Провадження № 11-кп/824/2373/2025 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 , ОСОБА_7

особи, щодо якої застосовано примусові заходи виховного характеру - ОСОБА_8 ;

законного представника ОСОБА_9 ;

захисника ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 01 жовтня 2024 року про застосування щодо неповнолітнього ОСОБА_8 примусових заходів виховного характеру у виді застереження та передачі його під нагляд матері ОСОБА_9

В С Т А Н О В И Л А:

За ухвалою неповнолітній ОСОБА_8 наніс умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, неповнолітньому ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за наступних обставин.

Так, 26.04.2024 року неповнолітній ОСОБА_8 в компанії з неповнолітнім ОСОБА_12 проходили біля дитячого майданчика по вул. Чорнобильській, 24/26 у м.Києві, де в той час на лавці сидів наглядно знайомий із навчального закладу неповнолітній ОСОБА_11 .

Проходячи повз неповнолітнього ОСОБА_11 , неповнолітні ОСОБА_8 та ОСОБА_12 почали словесно ображати останнього нецензурними словами.

Будучи обуреним діями вказаних осіб, неповнолітній ОСОБА_13 покликав до себе ОСОБА_8 та запитав, навіщо він його ображає.

Неповнолітній ОСОБА_8 , в свою чергу, на ґрунті раптово виниклої особистої неприязні, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто, діючи з прямим умислом, кулаком своєї лівої руки заподіяв один удар в область верхньої губи неповнолітнього ОСОБА_11 , спричинивши тим самим тілесне ушкодження у вигляді забійної рани на слизовій оболонці верхньої губи справа з переходом на червону кайму, яке, згідно експертизи, відноситься до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я на строк понад 6 але менш ніж 21 добу (за критерієм тривалості розладу здоров`я).

Ухвалою щодо неповнолітнього ОСОБА_8 застосовані примусові заходи виховного характеру у вигляді застереження та передачі його під нагляд матері.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу змінити у зв`язку з неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність шляхом доповнення її резолютивної частини рішенням про визначення тривалості примусового заходу виховного характеру у виді передачі неповнолітнього ОСОБА_8 під нагляд матері ОСОБА_9 , а саме до досягнення ним повноліття, оскільки суд не застосував вимоги ч.3 ст.105 КК України.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, захисника, особу, щодо якої застосовано заходи виховного характеру, та його законного представника, які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Висновки суду про доведеність вчинення неповнолітнім ОСОБА_8 суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, при обставинах, викладених в ухвалі суду, правильність визначення примусового заходу виховного характеру у вигляді застереження, в апеляційній скарзі не оскаржуються, тому у відповідності до ст.404 КПК України законність та обґрунтованість ухвали в цій частині апеляційним судом не перевіряється.

Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, які б могли істотно вплинути на законність ухвали, колегією суддів не встановлено.

Разом з тим, доводи апеляційної скарги прокурора про те, що при застосуванні до неповнолітнього ОСОБА_8 примусових заходів виховного характеру суд першої інстанції неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, є обґрунтованими.

Відповідно до ч.ч.2,3 ст.105 КК України тривалість примусового заходу виховного характеру у вигляді передачі неповнолітнього під нагляд батьків встановлюються судом, який його призначає.

Проте, судом першої інстанції не застосовано закон про кримінальну відповідальність, який підлягає застосуванню, оскільки у вказаній ухвалі суду не визначено тривалість примусового заходу виховного характеру у вигляді передача неповнолітнього під нагляд матері.

За таких обставин, враховуючи, що неповнолітній ОСОБА_8 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , то тривалість призначеного примусового заходу виховного характеру у вигляді передачі неповнолітнього під нагляд матері слід визначити до досягнення ним повноліття.

За таких обставин ухвала у частині застосування примусового заходу виховного характеру у вигляді передачі неповнолітнього під нагляд матері підлягає зміні.

Керуючись ст.ст.404,405,407,419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 01.10.2024 року щодо ОСОБА_8 змінити.

Застосувати, щодо неповнолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , примусові заходи виховного характеру у виді застереження та передачі його під нагляд матері ОСОБА_9 до досягнення ним повноліття.

В іншій частині ухвалу залишити без змін.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Суддя: Суддя: Суддя: