Житомирський апеляційний суд
Справа №296/8144/25 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-сс/4805/542/25
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2025 року Житомирський апеляційний суд

в складі: головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю : секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 (дистанційно),

підозрюваного ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м.Житомирі судове провадження №296/8144/25 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 28.07.2025, якою продовжено підозрюваному

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину російської федерації, раніше не судимому, проживаючому АДРЕСА_1 ,

запобіжний захід у виді тримання під вартою до 28 вересня 2025 з визначенням розміру застави в розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 908400 грн.,

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю за адресою: АДРЕСА_1 . За неможливості застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, просить визначити розмір застави, що відповідає 100 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вказує, що даний запобіжний захід є занадто суворим, а розмір застави визначено без врахування майнового стану підозрюваного. Посилається на те, що підозра, яка оголошена ОСОБА_9 за ч.2,3,4 ст.190 КК України є необгрунтованою, оскільки відсутні докази його причетності до вказаних злочинів, а також не доведено, що ОСОБА_9 був обізнаний про злочинну діяльність свого повнолітнього сина ОСОБА_10 .. Вважає, що прокурором не доведено таких кваліфікуючих ознак злочину, як попередня змова та умисел на заволодіння чужим майном. Зазначає, що ризики, на які вказує прокурор, не доведені та не доведено, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

В ухвалі слідчого судді зазначено, що cлідчий СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_11 звернувся до слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира з клопотанням про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 днів.

В обґрунтування поданого клопотання слідчий зазначив, що СУ ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному првадженні, відомості про яке 25.10.2022 внесені до ЄРДР за №0002051 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3, 4 ст. 190 КК України, зокрема за підозрою ОСОБА_9 у тому, що він 04.02.2025 діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_10 , перебуваючи на території Житомирського району Житомирської області та використовуючи засоби мобільного та інтернет зв`язку, шляхом обману, під приводом здійснення вантажного перевезення заволоділи 10 тонами цукру, що належить ОСОБА_12 , внаслідок чого заподіяли останньому матеріальної шкоди на загальну суму 240 000 грн.

Крім того, 04.03.2025 ОСОБА_9 діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_10 , перебуваючи на території Житомирського району Житомирської області та використовуючи засоби мобільного та інтернет зв`язку, шляхом обману, під приводом здійснення вантажного перевезення заволоділи майном ОСОБА_13 , а саме електродвигунами різних модифікацій, чим заподіяли матеріальну шкоду потерпілому на загальну суму 140 000 гривень.

Крім того, 14.03.2025 ОСОБА_9 діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_10 , перебуваючи на території Житомирського району Житомирської області та використовуючи засоби мобільного та інтернет зв`язку, шляхом обману, під приводом здійснення вантажного перевезення заволоділи майном ТОВ «Летичів Агро», а саме 8000 кг насіння сої вартістю 419 949, 96 грн., яке перевозилось з території ТОВ «Прогрейн Укр», що розташоване за адресою: Київська область, Білоцерківський район, с. Дулицьке, вул. Хліборобів, 10Н, чим заподіяли шкоду у великому розмірі.

Крім того, 27.03.2025 ОСОБА_9 діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_10 , перебуваючи на території Житомирського району Житомирської області, використовуючи засоби мобільного та інтернет зв`язку шляхом обману заволоділи майном ФГ «Лани Полісся», а саме 22 000 кг сортової картоплі вартістю 770 000 грн., яка перевозилась з території ТОВ «Централ Плейнс Груп Україна», що розташована за адресою: Львівська область, Львівський район, с. Великосілки, вул. П. Полуботка, 4В, чим заподіяли шкоду у великому розмірі.

29.05.2025 ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3, 4 ст. 190 КК України.

02.06.2025 ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира (справа №296/5891/25) до підозрюваного ОСОБА_9 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 29.07.2025 із визначенням застави у розмірі 380 (триста вісімдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1 150 640 (один мільйон сто п`ятдесят тисяч шістсот сорок) гривень.

Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 25.07.2025р. у справі № 296/8088/25 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № № 0002051 від 25.10.2022, продовжено до шести місяців, тобто до 29.09.2025р.

Подане клопотання мотивоване тим, що строк тримання під вартою підозрюваного спливає 29.07.2025, при цьому досудове розслідування триває та ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які стали підставою для застосування вказаного запобіжного заходу не зменшились, тому слідчий просив продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_9 в межах строку досудового розслідування.

Враховуючи обґрунтованість підозри, наявність ризиків, передбачених п.п.1-5 ч.1 ст.177 КПК України, які не зменшилися, дані про особу підозрюваного, а також те, що продовження тримання під вартою зможе запобігти вказаним ризикам та належним чином забезпечить проведення процесуальних дій у кримінальному провадженні, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_9 зменшивши розмір застави.

Заслухавши доповідача, доводи захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_9 в підтримання апеляційної скарги, думку прокурора в заперечення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали клопотання слідчого, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою прокурор подає не пізніше, ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно ч.2 ст.199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування.

Положеннями ст.177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 зазначеного закону, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч.1 ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявних ризиків, зазначених в ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; його репутацію та майновий стан, наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи, завжди має бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер і тяжкість злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено у разі засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, слідчий суддя вищевказаних вимог закону дотримався та здійснив аналіз доказів, які дають достатні підстави вважати повідомлену ОСОБА_9 підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3, 4 ст. 190 КК України обґрунтованою.

Так, у п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2,3,4 ст.190 КК України, підтверджується зібраними органом досудового розслідування доказами, копії яких містяться в матеріалах клопотання, зокрема протоколами НСРД та іншими доказами у їх сукупності.

За таких обставин доводи апелянта щодо необгрунтованості підозри спростовуються зазначеними доказами.

Крім того, слідчій суддя дійшов правильного висновку про доведеність прокурором ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливість переховування від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання, яке загрожує ОСОБА_9 у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, в яких останній підозрюється; можливість незаконно впливати на потерпілих та свідків з метою схилити останніх до відмови від показань; можливість перешкоджати кримінальному провадженню шляхом знищення, приховування речей чи документів, які мають значення для встановлення обставин злочинів, які на теперішній час слідством не віднайдені, або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також можливість підозрюваного продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, ураховуючи багатоепізодність злочину.

Отже, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обгрунтованого висновку про те, що з огляду на тяжкість покарання, передбаченого за кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обґрунтовано підозрюється ОСОБА_9 , даних про особу останнього, слідчим в клопотанні та прокурором в судовому засіданні доведено наявність зазначених ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а тому вважає доводи апеляційної скарги захисника щодо недоведеності вказаних ризиків безпідставними.

Доводи апеляційної скарги захисника по те, що підозрюваний ОСОБА_9 позитивно характеризується, має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання, а тому до нього можливо застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту, колегія суддів вважає непереконливими, оскільки зазначені обставини не свідчать про зменшення ризиків, встановлених слідчим суддею, а лише характеризують особу.

Крім того, слідчим суддею при розгляді клопотання слідчого вже було надано оцінку вказаним доводам сторони захисту.

Посилання захисника на можливість застосування відносно підозрюваного ОСОБА_9 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, колегія суддів також вважає безпідставними з урахуванням стадії кримінального провадження та обставин інкримінованих підозрюваному кримінальних правопорушень.

Більш того, стороною захисту не доведено наявності достатніх стримуючих факторів від порушень ОСОБА_9 своїх процесуальних обов`язків у випадку застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 про можливість визначення підозрюваному застави у розмірі 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки такий розмір застави є посильним для підозрюваного та зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку, колегія суддів вважає непереконливими з огляду на таке.

Відповідно до ч.5 ст.182 КК України розмір застави визначається у таких межах: 1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні не тяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Отже, ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2,3,4 ст.190 КК України, одне з яких є тяжким злочином (ч.4 ст.190 КК України), а тому з урахуванням фактичних обставин кримінальних правопорушень, їх кількості, особи підозрюваного та наслідків для потерпілих, слідчій суддя, на думку колегії суддів, дійшов обгрунтованого висновку про необхідність визначення розміру застави, який перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки застава в меншому розмірі не здатна забезпечити виконання особою, покладених не неї обов`язків.

Водночас, колегія суддів також враховує, що ухвалою слідчого судді від 02.06.2025, якою було застосовано до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у виді тримання під вартою, розмір застави було визначено в розмірі 380 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, а тому не вбачає підстав для ще більшого зменшення розміру застави виходячи з вищенаведеного.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги захисника щодо непомірного розміру застави є безпідставними та не спростовують правильність висновків слідчого судді стосовно доцільності продовження відносно підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням саме зазначеного розміру застави.

Разом з тим, апеляційний суд вважає невірним визначення слідчим суддею строку тримання під вартою до 28.09.2025 року включно.

Відповідно ч.1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

В такому разі строк тримання під вартою, який не перевищує 60 днів, обраховується з 28 липня 2025 року до 26 вересня 2024 року включно.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді в частині визначення строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою не відповідає вимогам КПК,, а тому підлягає зміні.

Крім того, під час апеляційного розгляду підозрюваний ОСОБА_9 повідомив, що в установі, де він тримається йому не надається медична допомога за його зверненнями, що порушує його права.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу керівника ДУ «Житомирська виправна колонія №8» на заяви підозрюваного щодо надання йому медичної допомоги, зобов`язавши керівника ДУ на підставі ч.1 ст.206 КПК України організувати медичний огляд та надання медичної допомоги підозрюваному ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 залишити без задоволення.

В порядку ч.2 ст.404 КПК України ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 28.07.2025, якою продовжено підозрюваному ОСОБА_9 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 28.09.2025 з визначенням розміру застави в розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 908400 грн., - змінити в частині строку продовження тримання під вартою та визначення строку дії ухвали.

Постановити нову ухвалу в цій частині, якою продовжити строк дії запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_9 до 26.09.2025 року включно та визначити строк дії ухвали до 26.09.2025 включно.

В іншій частині ухвалу слідчого судді залишити без зміни.

На підставі ч.1 ст.206 КПК України зобов`язати начальника ДУ ЖУВП №8 ОСОБА_14 організувати медичний огляд та надання медичної допомоги підозрюваному ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: