г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/2225/25
Номер провадження 1-кп/213/207/25
В И Р О К

Іменем України

29 травня 2025 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, яке внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 02.04.2025 року за №0000112 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, громадянина України, освіта середня, неодруженого, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуваючого, військовослужбовця,зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 статті 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 1 квітня 2025 року о 10 годині 30 хвилинперебуваючи на п`ятому поверсі першого під`їзду будинку АДРЕСА_2 , побачив велосипед. Обвинувачений, скориставшись відсутністю уваги з боку власника та інших осіб, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно викрав залишений на площадці велосипед, вартість якого згідно висновку експерта становить 7600,00 гривень, що належить ОСОБА_5 . На цьому велосипеді поїхав у інший район міста та здав до ломбарду. Отримав за велосипед 4000 гривень та витратив їх на власні потреби. На даний час велосипед повернутий потерпілій.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України таємне викрадання чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Потерпіла до судового засідання не з`явилась, про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином. З урахуванням думки обвинуваченого та прокурора, суд ухвалив проводити розгляд кримінального провадження за відсутністю потерпілої.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні вину визнав в повному обсязі, щиро розкаявся у вчиненому. Підтвердив, що кримінальне правопорушення вчинив за обставин, наведених у обвинувальному акті.

Прокурор заявив клопотання про застосування положень частини 3 статті 349 КПК України та просив не досліджувати обставини справи, оскільки обвинувачений фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення визнає повністю. Обвинувачений дане клопотання підтримав.

Приймаючи до уваги, що обвинувачений винним себе у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та беззаперечно, його показання відповідають суті обвинувачення, фактичні обставини не оспорюються, суд за згодою обвинуваченого та інших учасників кримінального провадження, які вважають підтвердженими наявними в матеріалах кримінального провадження доказами фактичні обставини скоєного: дату, час, місце спосіб і інші обставини скоєння кримінальних правопорушень, а також форму вини і спрямованість умислу; мотив кримінального правопорушення, його наслідки; обставини, які впливають на ступінь і характер відповідальності; обставини, які характеризують особу обвинувачуваного, визнає їх доказаними в судовому засіданні і вважає за доцільне не досліджувати у повному обсязі докази відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України, обмежившись допитом обвинувачуваного, без проведення допиту свідків, та дослідженням матеріалів, що стосуються даних, які характеризують особу обвинуваченого.

Судом встановлено, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст такого порядку та у суду не виникло сумнівів у добровільності позицій сторін, обвинувачений правильно розуміє зміст фактичних обставин, які ним не оспорюються, усвідомлює обмеження у подальшому оскарженні цих обставин в апеляційному порядку.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, безпосередньо допитавши у судовому засідання обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності та їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов висновку по те, що ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадання чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

При вирішенні питання відносно призначення покарання, суд керується статтями 50, 65 КК України в частині законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання та досягнення мети його призначення.

При призначенні покарання суд виходить з вимог закону щодо достатності покарання для виправлення особи, запобігання скоєнню ним нових кримінальних правопорушень, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України вчинене кримінальне правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України віднесено до тяжких злочинів.

Дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 , суд установив, що він раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 14.05.2024 року призупинена військова служба, виключений зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення з 15.03.2024 року солдат ОСОБА_4 , колишній командир аеромобільного відділення аеромобільного взводу аеромобільної роти аеромобільного батальйону.

Обставин, які обтяжують покарання на підставі ст. 67 КК України, не встановлено. Обставиною, що пом`якшує покарання, відповідно до статті 66 КК України, є щире каяття.

Підстав для застосування ст. 69 КК України не встановлено.

З огляду на наведене, ураховуючи всі зазначені вище обставини в їх сукупності, виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, суд дійшов висновку, що для досягнення мети покарання, виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 і запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень останньому необхідно призначити покарання в межах санкцій ч. 4 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, суд приходить до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, тому приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням, відповідно до частини 1 статті 75 КК України.

Витрати, пов`язані із залученням експертів підлягають стягненню з обвинуваченого, речові докази відсутні. Цивільний позов не заявлено. Розмір шкоди завданої кримінальним правопорушенням становить 7600,00 гривень, є відшкодованою, шляхом повернення майна потерпілій. Доля речових доказів підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України. Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, застосований ухвалою суду 24.04.2025 року, залишити до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст.ст. 349, 368-371, 374, 394 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити йому покарання за ч.4 ст.185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

У відповідності зі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши тривалість іспитового строку в 1 рік.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Нагляд за поведінкою засудженого ОСОБА_4 покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання засудженого.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, застосований ухвалою слідчого судді від 24.04.2025 року, строком дії до 24.06.2025 року, залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь держави процесуальні витрати по справі за проведення судової товарознавчої експертизи в розмірі 1591 (одна тисяча п`ятсот дев`яносто одна) гривні 80 копійок.

Речовий доказ: велосипед Formula F-1 AM DD OPS -FR-27.5-093 графітового кольору, номер рами НОМЕР_2 , переданий на зберігання потерпілій, залишити останній.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених частиною другою статті 394 КПК України.

Відповідно до частини другої статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Резолютивна частина вироку проголошена 29 травня 2025 року відповідно до ч.15 ст.615 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1