Справа № 740/4738/25
Провадження № 1-кп/740/517/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2025 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ніжині кримінальне провадження, зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000432 від 04.06.2025 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ніжина Чернігівської області, громадянина України, з вищою освітою, працює на посаді лікаря-анестезіолога відділення анестезіології та інтенсивної терапії КНП «Ніжинська центральна міська лікарня ім. М. Галицького», та за сумісництвом в клініці "ТЕСЛА", ожружений, має малолітню дитину, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 384 КК України,

В С Т А Н О В И В:

У період часу з 14 години 20 хвилин по 15 годину 20 хвилин 18.12.2023 ОСОБА_4 , перебуваючи в службовому кабінеті Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області за адресою: вул. Станіслава Прощенка, буд. 22, м. Ніжин Чернігівської області, під час його допиту в якості свідка у кримінальному провадженні №0000099 від 25.11.2022 за ч. 1 ст. 140 КК України, будучи попередженим слідчим про кримінальну відповідальність за ст. 384 КК України (за завідомо неправдиве показання свідка), усвідомлюючи, що своїми умисними діями, що полягають у наданні органу досудового розслідування завідомо неправдивих показань, він перешкоджає встановленню істини у кримінальному провадженні №0000099 від 25.11.2022, діючи з особистого мотиву, з метою введення в оману органу досудового розслідування та штучного створення доказів захисту, надав завідомо неправдиві показання про проведення ним 02.11.2022 реанімаційних заходів (здійснення інтубації трахеї, штучної вентиляції легень мішком «Амбу», закритого масажу серця, дефібриляції, введення внутрішньовенно медичних препаратів: «дексаметазон», «гепарин», «дофамін») пацієнту ОСОБА_5 , який перебував на лікуванні в Комунальному некомерційному підприємстві «Ніжинська центральна міська лікарня ім. М. Галицького», що в дійсності не проводились.

Надання ОСОБА_4 вищевказаних завідомо неправдивих показань було поєднане зі створенням штучних доказів захисту у кримінальному провадженні №0000099 від 25.11.2022, а саме внесенні ОСОБА_4 до медичної картки стаціонарного хворого ОСОБА_5 записів про проведення ним ( ОСОБА_4 ) 02.11.2022 реанімаційних заходів (здійснення інтубації трахеї, штучної вентиляції легень мішком «Амбу», закритого масажу серця, дефібриляції, введення внутрішньовенно медичних препаратів: «дексаметазон», «гепарин», «дофамін») пацієнту ОСОБА_5 , що в дійсності не проводились.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні вину у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 384 КК України, визнав повністю та надав показання, що перебував на добовому чергуванні з 08 години ранку 01.11.2022 до 08 години ранку 02.11.2022. Фізично знаходився у відділенні анестезіології. Приблизно о 06 - 07 годині ранку 02.11.2022 зателефонував лікар ОСОБА_6 та попросив підійти у неврологічне відділення. Підійшовши туди, побачив тіло пацієнта. Оглянув його, ознаки життя були відсутні, сенсу проводити будь-які реанімаційні заходи вже не було, і такі не проводилися. Проте, на прохання лікаря ОСОБА_6 він здійснив записи в "історії хвороби" пацієнта проте, що він проводив реанімаційні заходи, а саме інтубацію трахеї, штучну вентиляцію легень мішком «Амбу», закритий масаж серця, дефібриляцію, введення внутрішньовенно медичних препаратів: «дексаметазон», «гепарин», «дофамін». Згодом, 18.12.2023 його допитувала слідча у кримінальному провадженні і попереджала про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивих показань, але він під час допиту надав показання про те, що реанімаційні заходи пацієнту проводив, хоча насправді таких не проводив. Нині про це жалкує, кається, запевняє, що зробив для себе висновки і надалі в медичну документацію буде вносити достовірні записи.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, враховуючи, що сторонами провадження не оспорюється доведеність вини обвинуваченого, кваліфікація його дій, фактичні обставини кримінального правопорушення в межах обвинувачення, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд враховує, що обвинувачений та інші учасники судового провадження вірно розуміють зміст цих обставин, не має сумнівів стосовно добровільності їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку, вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Допитавши обвинуваченого ОСОБА_4 , дослідивши матеріали кримінального провадження в обсязі, узгодженому сторонами кримінального провадження, суд дійшов висновку, що інкриміноване обвинуваченому діяння повністю доведено і вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 384 КК України, як завідомо неправдиве показання свідка, надане органу, що здійснює досудове розслідування, поєднане зі штучним створенням доказів захисту.

Вирішуючи питання про вид та розмір покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення і відомості про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення згідно із ст. 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів, яке караються виправними роботами на строк до двох років або обмеженням волі на строк до п`яти років, або позбавленням волі на строк від двох до п`яти років.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , судом визнається щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , не встановлено.

Обвинувачений є чоловіком 43 років, з вищою освітою, працює за фахом, одружений, має малолітню дитину, скарг на нього до органу місцевого самоврядування за місцем проживання не надходило, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, до адміністративної відповідальності не приягувався, до кримінальної відповідальності притягується вперше.

Ураховуючи особу винного, його відношення до скоєного та зазначені конкретні обставини справи, суд дійшов висновку про необхідність призначення обвинуваченому найменш суворого покарання, передбаченого санкцією частини статті за якою він засуджується в мінімальних розмірах. У відповідності до ч. 2 ст. 45 КВК України відрахування слід проводити з усієї суми заробітку, без виключення з цієї суми податків та інших платежів і незалежно від наявності претензій до засудженого за виконавчими документами, за кожний відпрацьований місяць при виплаті заробітної плати. Так як ОСОБА_4 працює окрім як за основним місцем роботи в КНП «Ніжинська центральна міська лікарня ім. М. Галицького», також і за сумісництвом в клініці "ТЕСЛА", відрахування слід проводити із заробітку за кожним місцем роботи, починаючи з наступного дня після надходження судового рішення та повідомлення на підприємство, в установу чи організацію.

Саме таке покарання буде справедливим та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Долю речових доказів слід вирішити згідно з ст. 100 КПК України.

Витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні відсутні, заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися. Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 384 КК України, та призначити йому покарання у виді виправних робіт строком на 6 (шість) місяців за кожним місцем роботи з відрахуванням в доход держави десяти відсотків із суми заробітку ОСОБА_4 .

Речові докази: оригінал протоколу допиту свідка ОСОБА_4 від 18.12.2023 - зберігати у матеріалах кримінального (судового) провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду, і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно вручити обвинуваченому, прокурору.

Суддя ОСОБА_1