Провадження № 11-кп/4808/88/25
Категорія ч.1 ст. 162 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_3 ,

суддів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

секретаря с/з ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок Івано-Франківського міського суду від 18.11.2024 щодо обвинуваченого

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Черкаської області, Монастирищенського району, с. Коритня, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше судимого: вироком Дарницького районного суду м. Києва за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки 2 місяці,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України

за участю:

прокурора - ОСОБА_8 ,

захисника - ОСОБА_9 ,

в с т а н о в и в :

1.Зміст судового рішення суду першої інстанції.

ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України та призначено йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік.

Відповідно до ст.72 КК України зараховано ОСОБА_7 в строк відбуття покарання термін його попереднього ув`язнення з 13.05.2024 року до 18.06.2024 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні обмеження волі.

Запобіжний захід у виді застави до вступу вироку у законну силу - залишено без змін.

Після набрання вироком законної сили заставу у розмірі 60 560 гривень постановлено повернути заставодавцю ОСОБА_10 .

Арешти накладені ухвалою Івано-Франківського міського суду від 20.05.2024 року (справа №344/9318/24), ухвалою Івано-Франківського міського суду від 14.05.2024 року (справа №344/9316/24) скасовано.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави 18 932 гривень процесуальних витрат у кримінальному провадженні за проведення експертиз.

Вирішено питання речових доказів.

2. Обставини у кримінальному провадженні, встановлені судом першої інстанції.

ОСОБА_7 , маючи не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, вирішив незаконно проникнути у квартиру по АДРЕСА_2 , де проживає потерпілий ОСОБА_11 .

З метою реалізації свого протиправного умислу, ОСОБА_7 , 13 травня 2024 року приблизно о 00 год, усвідомлюючи суспільно небезпечний та противний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, розуміючи, що за його дії порушують гарантоване Конституцією України право особи на недоторканість житла чи іншого володіння особи, всупереч волі законного володільця та без його відома, в порушення встановленого порядку, у особистих цілях, піднявся на другий поверх будинку АДРЕСА_2 та підійшов до дверей квартири АДРЕСА_3 , де проживає потерпілий ОСОБА_11 . Переконавшись, що у квартирі нікого немає та за його діями ніхто не спостерігає, шляхом підбору ключа до серцевини замка вхідних дверей, незаконно проник до вказаного приміщення, чим порушив гарантоване ч.1 ст.30 Конституції України, право власника на недоторканість житла, чи іншого володіння особи.

3. Доводи апеляційної скарги прокурора:

3.1. Вирок підлягає скасуванню з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону.

3.2. Згідно вироку суду обвинувачений ОСОБА_7 вину за ч. 1 ст. 162 КК України визнав повністю, погодився на розгляд кримінального провадження у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

3.3. Судом не враховано пояснення ОСОБА_7 , що перебуваючи в м. Івано-Франківську, вирішив зайти в гості до своєї знайомої, яка проживала по АДРЕСА_4 , коли підійшов до дверей квартири, відкрив її своїм ключем, зайшовши всередину, побачив, що обстановка не відповідає тій, яка була раніше, коли він був. Він оглянувши квартиру, і не знайшовши нікого, почав виходити, побачив пістолет і взяв його. Коли виходив із квартири, прийшов потерпілий ОСОБА_11 , і вже в процесі розмови з останнім він зрозумів, що в цій квартирі проживає він, а не його знайома. Таким чином фактично обвинувачений вину у незаконному проникненні до іншого володіння особи не визнав.

Враховуючи наведене, просить оскаржуваний вирок скасувати і призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

4. Правові позиції сторін у судовому засіданні.

4.1. Прокурор в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити.

4.2. Захисник при вирішенні апеляційної скарги прокурора поклався на розсуд суду.

5. Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно з вироком суду, обвинувачений ОСОБА_7 визнав вину за ч. 1 ст. 162 КК України повністю та погодився на розгляд кримінального провадження у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

Однак, при прийнятті такого рішення судом першої інстанції не було враховано пояснення ОСОБА_7 про те, що він, перебуваючи в м. Івано-Франківську, вирішив зайти в гості до своєї знайомої за адресою АДРЕСА_4 . Він відкрив двері своїм ключем і зайшов всередину, де побачив, що обстановка не відповідає тій, яка була раніше. Оглянувши квартиру і не знайшовши нікого, він почав виходити, побачив пістолет і взяв його. Коли він виходив з квартири, прийшов потерпілий ОСОБА_11 , і лише в процесі розмови з останнім він зрозумів, що в цій квартирі проживає саме він, а не його знайома.

Таким чином, фактично обвинувачений не визнав вину у незаконному проникненні до іншого володіння особи.

Частина 3 статті 349 КПК України передбачає, що суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За умов фактичного не визнання обвинуваченим вини у незаконному проникненні, проведення судового розгляду у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України є неприпустимим. На це неодноразово вказував Верховний Суд у своїх постановах від 24.01.2019 (справа № 654/2/16-к), 04.04.2019 (справа № 160/2777/17), 17.12.2020 (справа № 426/14810/18).

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції безпідставно провів дослідження доказів у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

Це є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, що відповідно до приписів ст. 412, 415 КПК України тягне за собою скасування вироку та призначення нового розгляду в суді першої інстанції.

Керуючись статтями 376, 404, 405, 407, 412, 415, 418, 419 КПК України, Івано-Франківський апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора - задовольнити.

Вирок Івано-Франківського міського суду від 18.11.2024 щодо обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України - скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала не оскаржується.

Головуючий ОСОБА_3

Судді ОСОБА_4

ОСОБА_5