ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/956/20 Провадження№ 1-кс/636/371/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про скасування арешту майна

08 травня 2025 року слідчий суддя Чугуївського міського суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуїв клопотання прокурора Чугуївської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про скасування арешту майна,

встановив:

Прокурор Чугуївської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 звернулася до Чугуївського міського суду Харківської області з клопотанням про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Чугуївського міського суду Харківської області від 05 березня 2020 року, на вилучене під час складання протоколу огляду місця події від 02 березня 2020 року майно, а саме: автомобіль марки «Ford Sierra», державний номер НОМЕР_1 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу - серії НОМЕР_2 , обґрунтовуючи свої вимоги наступним.

В провадженні сектору дізнання Чугуївського РУП ГУ НП України в Харківській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000240 від 02.03.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, в ході якого встановлено, що 02.03.2020 року до ЧЧ Чугуївського ВП надійшов рапорт ІСРПП Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , про те, що 02.03.2020 року о 07 годині 30 хвилин на авто дорозі Київ- Харків-Довжанський було зупинено автомобіль марки Ford Sierra, державний номер НОМЕР_1 під керуванням громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . При перевірці документів на автомобіль встановлено, що згідно з наявних баз даних державний реєстраційний знак НОМЕР_1 не зареєстровано за жодним автомобілем. Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, серія НОМЕР_2 , згідно наявних баз даних також не закріплено за жодним транспортним засобом. В ході проведення огляду місця події, проведеного на ділянці місцевості, розташованої за адресою: Харківська область, м. Чугуїв, вул. Гвардійська буд. 31, а саме - майданчик огляду транспортних засобів, виявлено автомобіль "Ford Sierra" з д.н.з. НОМЕР_1 , на якому мається він - код НОМЕР_3 , автомобіль червоного кольору, тип-універсал, автомобіль у справному стані, окрім того виявлено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 , згідно якого, власником даного транспортного засобу є ОСОБА_6 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 . Виявлені під час огляду місця події автомобіль " Ford Sierra " з д.н.з. НОМЕР_1 , ключі та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , долучені до матеріалів кримінального провадження.

При цьому, прокурор посилається на введення воєнного стану в Україні з 24.02.2022 Указом Президента України №64/2022 у зв`язку із військовою агресією рф проти України. Такі обставини на переконання прокурора, потребують використання ресурсів, до переліку яких належать і арештовані у цьому кримінальному провадженні речі, оскільки такі заходи необхідні для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності.

Відтак, передача автомобіля "Ford Sierra" з д.н.з. НОМЕР_1 , на якому мається він - код НОМЕР_3 , на потреби Збройних сил України в період гострої потреби воєнного стану не вплине і на можливість доказування у кримінальному провадженні. За таких обставин, потреба у накладенні арешту на майно, як заходу забезпечення кримінального провадження на теперішній час відпала.

Прокурор в судове засідання не з`явилася, надавши заяву, в якій вказане клопотання підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити та передати вищевказане майно на потреби Збройних Сил України для подальшого стримування ворога та забезпечення цілісності нашої держави, розгляд справи просила провести за її відсутності.

Власник майна ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, надав заяву в якій просив клопотання задовольнити, розгляд справи провести за його відсутності.

Слідчий суддя, дослідивши подане клопотання та додані матеріали кримінального провадження, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно зі ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час до судового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Абзацом 2 ч. 1 ст. 174 КПК України передбачено, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Із аналізу наведеної норми вбачається, що прийняття рішення про скасування арешту майна за клопотанням вищенаведених осіб можливе за наявності хоча б однієї з таких умов:

- вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба;

- вони доведуть, що арешт накладено необґрунтовано.

Ініціатором поданого клопотання є прокурор, який не передбачений у переліку осіб, визначених ст. 174 КПК України, які можуть звертатися із проханням про скасування арешту. Однак, слідчий суддя бере до уваги засаду кримінального провадження змагальності, закріплена ст. 22 КПК, яка передбачає рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

До того ж, слід зауважити, що питання про застосування заходів забезпечення, до яких належить і арешт майна, ініціюються стороною обвинувачення, а тому слідчий суддя вважає цілком логічним видається, що питання про їх скасування чи зміну може бути поставлено також представниками органу досудового розслідування або прокуратури.

Крім цього, слідчий суддя бере до уваги, що прохання про скасування арешту з метою передачі на потреби ЗСУ висловлено власником майна ОСОБА_6 , що підтверджується листом останнього від 07 травня 2025 року, надісланому до суду, тому слідчий суддя вважає за можливе розглядати клопотання подане прокурором.

У клопотанні прокурор зазначає про те, що у подальшому застосуванні арешту відпала потреба, а тому з огляду на принцип диспозитивності, слідчий суддя має встановити наявність або відсутність лише вказаної підстави для скасування арешту.

Так, з матеріалів долучених до клопотання встановлено, що ухвалою слідчого судді Чугуївського міського суду Харківської області від 05 березня 2020 року, накладено арешт на вилучене під час складання протоколу огляду місця події від 02 березня 2020 року майно, а саме: автомобіль марки «Ford Sierra», державний номер НОМЕР_1 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу - серії НОМЕР_2 .

Метою накладення арешту було забезпечення речових доказів, оскільки відповідні речі були визнані речовими доказами і можуть бути об`єктом кримінально протиправних дій, або набутими кримінально протиправним шляхом.

Також відповідно до змісту ухвали, арешт був накладений з метою проведення відповідних експертиз у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000240 від 12 лютого 2020 року за попередньою кваліфікацією ч.1 ст.358 КК України.

Оцінюючи доводи прокурора про відсутність подальшої потреби у застосуванні арешту із вказаними цілями, слідчий суддя виходить з таких міркувань.

Відповідно до положень ч. 2, 9 ст. 100 КПК речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, мають бути оглянуті, сфотографовані та докладно описані в протоколі огляду. Питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

Порядок дослідження речових доказів регламентований ст. 357 КПК та передбачає огляд їх судом на стадії судового провадження, а також для ознайомлення учасникам судового провадження, а в разі необхідності - також іншим учасникам кримінального провадження. Огляд речових доказів, які не можна доставити в судове засідання, за необхідності проводиться за їх місцезнаходженням.

Однак, відповідно до позиції прокурора та долучених до клопотання протоколу огляду місця події від 02 березня 2020 року та інших матеріалів вилучені речі не містять на собі слідів кримінального правопорушення, тому відсутність можливості їх огляду на стадії судового розгляду не вплине на дієвість кримінального провадження.

За таких обставин, протокол огляду речей відображає основні відомості про кошти (їх перерахунок) та може стати предметом безпосереднього дослідження та оцінки судом під час змагального судового процесу, за участі сторін кримінального провадження, незалежно від можливості дослідження самих речових доказів. У цьому контексті, слідчий суддя враховує засаду диспозитивності, якою передбачається, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК.

Позиція прокурора щодо відсутності потреби у безпосередньому дослідженні вилучених речей на стадії судового провадження є проявом його самостійності та реалізацією покладеного на нього обов`язку доказування у формі, обраній ним.

У зв`язку з чим, слідчий суддя зазначає, що у випадку задоволення клопотання про скасування арешту автомобіля, у суду залишиться можливість дослідження відомостей, похідних від такого майна (протоколи огляду, інші відомості), які є достатніми для цілей кримінального провадження.

Отже, слідчим суддею не встановлено обставин, які б виправдовували необхідність збереження арешту, накладеного на вилучене майно, з підстав його віднесення до речових доказів.

Обґрунтованим видається позиція прокурора та власника майна щодо того, що передача на даному етапі досудового розслідування автомобіля марки «Ford Sierra» на потреби ЗСУ задля забезпечення та комплектування військових частин, які здійснюють захист національної безпеки, втілює кінцеву мету імовірного покарання перехід майна у власність військових формувань, які фінансуються за рахунок держави.

Тим більше, слідчий суддя враховує, що якщо за результатами судового розгляду кримінального провадження судом не буде ухвалено обвинувального вироку та застосовано конфіскації майна, то власник майна матиме можливість скористатись компенсаційними правовими механізмами, які передбачають повне відшкодування вартості вилученого в умовах воєнного стану відповідно до закону майна (ч. 6 ст. 17 Закону України «Про оборону України»).

Слідчий суддя приймає до уваги позиції сторін кримінального провадження, зокрема твердження прокурора про відсутність будь-яких ризиків дієвості кримінального провадження, а також ініціативу самого власника майна ОСОБА_6 розпорядитися своїм автомобілем, передавши його на потреби Збройних Сил України задля забезпечення потреб держави в умовах воєнного стану, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

На переконання слідчого судді, цілком виправданим видається твердження сторін, що використання всіх майнових ресурсів, до переліку яких належать, зокрема, арештоване у цьому кримінальному провадженні майно, є одним із заходів для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальної цілісності.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що переслідувана сторонами ціль -надання допомоги Збройним силам України задля утвердження національної безпеки є цілком виправданою та пропорційною, а тому обумовлює необхідність задоволення клопотання про скасування арешту, накладеного на вилучене під час кримінального провадження майно.

Так, слідчий суддя звертає увагу, що статтею 174 КПК не передбачено спосіб виконання ухвали про скасування арешту у виді надання зобов`язання чи розпорядження службовим особам здійснити дії щодо передачі або розпорядження таким майном.

Натомість, п.4 ч.1 ст. 169 КПК України передбачено, у разі скасування арешту майно повертається особі, у якої воно було вилучено.

Відтак, положення КПК України встановлюють, що у разі скасування арешту майно має підлягати поверненню його власнику, а зобов`язання зберігача майна повернути його конкретній особі, особливо у випадку повернення не власнику майна, виходить за межі повноважень слідчого судді, що узгоджується із позицією Постанови Великої Палати Верховного Суду від 13.06.2024 у справі № 990SCGC/2/24, провадження № 11-14сап24.

Слідчий суддя зауважує, що стаття 319 ЦК України передбачає права власника володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд.

Враховуючи однозначну та тверду позицію підозрюваного ОСОБА_7 , яка висловлена в його письмовому зверненні до прокурора та заявлена у судовому засіданні, щодо готовності та бажання передати зазначені кошти на потреби Збройних сил України, слідчий суддя вважає, за можливе що ймовірні часові затримки перерахування коштів можуть бути усунуті активними діями та сприянням сторін кримінального провадження.

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що на момент звернення із клопотанням про скасування арешту майна з представниками Збройних Сил України погоджено передачу заарештованого автомобіля до військової частини Збройних Сил України, тобто використання цього майна саме за цільовим призначенням, як гуманітарної допомоги для потреб Збройних Сил України.

Враховуючи однозначну та тверду позицію власника майна ОСОБА_6 , яка висловлена в його письмовому зверненні до суду щодо готовності та бажання передати зазначений автомобіль на потреби Збройних Сил України, слідчий суддя вважає за можливе задовольнити клопотання прокурора про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Чугуївського міського суду Харківської області від 05 березня 2020 року.

З огляду на викладене, керуючись статтями, 100, 170-174, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

Клопотання прокурора Чугуївської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про скасування арешту майна задовольнити.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Чугуївського міського суду Харківської області від 05 березня 2025 року на вилучене, під час складання протоколу огляду місця події від 02 березня 2020 року, майно, а саме: автомобіль марки «Ford Sierra», державний номер НОМЕР_1 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу - серії НОМЕР_2 скасувати.

Відповідно до ст. 100 КПК України та розпорядження КМУ «Про передачу майна для потреб ЗСУ» №186-р від 26 лютого 2022 року, речові докази у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000240 від 02 березня 2020 року, а саме: автомобіль марки «Ford Sierra», державний номер НОМЕР_1 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу - серії НОМЕР_2 та ключ від автомобіля -передати на потреби Збройних Сил України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1