Справа№ 953/7403/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" липня 2025 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні, за відсутності учасників кримінального провадження, в залі суду в м. Харкові обвинувальний акт та додані до нього матеріали, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000292 від 05.06.2025, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, офіційно працевлаштованого в Міжнародному комітеті порятунку «International Rescue Committee» на посаді водія, одруженого, який на утриманні малолітнії неповнолітніх дітей та осіб похилого віку не має, не є інвалідом та військовослужбовцем, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Органом досудового розслідування встановлені наступні обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

04.06.2025, приблизно о 21:17 годині, ОСОБА_3 , перебуваючи на парковці біля супермаркету «АТБ», розташованому за адресою: м.Харків, вул.Нескорених, 6, під час конфлікту з ОСОБА_4 , що стався на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків у зв`язку із словесним конфліктом його доньки ОСОБА_5 з ОСОБА_4 , що відбувся раніше, маючи умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, схопив потерпілого за плечі та, утримуючи останнього таким чином, кілька разів штовхнув назад, після чого, перебуваючи на відстані витягнутої руки у положенні стоячи навпроти ОСОБА_4 , наніс йому 2 удари кулаком правої руки та 1 удар кулаком лівої руки в обличчя в область носу та верхньої губи, після чого штовхнув ОСОБА_4 в область грудної клітини та правого плеча, від чого потерпілий втратив рівновагу та впав на коліно. Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_3 долонею правої руки наніс 1 удар в область голови справа ОСОБА_4 , а після того, як потерпілий підвівся та намагався відштовхнути ОСОБА_3 від себе, останній, утримуючи потерпілого за плечі, наніс руками та правої ногою кілька ударів в область тулубу та ніг ОСОБА_4 , а також 1 удар кулаком правої руки в область обличчя ОСОБА_4 , від якого останній впав на асфальтове покриття.

В результаті протиправних дій з боку ОСОБА_3 , потерпілому ОСОБА_4 спричинено тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травми лицьового черепу у вигляді перелому кісток носу та з наявністю зовнішніх ушкоджень: синців на нижній повіках обох очей, садна в лобній ділянці, синця на слизовій верхньої губи. Закрита тупа травма лицьового черепу у вигляді перелому кісток носу та з наявністю синців на нижній повіках обох очей належить до легких тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6-ти днів, але не більше 3-х тижнів (21 дня), відповідно до п.п. 2.3.1.«а», 2.3.3. «Правил судово медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року № 6; садно на лобній ділянці та синець на слизовій верхньої губи - викликали незначні скороминущі наслідки тривалістю не більше 6-ти днів і за цією ознакою відповідно до п.п. 2.3.2.«Б», 2.3.5. «Правил судово медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року № 6, відноситься до легких тілесних ушкоджень.

Вказані дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.2 ст.125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Прокурор звернулася з клопотанням про розгляд кримінального проступку у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Потерпілим ОСОБА_4 цивільний позов не заявлено та надано заяву щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення права апеляційного оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Зазначені обставини, які встановлені органом досудового розслідування, не оспорюються учасниками кримінального провадження, які надали згоду щодо розгляду обвинувального акту за їх відсутності, а обвинувачений ОСОБА_3 , захисником якого є адвокат ОСОБА_6 , беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку. А тому суд, за клопотанням прокурора ОСОБА_7 , в порядку ч.1 ст.302 КПК України, вважає за доцільне розглянути обвинувальний акт та додані до нього матеріали щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників кримінального провадження на підставі обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до положень ч.2 ст.382 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Отже, розглянувши кримінальне провадження в межах пред`явленого ОСОБА_3 обвинувачення, суд дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, тобто умисному легкому тілесному ушкодженні, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд керується ст.ст. 50, 65 КК України, якими визначено, що суд призначає покарання в межах, установлених у санкції статті (частини статті) Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним та достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до класифікації кримінальних правопушень, передбаченою ч 2 ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_3 , передбачене ч.2 ст.125 КК України, є кримінальним проступком.

При встановлені обставин, що попом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , відповідно ст.66 КК України, суд зазначає наступне.

Розкаяння передбачає, окрім визнання собою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого та готовність нести покарання. Щире каяття - це не формальна вказівка на визнання свої вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження.

У зв`язку з наведеним можна зробити висновок, що щире каяття - це певний психічний стан особи винного, коли він засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, і це об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям усіх обставин справи, вчиненням дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину або відшкодуванню завданих збитків чи усуненню заподіяної шкоди.

Зазначене узгоджується з позицією, викладеною колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 15.11.2021 (справа № 199/6365/19).

Судом встановлено та не оспорюються учасниками кримінального провадження, які надали згоду щодо розгляду обвинувального акту за їх відсутності в порядку спрощеного провадження, що обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, в повному обсязі та щиро кається.

Вказані обставини підтверджуються матеріалами кримінального провадження, зокрема, даними заяви щодо визнання винуватості ОСОБА_3 .

З огляду на зазначене, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , відповідно п.1 ч.1 ст.66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Вивченням даних про особу ОСОБА_3 , встановлено, що він має середню-спеціальну освіту, офіційно працевлаштований в Міжнародному комітеті порятунку «International Rescue Committee» на посаді водія, одружений, на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей та осіб похилого віку не має, не є інвалітом та військовослужбовцем, має зареєстроване місце проживання, раніше не судимий, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у виді штрафу в межах установленої санкції ч.2 ст.125 КК України, оскільки на думку суду призначення йому більш суворого покарання не буде відповідати меті покарання.

Призначене покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлений.

Процесуальні витрати, речові докази відсутні.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не застосовувався.

Керуючись ст.368, 369-371, 373-376, 382 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в дохід держави в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 1700 (одна тисяча сімсот ) грн. 00 коп.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Копію судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. 381 та ст.382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Суддя - ОСОБА_1