, в медичні установи, правоохоронні органи, органи державної влади або органи місцевого самоврядування не звертався та не повідомляв про свою належність до військової служби за наявності реальної можливості для цього.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у кримінальному правопорушенні злочині, передбаченому ч. ч. 5 ст. 407 КК України - нез`явлення військовослужбовця вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад три доби, вчинені в умовах воєнного стану.

30 квітня 2025 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України - нез`явлення військовослужбовця вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад три доби, вчинені в умовах воєнного стану.

Далі, 30 квітня 2025 року ОСОБА_5 надав клопотання про намір повернутися для продовження проходження військової служби в будь-якій іншій військовій частині Збройних Сил України. ОСОБА_5 зараховано до військової частини НОМЕР_1 .

В подальшому встановлено, що 10 травня 2025 року близько 13 години 50 хвилин під час позапланової перевірки особового складу зведеної роти штурмового спеціалізованого батальйону « ІНФОРМАЦІЯ_3 » військової частини НОМЕР_1 було помічено відсутність солдата ОСОБА_5 , у тимчасовому районі зосередження у АДРЕСА_2 .

Після повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення злочину ОСОБА_5 , а саме з 10 травня 2025 року та на даний час ОСОБА_5 переховується від органів слідства, за місцем постійного мешкання та у військовій частині відсутній, не з`являвся, телефонного зв`язку з ним не має. Оперативному підрозділу надано доручення в порядку ст.. 40 КПК України з метою встановлення місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_5 . Згідно рапортів працівників Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області встановити його місцезнаходження на цей час не можливо.

05 червня 2025 року за місцем фактичного мешкання ОСОБА_5 , а саме за адресою: АДРЕСА_3 направлено (фіскальний чек №360 від 05 червня 2025 року, 13:11:34, фіскальний чек №352 від 05 червня 2025 року, 13:13:19, фіскальний чек №344 від 05 червня 2025 року, 13:13:47, АТ «УКРПОШТА») трьома окремими рекомендованими листами: три повістки про виклик до Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області на 09 червня 2025 року на 10 годину 00 хвилин, на 10 червня 2025 року на 10 годину 00 хвилин, на 11 червня 2025 року на 10 годину 00 хвилин.

За даними викликами ОСОБА_5 до Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області не з`явився.

Допитана в якості свідка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка є тіткою ОСОБА_5 по суті заданих їй запитань повідомила, що на протязі з квітня 2024 року він проходив військову службу, після отримання поранення не вийшов на службу, де він був невідомо. Після чого, 30 квітня 2025 року повернувся до служби та проходив службу у н.п. Курськ. Після чого його місце перебування їй не відоме, номер мобільного телефону їй не відомий.

На теперішній час у кримінальному провадженні проводяться заходи на встановлення місцезнаходження ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 маючи реальну можливість звільнення від кримінальної відповідальності, самовільно залишив розташування військової частини, до органів поліції не звернувся, про місце свого перебування не повідомляє, що свідчить про його намір і у подальшому ухилитися від військової служби та правоохоронних органів.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: матеріалами службового розслідування, відповідно до висновку яких ОСОБА_5 вважати таким, що самовільно залишив військову частину; протоколами допиту свідків: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , проведеними заходами, направленими на встановлення місцезнаходження ОСОБА_5 (запити, розшукові заходи у порядку ст. 40 КПК України).

На теперішній час місцезнаходження ОСОБА_5 органу досудового розслідування невідоме, за місцем постійного мешкання та місці дислокації військової частини він відсутній, з показів свідків місцезнаходження їм не відомо, телефонного зв`язку з ним не має, що є підставою вважати, що він умисно переховується від органів слідства та суду.

Прокурор та слідчий надали заяви в яких підтримали клопотання та просили його задовольнити, посилаючись на те, що підозрюваний ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні даного злочину, підозра не вручена, оскільки він переховується від органів слідства і місце його мешкання невідомо.

Слідчий суддя дослідив матеріали додані до клопотання, приходить до наступного.

У вчиненні кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с. Дудківка Зміївського району Харківської області, громадянин України, раніше судимий 20 листопада 2023 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільненого 23 травня 2024 року відповідно до ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова умовно достроково у зв`язку із проходженням військової служби за контрактом, невідбутий строк 6 років, 2 місяці 10 днів; військовослужбовець військової служби за контрактом, на момент вчинення злочину перебуваючий на посаді стрілець-санітар 3 штурмового спеціалізованого відділення 1 штурмового спеціалізованого взводу 1 штурмової спеціалізованої роти « ІНФОРМАЦІЯ_3 » військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні солдат, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , місце фактичного проживання та перебування на теперішній час не встановлено, якого 30.04.2025 повідомлено про підозру за ч. 5 ст. 407 КК України.

Вина ОСОБА_5 підтверджується зібраними під час досудового розслідування у кримінальному провадженні доказами, а саме: матеріалами службового розслідування, відповідно до висновку яких ОСОБА_5 вважати таким, що самовільно залишив військову частину; протоколами допиту свідків: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Після вчинення кримінального правопорушення та на даний час ОСОБА_5 переховується від органів слідства, за місцем постійного мешкання відсутній. Згідно інформації Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області за місцем фактичного проживання ОСОБА_5 були направлені повістки про виклик до Чугуївського РУП. Допитана в якості свідка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка являється тіткою ОСОБА_5 по суті заданих їй запитань повідомила, що на протязі з квітня 2024 року проходив військову службу, після отримання поранення не вийшов на службу, де він був не відомо. Після чого, 30 квітня 2025 року повернувся до служби та проходив службу у н.п. Курськ. Після чого його місце перебування їй не відоме, номер мобільного телефону їй невідомий.

Згідно зі ст. 188 КПК України, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Це клопотання може бути подане: 1) одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою; 2) після подання клопотання про застосування запобіжного заходу і до прибуття підозрюваного, обвинуваченого до суду на підставі судового виклику; 3) після неприбуття підозрюваного, обвинуваченого за судовим викликом для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і відсутності у слідчого, суду на початок судового засідання відомостей про поважні причини, що перешкоджають його своєчасному прибуттю.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у скоєнні вказаного кримінального правопорушення підтверджується наданими письмовими показами допитаних свідків по кримінальному провадженню та іншими доданими до клопотання матеріалами кримінального провадження.

На підставі ч. 3 ст. 190 КПК України, ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту: приводу підозрюваного, обвинуваченого до суду; або закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній, або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали, у якій не зазначено строку її дії; або відкликання ухвали прокурором.

Наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, підтверджується тим, що ОСОБА_5 підозрюється у тяжкому злочині, на виклики слідчого не з`являється, після вчинення злочину з місця проживання зник, що вказує на бажання останнього ухилитись від слідства та суду.

Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_5 переховується від органів досудового розслідування, вчинив кримінальний проступок, суд приходить до висновку, що клопотання слідчого про дозвіл на затримання з метою приводу ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, в рамках наявного кримінального провадження, є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 177, 183-184, 187-191, 369-372 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

Клопотання слідчого СВ Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню № 0000539, внесене 18.04.2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, про дозвіл на затримання особи з метою приводу для вирішення питання про обрання відносно неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, задовольнити.

Дозволити затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Дудківка Зміївського району Харківської області, громадянина України, раніше судимого 20 листопада 2023 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільненого 23 травня 2024 року відповідно до ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова умовно достроково у зв`язку із проходженням військової служби за контрактом, невідбутий строк 6 років, 2 місяці 10 днів; військовослужбовець військової служби за контрактом, на момент вчинення злочину перебуваючий на посаді стрілець-санітар 3 штурмового спеціалізованого відділення 1 штурмового спеціалізованого взводу 1 штурмової спеціалізованої роти « ІНФОРМАЦІЯ_3 » військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні солдат, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Виконання ухвали суду доручити Чугуївському РУП ГУНП в Харківській області.

Відповідно до ст. 191 КПК України, затримана на підставі ухвали слідчого судді, суду особа не пізніше 36 (тридцяти шести) годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до слідчого судді, суду, який постановив ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу. Службова особа, яка на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання затримала особу, зобов`язана негайно вручити їй копію зазначеної ухвали. Уповноважена службова особа (особа, якій законом надане право здійснювати затримання), яка затримала особу на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання або у якої під вартою тримається особа, щодо якої діє ухвала про дозвіл на затримання, негайно повідомляє про це слідчого, прокурора, зазначеного в ухвалі.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту: 1) приводу підозрюваного, обвинуваченого до суду; 2) закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній, або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали, у якій не зазначено строку її дії; 3) відкликання ухвали прокурором.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя