Справа № 344/7198/25
Провадження № 11-сс/4808/202/25
Категорія ст.303 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2025 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

скаржника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23 квітня 2025 року, -

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23 квітня 2025 року відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_7 на бездіяльність слідчого.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу. Просить відкрити провадження за його скаргою. На судове слухання запросити начальника РУП ГУНП м. Івано-Франківська ОСОБА_8 , витребувати із матеріалів досудового розслідування протоколи допиту службових осіб ЛРЗ, ЛКК, МСЕК та протоколи огляду речових письмових доказів. Також просить запросити на судове слухання спеціалістів, які володіють відповідними знаннями розслідування і оформлення офіційних документів виробничого травматизму.

Зокрема вважає, що слідчий суддя дійшов передчасного висновку про відмову у відкритті провадження, не з`ясувавши всіх обставин досудового слідства.

Так, слідчими СВ РУП ГУНП м. Івано-Франківськ не було проведено допити службових осіб Івано-Франківського локомотиворемонтного заводу, ЛКК відділкової лікарні, членів бюро МСЕК щодо вчинених ними правопорушень при оформленні офіційних документів за даними і наслідками нещасного випадку у 1998 році, не досліджено письмові речові докази, а саме, надані ним експертні висновки судово-медичної експертизи по матеріалах, отриманих з медико-соціальної експертної комісії та інші офіційні документи. Водночас, він, як потерпілий, неодноразово звертався до начальника РУП ГУНП м. Івано-Франківськ із клопотаннями про проведення таких слідчих дій. Проте, органом досудового розслідування проведено тільки допит свідків і на підставі їхніх показань закрито кримінальне провадження у зв`язку з відсутністю події кримінальних правопорушень.

У зв`язку з необхідністю подачі до суду заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, він письмово звертався до РУП ГУНП, а також до ГУНП через урядову гарячу ліню Національної поліції України з клопотаннями про видачу йому копій протоколів слідчих процесуальних дій у кримінальних провадженнях, які були залишені без задоволення.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце апеляційного розгляду повідомлявся належним чином, клопотань про відкладення розгляду провадження до суду не подавав.

З урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України колегія суддів вважає можливим проведення судового розгляду за відсутності прокурора.

У відповідності до положень ч. 4 ст. 107 та ч. 1 ст. 406 КПК України апеляційний розгляд проведено в письмовому провадженні за відсутності учасників кримінального провадження та без фіксації за допомогою технічних засобів.

Обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 370 КПК України ухвала слідчого судді за результатами перевірки законності і обґрунтованості рішень, дій чи бездіяльності слідчого має бути законною, обґрунтованою та вмотивованою.

З матеріалів судового провадження вбачається, що Івано-Франківським РУП ГУНП в Івано-Франківській області проводилося досудове розслідування у кримінальних провадженнях №0005048 від 29.10.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України та №10000889 від 27.08.2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 367 КК України, за заявою ОСОБА_7 про вчинення кримінальних правопорушень. Постановою прокурора від 12.10.2021 року зазначені кримінальні провадження об`єднані в одне.

23 квітня 2025 року ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Івано-Франківського міського суду зі скаргою на бездіяльність начальника, начальника слідчого відділу Івано-Франківського РУП ГУНП. Зокрема, просив зобов`язати начальника, начальника слідчого відділу Івано-Франківського РУП ГУНП видати йому копії протоколів допиту службових осіб, ЛРЗ, ЛКК, МСЕК, протоколи огляду офіційних документів, які являються речовими доказами.

Проте, слідчий суддя відмовив у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_7 , мотивуючи тим, що він оскаржує рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, які не можуть бути оскаржені під час досудового розслідування в розумінні положень ст. 303 КПК України, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 304 КПК України є підставою для відмови у відкритті провадження за скаргою.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена лише така бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Таким чином, при вирішенні питання чи підлягає розгляду скарга на бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, необхідно встановити, чи дійсно на вищевказану посадову особу покладений обов`язок вчинити дії, про які вказано у скарзі.

При вирішенні цього питання необхідно враховувати процесуальний статус особи, яка звертається зі скаргою, оскільки обсяг процесуальних прав, яким користується певний учасник кримінального провадження залежить від його процесуального статусу.

Разом з тим, використання наданих законом прав забезпечується державою, інтереси якої на стадії досудового розслідування представляє конкретна посадова особа, на яку покладені відповідні процесуальні обов`язки.

Таким чином, реалізація прав учасників кримінального провадження забезпечується виконанням обов`язків іншими учасниками кримінального провадження.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 55 КПК України права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Положеннями п.11 ч.1 ст.56 КПК України передбачено, що потерпілий має право знайомитися з матеріалами, які безпосередньо стосуються вчиненого щодо нього кримінального правопорушення, в порядку, передбаченому цим Кодексом, у тому числі після відкриття матеріалів згідно зі ст. 290 КПК України, а також знайомитися з матеріалами кримінального провадження, які безпосередньо стосуються вчиненого щодо нього кримінального правопорушення, у випадку закриття цього провадження, а відповідно до п.13 ч.1 ст.56 КПК України потерпілий має право одержувати копії процесуальних документів та письмові повідомлення у випадках, передбачених цим Кодексом.

Можливість скористатися правом, яке має учасник кримінального провадження певною мірою залежить від умов, які повинні бути створені шляхом виконання своїх обов`язків іншими учасниками кримінального провадження.

Суд повинен встановити чи відповідають вимоги скарги на бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора правам, які має скаржник відповідно до свого процесуального статусу та з`ясувати, чи дійсно на зазначену у скарзі посадову особу покладено обов`язок забезпечити реалізацію вказаного права скаржника.

При цьому, суд повинен встановити які саме процесуальні дії повинен вчинити слідчий, дізнавач або прокурор та який строк виконання цих дій визначений кримінальним процесуальним законом.

В окремих випадках, з`ясування цих питань поза межами судового розгляду виявляється неможливим, оскільки носить дискусійний характер та потребує встановлення додаткових обставин, які можуть бути з`ясовані саме в ході судового засідання за участю учасників судового розгляду.

Необхідно звернути увагу на те, що ч.4 ст.304 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Разом з тим, рішення про відмову у відкриті провадження необхідно ухвалювати тільки за умови, що скаржником ставиться питання про виконання слідчим, дізнавачем, прокурором дій, які явно виходять за межі їх повноважень і не передбачені діючим кримінально-процесуальним законом.

Вирішуючи питання чи підлягає розгляду скарга, суд повинен враховувати важливість такого рішення для скаржника з точки зору забезпечення ефективного досудового розслідування та повного і всебічного встановлення обставин, які мають значення для кримінального провадження та можливість відновлення прав, які він має відповідно до свого процесуального статусу шляхом зобов`язання певної посадової особи виконати покладені на неї обов`язки у розумний строк.

Вирішення цього питання безумовно пов`язано із необхідністю забезпечення права на доступ до суду та не повинно позбавляти скаржника на розгляд його скарги у відповідності до вимог кримінального процесуального закону.

Таким чином, слідчий суддя прийшов до безпідставного висновку про необхідність відмови у відкритті провадження.

Колегія суддів вважає, що скарга ОСОБА_7 на бездіяльність органу досудового розслідування повинна бути розглянута по суті в судовому засіданні, під час якого слідчий суддя має можливість безпосередньо з`ясувати вимоги скаржника щодо оскарження бездіяльності органу досудового розслідування, яка на думку скаржника мала місце, та забезпечити доступ до правосуддя, з послідуючим прийняттям одного з рішень, передбачених ст. 307 КПК України.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді про відмову у відкритті провадження постановлена з порушенням вимог процесуального закону, а тому підлягає скасуванню, а матеріали за скаргою направленню до суду для розгляду по суті, під час якого слід перевірити доводи скарги та прийняти законне, обґрунтоване рішення.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 409, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23 квітня 2025 року про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_7 на бездіяльність слідчого, скасувати та постановити нову ухвалу.

Визнати скаргу ОСОБА_7 такою, що підлягає розгляду та направити її в суд першої інстанції для розгляду по суті.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5