Справа № 201/6417/25
Провадження № 1-кп/201/968/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2025 року м. Дніпро

Соборний районний суд міста Дніпра у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі Соборного районного суду міста Дніпра кримінальне провадження № 0000599 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Лисичанськ Луганської області, з середньо-спеціальною освітою, працюючого на м`ясокомбінаті «МагроК», одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 11.02.2020 Жовтневим районним судом міста Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 70 КК України до п`яти років позбавлення волі. Звільнився по відбуттю покарання;

- 01.05.2025 Соборним районним судом міста Дніпра за ч. 4 ст. 185 КК України до п`яти років позбавлення волі, звільнивши його від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з випробовуванням, призначивши іспитовий строк три роки,

у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

В судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб та у подальшому строк дії воєнного стану в Україні продовжувався Указами Президента України, із затвердженням відповідними законами України, який триває по теперішній час.

Законом України №2117-х «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за мародерство» від 03.03.2022 року внесено зміни до Кримінального Кодексу України, зокрема частину четвергу статті 185 після слів «у великих розмірах» доповнена словами «чи в умовах воєнного або надзвичайного стану».

В період дії воєнного стану, 18.04.2025 о 14:29 ОСОБА_3 , перебуваючи вприміщенні Спасо-Преображенського кафедрального собору міста Дніпра за адресою: м. Дніпро, пл. Соборна, буд. 1, побачив стіл-шафу, в якій знаходилась належна ОСОБА_5 жіноча сумка із речами, після чого у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно, в умовах воєнного стану.

Далі, ОСОБА_3 , перебуваючи у вказаний час та у вказаному місці, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, вчиняючи злочин повторно, в умовах воєнного стану, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, підійшов до столу-шафи, та шляхом вільного доступу, взяв до рук мобільний телефон «Motorola G04 4/64 GB» Concord Black, вартістю 3 121,67 грн, та косметичку-гаманець, в якій знаходились грошові кошти у сумі 3 000 грн, які належать потерпілій ОСОБА_5 , після чого залишив місце вчинення злочину з викраденим майном, розпорядившись ним на власний розсуд. Таким чином, ОСОБА_3 своїми умисними діями спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 6 121,67 грн.

Вказаними діями ОСОБА_3 , вчинив злочин відповідальність за який передбачена ч. 4 ст. 185 КК України, а саме, таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , свою вину у скоєному злочині визнав у повному обсязі та надав показання, які повністю відповідають обставинам викладеним в обвинувальному акті.

В судовому засіданні встановлено, що учасники кримінального провадження не оспорюють:

1) подію кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);

2) винуватість обвинуваченого у кримінальному правопорушенні, форму вини, мотив і мету вчинення кримінального правопорушення;

3) вид і розмір шкоди, завданої злочином.

Також судом встановлено, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції. При цьому суд роз`яснив учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України і за результатами згоди учасників, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 , у вчиненні ним злочину доведена в повному обсязі і умисні дії ОСОБА_3 , вірно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно в умовах воєнного стану.

При визначенні виду та розміру покарання ОСОБА_3 , суд виходить зі ступеня тяжкості вчиненого злочину, який являється тяжким злочином, даних про особу обвинуваченого, який раніше судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, одружений, працює.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових злочинів, обвинуваченому слід призначити покарання виключно у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого злочину, конкретним його обставинам, даним про особу обвинуваченого, а також, на думку суду, посприяє подальшому виправленню останнього та попередження вчинення ним нових злочинів.

Підстав для застосування до обвинуваченого положень ст. 69 КК України, а саме призначення покарання нижче нижчої межі встановленої санкцією статті суд не вбачає, так як відсутні такі пом`якшуючі обставини які б істотно знижували ступінь тяжкості.

Враховуючи, що ОСОБА_3 був засуджений вироком Соборного районного суду міста Дніпра від 01.05.2025 року до п`яти років позбавлення волі, а також те, що цим вироком останньому теж призначається мінімально можливе покарання строком на п`ять років, то принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим застосовано бути не може, а тому, суд вважає за можливе призначити остаточне покарання застосовуючи ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначеного цим вироком покарання з покаранням призначеним вироком Соборного районного суду міста Дніпра від 01.05.2025 року.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не був заявлений.

Питання про речові докази слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

При ухваленні вироку суд згідно ч. 4 ст. 374 КПК України має вирішити питання про розподіл процесуальних витрат.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ч. 3 ст. 368 КПК України, суд ухвалюючи вирок, повинен вирішити на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі.

Наявні у кримінальному провадженні витрати на залучення експерта для проведення судової товарознавчої експертизи документально підтверджуються, тому суд вважає необхідним стягнути їх з обвинуваченого на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374-376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_3 остаточне покарання шляхом часткового складання призначених покарань за вироком Соборного районного суду міста Дніпра від 01.05.2025 і цим вироком, визначивши до відбуття покарання у виді п`яти років одного місяця позбавлення волі.

Строк відбуття покарання відраховувати з моменту затримання ОСОБА_3 після набрання вироком законної сили.

Речовий доказ - один DVD-R диск - зберігати у матеріалах кримінального провадження.

Речовий доказ - мобільний телефон Motorola G04 4/64 GB Concord Black imeil: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 повернути потерпілій ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта для проведення судової товарознавчої експертизи в розмірі 1782,80 грн.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Соборний районний суд міста Дніпра протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду.

Вирок підлягає негайному врученню прокурору та обвинуваченому.

Головуючий суддя: ОСОБА_1