Справа № 192/2177/25
Провадження № 1-в/192/498/25
Ухвала

Іменем України

08 вересня 2025 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-ще Солоне, Дніпровського (колишнього Солонянського) району, Дніпропетровської області в режимі відеоконференції подання начальника Державної установи «Солонянська виправна колонія (№21)» Міністерства юстиції України про звільнення від покарання або пом`якшення покарання та визначення остаточного строку покарання відносно засудженого ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , в м. Дніпродзержинськ, Дніпропетровської області, на даний час відбуває покарання в ДУ «Солонянська виправна колонія (№21), засудженого вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15 січня 2024 року, за ч. 4 ст. 186, ст. 71 КК України до 7 років 1 місяця позбавлення волі,

за участю учасників провадження:

представника ДУ «Солонянська виправна колонія (№21)» ОСОБА_4 ,

засудженого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

Начальник ДУ «Солонянська виправна колонія (№21)» звернувся до суду з поданням про звільнення від покарання або пом`якшення покарання в порядку передбаченого ст. 74 КК України визначення остаточного строку покарання відносно засудженого.

Представник ДУ «Солонянська виправна колонія (№21)» в судовому засіданні подання підтримав.

В судовому засіданні засуджений просив подання задовольнити та звільнити його від покарання.

Суд вислухавши представника ДУ «Солонянська виправна колонія (№21)», засудженого, думку прокурора, який не заперечував проти часткового задоволення подання, дослідивши матеріали справи вважає, що подання підлягає частковому задоволенню в зв`язку з таким.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 74 КК України - особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX, яким було внесено зміни до ст. 51 (Дрібне викрадення чужого майна) Кодексу України про адміністративні правопорушення, набув чинності 09 серпня 2024 року.

За ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Згідно вироку Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15 січня 2024 року, ОСОБА_3 був засуджений за вчинення 26 листопада 2023 року кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, а саме грабежу.

Оскільки кримінальне правопорушення за яким засуджений відбуває покарання на даний час і на час його вчинення є і було кримінально протиправним, тому підстав для застосування положень відносно засудженого ст. 74 КК України немає.

Разом з тим вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 23 березня 2023 року, ОСОБА_3 був засуджений за вчинення 07 грудня 2022 року кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, а саме шахрайства на суму 946 грн. 67 коп.

Оскільки вартість майна, яким заволодів засуджений на час вчинення діяння не перевищувала два неоподаткованих мінімуму доходів громадян, до цього діяння має застосовуватися ст. 5 КК України.

І тому ОСОБА_3 підлягає звільненню від покарання передбаченого вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 23 березня 2023 року за ч. 2 ст. 190 КК України.

Підсумовуючи, суд приходить до висновку, що подання про звільнення від покарання або пом`якшення покарання підлягає задоволенню в частині звільнення ОСОБА_3 від покарання передбаченого вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 23 березня 2023 року за ч. 2 ст. 190 КК України, в іншій частині подання про звільнення від покарання або пом`якшення покарання задоволенню не підлягає.

Що стосується подання про визначення остаточного строку покарання, суд зазначає наступне.

Згідно п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Як вбачається з подання, начальник Державної установи «Солонянська виправна колонія (№21)» Міністерства юстиції України просить суд визначити засудженому остаточний строк покарання без урахування ст. 71 КК України за вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15 січня 2024 року.

Будь-яких вимог, які передбачені п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України подання не містить.

При цьому будь-якого обґрунтування підстав звернення до суду з такою вимогою, окрім переліку судимостей засудженого в поданні не зазначено.

За таких підстав, оскільки в поданні зазначено вимоги, які не вирішуються судом під час виконання вироку враховуючи, що саме орган який звернувся із поданням зобов`язаний зазначити в чому саме виникають протиріччя чи інші всякого роду сумніви при виконанні вироку, при цьому будь-якого мотивування щодо підстав звернення до суду начальник ДУ «Солонянська виправна колонія (№21)» в поданні не зазначив, тому в задоволені подання про визначення остаточного строку покарання слід відмовити за необґрунтованістю.

На підставі викладеного, ч.ч. 2, 3 ст. 74 КК України, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Подання начальника Державної установи «Солонянська виправна колонія (№21)» Міністерства юстиції України про звільнення від покарання або пом`якшення покарання та визначення остаточного строку покарання відносно засудженого ОСОБА_3 задовольнити частково.

Негайно звільнити ОСОБА_3 від покарання передбаченого вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 23 березня 2023 року за ч. 2 ст. 190 КК України.

В задоволені іншої частини подання начальника Державної установи «Солонянська виправна колонія (№21)» Міністерства юстиції України про звільнення від покарання або пом`якшення покарання та визначення остаточного строку покарання відносно засудженого ОСОБА_3 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим з моменту вручення йому її копії.

Головуючий: суддя ОСОБА_1