30.06.2025 Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/3909/25
Провадження № 1-кс/644/492/25
У Х В А Л А

27 червня 2025 року слідчий суддя Індустріального районного суду м. Харкова ОСОБА_1 розглянув скаргу представника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 на постанову начальника Відділення № 3 Слідчого відділу Куп`янського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області від 22 березня 2025 року про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0003090, за попередньою правовою кваліфікацією за ч.1 статті 115 Кримінального кодексу України,,

у с т а н о в и в :

В обґрунтування скарги зазначено, що в провадженні Відділення № 3 Слідчого відділу Відділення поліцейської діяльності № 1 Куп`янського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Харківській області перебуває кримінальне провадження № 0003090 від 21.12.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Вищевказане кримінальне провадження було відкрито за фактом смерті сина ОСОБА_2 військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), який загинув внаслідок вогнепального поранення голови 20 грудня 2024 року. Сам факт загибелі сина призводить до безперервних моральних страждань ОСОБА_2 , який відповідно до ч.1 ст.55 КПК України фактично набув статусу потерпілого. ОСОБА_2 звернувся засобами поштового зв`язку до Відділення № 3 Слідчого відділу Відділення поліцейської діяльності № 1 Куп`янського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Харківській області із заявою щодо визнання його потерпілим у кримінальному провадженні № 0003090 від 21.12.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. Вказана заява була отримана Відділенням № 3 Слідчого відділу Відділення поліцейської діяльності № 1 Куп`янського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Харківській області 26 березня 2025 року. За результатами розгляду вказаної заяви ОСОБА_2 було надіслано відповідь за вих. № 17-39/119-85-92/01-2025 від 07.04.2025 про неможливість задоволення заяви про залучення у якості потерпілого з огляду на те, що кримінальне провадження було закрито на підставі статті 284 Кримінального процесуального кодексу України. Водночас саме з моменту подання заяви ОСОБА_2 про визнання його потерпілим він набув статусу потерпілого у вказаному кримінальному провадженні. До вказаної відповіді ОСОБА_2 за вих. № 17-39/119-85-92/01-2025 від 07.04.2025 було долучено постанову від 22.03.2025 року про закриття кримінального провадження № 0003090 від 21.12.2024.

ОСОБА_2 вважає постанову про закриття кримінального провадження винесеною передчасно, без всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення. Крім того, неможливість надати свідчення, належні та допустимі докази, бути повноцінним учасником кримінального провадження, яке безпосереднє має відношення до загибелі сина ОСОБА_2 - продукує додаткові страждання та створює умови правової невизначеності щодо обставин загибелі сина скаржника.

Зокрема, на думку скаржника на етапі досудового розслідування не було здійснено наступні слідчі дії:

1)Не встановлено на якій правовій підставі (наказу командира) та скільки діб ОСОБА_4 тимчасово дислокувався за адресою: АДРЕСА_1 .

2)Не встановлено повне коло суб`єктів з ким фактично проживав на дату загибелі ОСОБА_4 ; не допитані свідки, що є сусідами ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 . Не встановлено їх можливу причетність до вказаного кримінального правопорушення, а версія правоохоронців не доведена поза розумним сумнівом.

3)Не допитано батька ОСОБА_4 ОСОБА_2 , який спілкувався з ОСОБА_4 перед загибеллю.

4)Не досліджено речовий доказ а саме: особистий мобільний телефон ОСОБА_4 , який був переданий ОСОБА_2 військовою частиною НОМЕР_1 . Не проведено комп`ютерно-технічну експертизу мобільного телефону загиблого.

5)Не встановлено ким був прийнятий, згідно накладної, від військової частини НОМЕР_1 бойовий автомат «АКС-74У» калібру 5,45 мм № НОМЕР_2 1991 року випуску, з якого була відстріляна 1 стріляна гільза представлена для експертизи, та яким чином цей бойовий автомат опинився поряд з ОСОБА_4

6)Не встановлено чи містив бойовий автомат «АКС-74У» калібру 5,45 мм № НОМЕР_2 1991 року випуску з якого була відстріляна 1 стріляна гільза представлена для експертизи на собі ядра клітин ОСОБА_4 чи інших осіб.

7)Не встановлено місце перебування особистої зброї ОСОБА_4 9 мм ПМ № НОМЕР_3 .

8)Не була призначена вибухо-технічна експертиза з метою виявлення слідів вибухових речовин на змивах з рук загиблого ОСОБА_4 , змиви з рук взагалі не робились.

9)Не було перевірено, чи міг загиблий ОСОБА_4 з урахуванням його антропологічних даних (зріст, вага, довжина рук) натиснути на спусковий гачок самостійно та здійснити постріл з автомата, чи такий постріл був здійснений сторонньою особою. Такі обставини вказують на необхідність призначення та проведення у справі комплексної судово-медичної трасологічної експертизи з метою перевірки цих обставин та встановлення істини у справі.

10)Не призначалась посмертна комплексна судова психолого-психіатрична експертиза з метою встановлення психологічного стану загиблого ОСОБА_4

11)Відсутні остаточні висновки судово-медичних експертів щодо причин смерті та ін.

З метою забезпечення повноти та всебічності судового розгляду, ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Харкова від 06.05.2025 року скаргу призначено до розгляду з викликом в судове засідання її учасників, витребувано з відділу поліції матеріали ЄРДР № 0003090 від 21.12.2024 року.

Судове засідання з розгляду скарги, призначене на 09.05.2025, у зв`язку з невиконанням ухвали про витребування матеріалів кримінального провадження, відкладено на 16.05.2025.

Судове засідання з розгляду скарги, призначене на 16.05.2025, у зв`язку з невиконанням ухвали про витребування матеріалів кримінального провадження, відкладено на 23.05.2025.

Судове засідання з розгляду скарги, призначене на 23.05.2025, у зв`язку з невиконанням ухвали про витребування матеріалів кримінального провадження, відкладено на 03.06.2025.

Судове засідання з розгляду скарги, призначене на 03.06.2025, у зв`язку з невиконанням ухвали про витребування матеріалів кримінального провадження, відкладено на 18.06.2025.

Судове засідання з розгляду скарги, призначене на 18.06.2025, у зв`язку з невиконанням ухвали про витребування матеріалів кримінального провадження, відкладено на 27.06.2025.

Станом на 27.06.2025 ухвала слідчого судді про витребування матеріалів кримінального провадження не виконана і матеріали до суду не направлені, причини їх ненадання суду невідомі.

В судове засідання учасники справи, не з`явилися, про дату, час і місце судового розгляду повідомлялися належним чином. Адвокатом ОСОБА_3 подано заяву про розгляд скарги без участі потерпілого ОСОБА_2 та його повноважного представника адвоката ОСОБА_3 . Скаргу адвокат ОСОБА_3 підтримала та просила її задовольнити.

Вирішуючи питання про розгляд скарги за відсутності скаржника, слідчий суддя приходить до такого. Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Положеннями ч.ч. 1, 6 ст. 9 КПК України визначено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. У випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст.7 цього Кодексу. Доступ до правосуддя є одним із основоположних принципів верховенства права, гарантованих Конституцією України.

За результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування ухвала слідчого судді може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги (ч. 2ст. 307 КПК).

Поруч із наведеним, кримінальний процесуальний закон не наділяє слідчого суддю під час досудового розслідування правом припинити судовий розгляд скарги, поданої на рішення, дії чи бездіяльність, та не розглядати її по суті з підстави неявки заявника у судове засідання, адже виключний перелік підстав для припинення розгляду на стадії досудового розслідування скарги по суті передбачають ч. ч. 2, 4ст. 304 КПК. Водночас, кожному гарантуються права на: справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону (ч.1 ст.21 КПК); (2) участь у розгляді в суді будь-якої інстанції справи, що стосується його прав та обов`язків, у порядку, передбаченому цим Кодексом (ч. 3ст. 21 КПК).

Тому, хоча розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу (ч. 3ст.306КПК України), але відсутність скаржника жодним чином не позбавляє слідчого суддю обов`язку розглянути скаргу по суті.

Викладене узгоджується з висновками, викладеним в ухвалі Апеляційної Палати Вищого антикорупційного суду від 13.10.2021 у справі № 991/6616/21 та в ухвалі Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 19.02.2019 у справі №569/17036/18.

З огляду на те, що Скаржник подав скаргу та підтримав її, відсутність Скаржника у цьому судовому засіданні не є перешкодою для розгляду скарги по суті.

Слідчий та прокурор у судове засідання не з`явився. Про дату, час і місце судового засідання повідомлені вчасно та належним чином. Заяв по суті розгляду скарги не надіслав.

Неявка слідчого та прокурора в силу положень ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

У зв`язку з неявкою учасників справи, на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання не здійснювалось.

Щодо вирішення скарги по суті.

Слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні (п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України)

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом (ч. 1 ст. 22 КПК України)

Згідно з ч. 1 ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.

Судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею (ч. 1 ст. 337 КПК України)

Аналіз наведених положень КПК України дає підстави для висновку, що слідчий суддя, здійснюючи судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, вирішує лише ті питання, що належать до його компетенції та винесені на його розгляд сторонами кримінального провадження, тобто в межах порушеного перед ним питання.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні рішення слідчого, дізнавача, прокурора про закриття кримінального провадження можуть бути оскаржені заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до ч. 3 ст. 110 КПК України рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, дізнавач, прокурор визнає це за необхідне.

Вимоги до постанови слідчого, прокурора визначені ч. 5 цієї статті.

Згідно з ч. 4 ст. 284 КПК України про закриття кримінального провадження слідчий, дізнавач, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

Статтею 7 КПК України передбачені загальні засади кримінального провадження, однією з яких є законність, сутність якої розкрита уст. 9 КПК.

Під час розгляду скарг на постанову про закриття кримінального провадження слід враховувати положення ч. 2 ст. 9 КПК України, яка встановлює, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Враховуючи те, що процесуальне рішення про закриття кримінального провадження має істотне значення для кримінального провадження, при розгляді скарги на відповідні постанови слід з`ясовувати питання про дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.

Під час здійснення досудового розслідування слідчий, дізнавач, прокурор, зобов`язані встановити обставини, які відповідно до ст. 91, 284 КПК України підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

З системного аналізу змісту ст. 91, 284 КПК України вбачається, що у випадку здобуття і ході досудового розслідування інформації про наявність хоча б однієї обставини, яка є підставою для закриття кримінального провадження за одним із пунктів, визначених ч. 1 ст. 284 КПК України, у випадках, передбачених абз. 2 ч. 4 ст. 284 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор повинен прийняти рішення про закриття такого провадження.

В ході досудового розслідування мають обов`язково вчинятись дії, направлені на перевірку наявності в діянні, на яке здійснено заявником (потерпілим) посилання як на злочин, складу кримінального правопорушення.

У ст. 94 КПК України зазначено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності

Відповідно до вимог процесуального законодавства, слідчий є самостійним у своїй процесуальній діяльності, а також на власний розсуд вирішує необхідність проведення певних слідчих (розшукових) дій та/або негласних слідчих (розшукових) дій з урахуванням конкретних обставин справи.

Однак, такі вимоги не звільняють слідчого від обов`язку провести всебічне, повне і неупереджене дослідження всіх обставин кримінального провадження та прийняти на основі зібраних даних законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення.

Слід зазначити, що кваліфікацією злочину визнається кримінально-правова оцінка поведінки (діяння) особи шляхом встановлення кримінально-правових (юридично-значущих) ознак, визначення кримінально-правової норми, що підлягає застосуванню, і встановлення відповідності ознак вчиненого діяння конкретному складу злочину, передбаченому КК України, за відсутності фактів, що включають злочинність діяння.

За своєю суттю і змістом кваліфікація злочинів завжди пов`язана з необхідністю обов`язкового встановлення доказування кримінально-процесуальними і криміналістичними засобами двох надзвичайно важливих обставин: 1) факту вчинення особою (суб`єктом злочину) суспільно небезпечного діяння, тобто конкретного акту її поведінки (вчинку) у формі дії чи бездіяльності; 2) точної відповідності ознак цього діяння ознакам складу злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини КК України.

При цьому, складом злочину є сукупність об`єктивних та суб`єктивних ознак, що дозволяють кваліфікувати суспільно-небезпечне діяння як конкретний злочин, кожний склад злочину обов`язково складається з таких елементів як об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона.

Таким чином, відсутність хоча б одного з цих елементів свідчить про відсутність у діяння особи складу злочину, що виключає кримінальну відповідальність особи, тобто, відсутність складу злочину означає, що подія мала місце, однак результат діянь певної особи не мав характеру кримінального правопорушення.

Правова природа оскарження процесуального рішення слідчого, дізнавача та прокурора про закриття кримінального провадження передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження посадовими особами органів досудового розслідування, а й підстав його закриття.

Положення п. 2 ч. 1 т. 284 КПК України застосовуються у разі, коли на підставі доказів об`єктивно встановлена відсутність хоча б однієї ознаки складу злочину.

При чому, для закриття провадження із зазначених підстав необхідно також встановити, що подія, з приводу якої проводиться розслідування, мала місце, була результатом діянь певної особи, проте це діяння не є кримінальним правопорушенням внаслідок:

а) відсутності хоча б одного з елементів складу правопорушення (об`єкта, суб`єкта, об`єктивної та суб`єктивної сторін);

б) непричетності особи до кримінального правопорушення.

Ця обставина виявляється у разі, якщо достовірно встановлено, що правопорушення вчинене не даною особою, а іншою, і цю особу встановлено, та якщо встановлено, що правопорушення вчинене не цією особою, а іншою, проте невідомо ким саме.

Якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не можt бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження розпочато, то воно негайно має бути припинене і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин (постанова ККС ВС від 16.05.2019 у справі № 761/20985/18)

Необхідність у проведенні слідчих дій у кримінальному провадженні є тоді, коли матеріали провадження містять ознаки кримінального правопорушення і не зібрано достатніх доказів, які підтверджують вину особи у його вчиненні або їх недостатньо для висновку про відсутність події злочину, складу злочину. За наявності достатніх підстав для висновку про відсутність події злочину, кримінальне провадження має бути негайно закрите. Проведення додаткових слідчих дій в такому випадку є неприпустимим.

Викладені вище висновки, окрім згаданої практики Верховного Суду, узгоджуються з п.п. 4.3, 4.6.1, 4.7.1, 5 Узагальнення практики перегляду рішень слідчих суддів Апеляційною палатою Вищого антикорупційного суду у справах за скаргами на рішення слідчого, прокурора про закриття кримінального провадження.

З огляду на зміст поданої скарги, вона подається з підстав неповноти проведення досудового розслідування, у зв`язку з чим, на думку Скаржника, постанова про закриття кримінального провадження є передчасною.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

За ч.ч. 1, 2 ст. 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.

Згідно з ч. 2 ст. 306 КПК України, скарга на постанову про закриття кримінального провадження розглядається не пізніше п`яти днів з дня її надходження до суду.

Враховуючи те, що ухвала слідчого судді про витребування матеріалів кримінального провадження не виконана, хоча для цього був більш ніж достатній час, для чого судом відкладалось судове засідання, а також те, що представник Скаржника надав у розпорядження суду копію постанови про закриття кримінального провадження і слідчий не подав до суду будь-яких документів, в яких зазначав би заперечення на скаргу, слідчий суддя приходить до висновку про розгляд скарги за наявними матеріалами.

З наданих матеріалів скарги слідчим суддею встановлено, що у провадженні Відділення № 3 слідчого відділу Відділення поліцейської діяльності № 1 Куп`янського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Харківській області перебуває кримінальне провадження № 0003090 від 21.12.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

З наданої представником Скаржника постанови слідчого від 22.03.2025 вбачається, що слідчий прийняв рішення про закриття кримінального провадження.

З оскаржуваної постанови вбачається, що слідчий закрив кримінальне провадження з підстави відсутності складу кримінального правопорушення.

Однак, з таким рішенням слідчого слідчий суддя погодитись не може, оскільки таке рішення суперечить положенням КПК України та прийняте передчасно, без повного та обгрунтованого проведення досудового слідства у рамках строків, визначених законодавством. Також слідчим не наведено належних і достатніх мотивів ухвалення процесуального рішення.

Кримінальне провадження закрито з підстави, передбаченої п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України - встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Статтею 284 КПК України передбачено вичерпний перелік підстав для закриття кримінального провадження. Вони у свою чергу класифікуються за декількома критеріями реабілітуючими та нереабілітуючими. Реабілітуючі обставини пов`язані з констатацією факту того, що підозрюваний/обвинувачений не вчинив злочин. На противагу цьому, нереабілітуючі позитивно вирішують питання про вчинення особою злочину.

До реабілітуючих обставин закриття кримінального провадження належать лише три підстави: встановлена відсутність події кримінального правопорушення; встановлено відсутність у діянні складу кримінального правопорушення; не встановлено достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді та вичерпано можливості їх отримати.

Викладене узгоджується з висновками ККС ВС, викладеними у постановах від 25.02.2020 у справі № 599/593/18 та від 07.07.2021 у справі № 487/1817/18.

Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК Українипорядку.

Відсутність складу кримінального правопорушення як підстава закриття справи застосовується, коли встановлено, що подія, щодо якої надійшли заява або повідомлення, відбулася, була результатом вчиненого особою діяння (дії або бездіяльність), але сама по собі не є злочином, оскільки:

а) відсутній хоча б один із елементів складу кримінального правопорушення (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона);

б) наявні діяння, що виключають злочинність діяння.

Згідно з ч. 1 ст.11КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

На переконання слідчого судді, в оскаржуваній постанові про закриття кримінального провадження не наведені обґрунтовані мотиви її прийняття. Зокрема, слідчим суддею звернуто увагу на те, що, закриваючи кримінальне провадження з огляду на відсутність в діянні складу кримінального правопорушення на підставі п. 2 ч. 1ст. 284 КПК України, слідчий не зазначив та відповідним чином не обґрунтував відсутність якої об`єктивної та/або суб`єктивної ознаки (елементу) складу кримінального правопорушення ним була встановлена.

Крім вищевказаного, слідчий суддя встановив, що слідчий не надав правової оцінки долученим висновкам експертів, не проаналізував наявні у справі докази щодо їх належності та допустимості, обмежившись лише констатацією того факту, що вони були оглянуті та долучені до матеріалів кримінального провадження. Слідчим не надано правової оцінки також всім фактичним обставинам загибелі ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Відсутність в постанові про закриття кримінального провадження належної мотивації висновків про необхідність закриття кримінального провадження призводить до того, що сторона позбавляється можливості обґрунтувати свою позицію під час оскарження вказаної постанови до суду, а суд перевірити належним чином правильність таких висновків та наявність підстав для закриття кримінального провадження.

Дослідивши оскаржувану постанову від 22.03.2025 про закриття кримінального провадження слідчим суддею встановлено, що рішення про закриття кримінального провадження є передчасним та невмотивованим, оскільки частиною 2 ст. 9 КПК України передбачено, що керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

З огляду на це слідчий суддя дійшов висновку, що, скарга підлягає задоволенню, а матеріали кримінального провадження необхідно направити для продовження досудового розслідування.

При цьому, слідчий суддя також вважаєза необхідне зазначити, що уповноважена особа слідчого органу, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, відповідно до вимог ч. 5 ст. 40 КПК України, а тому, суд не визначає конкретного обсягу процесуальних дій, необхідний для здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Керуючись ст.9, 110,303, 306,307,309, 370-372, 392, 393, 395 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в :

Скаргу задовольнити.

Постанову слідчого, начальника відділення № 3 Слідчого відділу Куп`янського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Харківській області майора поліції ОСОБА_5 від 22.03.2025 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР № 0003090 від 21.12.2024, за попередньою правовою кваліфікацією за ч.1 статті 115 Кримінального кодексу України, - скасувати.

Повний текст судового рішення складений 30.06.2025 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1