Справа № 507/1233/25
Провадження № 1-кп/507/67/2025
Номер рядка звіту 25
В И Р О К
08.07.2025 рокуселище Любашівка
Любашівський районний суд Одеської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання - ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Оленівка Фрунзівського району Одеської області, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
про обвинувачення у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4
сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3
ВСТАНОВИВ:
26.05.2025 року, приблизно о 18 годині 00 хвилин, більш точного часу встановити в ході досудового розслідування не представилось можливим, ОСОБА_3 , знаходячись на подвір`ї домоволодіння, належного ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи з необережності, у формі злочинної недбалості, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків від його дій у виді спричинення середньої тяжкості тілесних ушкоджень його дружині ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , хоча повинен був та міг це передбачити, перебуваючи навпроти ОСОБА_5 , правою рукою штовхнув останню в область шиї. В результаті здійсненого ОСОБА_3 поштовху, ОСОБА_5 не втрималась на ногах та впала на ґрунтове покриття на праву руку, внаслідок чого отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому променевої кістки в типовому місці (в нижній її третині) і перелому шиловидного відростку променевої кістки, які згідно п. 2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступені тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 р.) відносяться до тілесних ушкоджень СЕРЕДНЬОЇ тяжкості.
Таким чином, своїми діями ОСОБА_3 спричинив потерпілій ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесні ушкодження з необережності, за що передбачена відповідальність ст. 128 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , винним у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав себе повністю, щиро розкаявся та розповів про обставини вчинення правопорушення, зокрема розповів, що 16 травня 2025 року він знаходився в дворі свого домоволодіння та з братом ремонтував автомобіль. Після 17 години додому прийшла його дружина ОСОБА_5 та почала запитувати, що вони роблять. Він сказав їй йти в будинок, однак вона залишилась в дворі, стояла біля нього і щось говорила. Він відштовхнув рукою її і сказав йти в будинок. ОСОБА_5 не втримала рівновагу та впала на землю, після чого пішла в будинок. Він не придав цьому значення. В подальшому дружина викликала швидку допомогу та їй наклали на руку пов`язку. На слідуючий день вона звернулась до лікарні і виявили перелом. Він ніколи не застосовував насилля до дружини, він просто відштовхнув її та не думав, що вона впаде на землю. В них в сім`ї добрі стосунки. Це був одиничний випадок, що він відштовхнув дружину. В скоєному кається, просив суворо не карати.
Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що дійсно їй були спричиненні тілесні ушкодження за обставин, які розповів обвинувачений. З обвинуваченим в неї добрі відносини, всі роботи по господарству виконують разом, він до неї не застосовує фізичне насилля. Він дійсно її відштовхнув, а вона не втримала рівновагу, зачепилась за велосипед та впала. Просила не карати його суворо.
Обвинувачений окрім визнання своєї вини у скоєному злочині, повністю визнав кваліфікацію його дій, докази, на які посилався орган досудового розслідування.
На підставі ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив сторонам кримінального провадження вимоги ч.3 ст.349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів.
У зв`язку із повним визнанням обвинуваченим своєї вини в скоєні кримінального правопорушення, визнання ним кваліфікації його дій та доказів, на які посилався орган досудового розслідування, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються та дослідження зібраних у кримінальному провадженні доказів було обмежене допитом обвинуваченого, показання якого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються та дослідженням документів, що його характеризують. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій не має, а також йому зрозуміло, що в такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковано за ст. 128 КК України необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Виходячи з положень ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Обвинувачений ОСОБА_3 за місцем проживання характеризується позитивно, проживає з дружиною та сином, на обліку в лікаря психіатра не перебуває, не працює, є учасником бойових дій, раніше не судимий.
Відповідно до ст.66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 суд визнає щире каяття.
Відповідно до ст.67 КК України, обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_3 є вчинення кримінального правопорушення щодо подружжя.
На підставі ст. 65 КК України, з урахуванням ступеня тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, всіх матеріалів справи, особи обвинуваченого, те, що він не працює, характеризується позитивно, пом`якшуючої та обтяжуючої вину обставин, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства та йому можливо призначити покарання у виді громадських робіт, вважаючи таке покарання необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових правопорушень. Обмежень для призначення даного виду покарання відносно обвинуваченого ОСОБА_3 не встановлено.
Підстав для обрання запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , - не має.
Речові докази та судові витрати відсутні.
Процесуальні витрати по справі відсутні.
Керуючись ст.ст. 370, 374-376 КПК України, суд, -
ОСОБА_3 визнати винуватим в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України та призначити йому покарання за ст. 128 КК України - 150 (сто п`ятдесят) годин громадських робіт.
На вирок може бути подана апеляційна скарга на протязі 30 днів з моменту його проголошення до Одеського апеляційного суду через Любашівський районний суд Одеської області.
Копію вироку вручити прокурору, обвинуваченому ОСОБА_3 , потерпілій ОСОБА_5
Суддя: ОСОБА_1