Роздільнянський районний суд Одеської області
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/1923/25

Номер провадження: 1-кс/511/970/25

01.09.2025 року слідчий суддя Роздільнянського районного суду Одеської областіОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

слідчого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Роздільна Одеської області, клопотання слідчого СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Роздільнянської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню №0000184 від 19.02.2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Великокомарівка, Великомихайлівського району, Одеської області, громадянина України, офіційно не працюючого, з середньою спеціальною освітою, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 28, частини 3 статті 332 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

Зміст заявленого клопотання.

01 вересня 2025 року до Роздільнянського районного суду Одеської області надійшло зазначене клопотання, у якому слідчий просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Клопотання обґрунтоване тим, що СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000184 відомості по якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 28, частини 3 статті 332 КК України.

30 серпня 2025 року у даному кримінальному провадженні було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення за частиною 2 статті 28, частини 3 статті 332 КК України ОСОБА_4 .

На переконання слідчого, підозрюваному ОСОБА_4 належить обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, так як на теперішній час існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, так як підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі від 7 до 9 років; незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, оскільки їх покази є визначальними у даному кримінальному провадженні з метою спонукання їх до відмови від дачі показів; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, приймаючи до уваги, що підозрюється у вчиненні злочину з невстановленим на даний час колом осіб, а також продовжити злочинну діяльність з огляду на існування в Україні воєнного стану.

На думку слідчого застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить виконання ОСОБА_4 процесуальних обов`язків.

Також просив одночасно призначити підозрюваному альтернативний запобіжний захід у виді у застави у розмірі 300 (триста розмірів) прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Позиція учасників розгляду клопотання.

Прокурор Роздільнянської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , подане клопотання підтримав, просив його задовольнити. Свою позицію обгрунтував тим, що ОСОБА_4 пред`явлено обгрунтовану підозру за ч.2 ст.28, ч.3 ст.332 КК України, даний злочин відноситься до категорії тяжких. Він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення з корисливих мотивів, даний злочин є суспільно небезпечним в період запровадженого в Україні воєнного стану. Перебуваючи на волі, підозрюваний може переховуватися від правоохоронних органів з метою уникнення відповідальності, а також впливати на хід розслудванняч у справі, так як у справі не встановленів всі її фігуранти, недопитані свідки.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні просив в задоволенні клопотання відмовити та обрати більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту. Суду показав, що він не визнає свою винуватість у вчиненні злочину, інкриміновані йому дії вчинив на прохання знайомого, істинної мети осіб, яких перевіз , не знав, у перетинання нпми кордону не сприяв.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні також заперечував проти задоволення клопотання слідчого. Зазначив, що його підзахисному висунуто необгрунтовану підозру, він небув задіяний у схемі по сприянню особам призовного віку у перетинання ДКУ. Також просив врахувати, що ОСОБА_4 раніше не притягався до кримінальної відповідальності, добровільно пішов захищати країну від збройної агресії. Якщо суд визначатиме розмір застави, просив її призначити в мінімальному розмірі.

Нормативно -правове обгрунтування.

Відповідно до ст. 131 КПК України, з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи його забезпечення, до яких віднесені, зокрема і запобіжні заходи.

Відповідно до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам зокрема переховуватися від органів досудового розслідування та /або суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також у відповідності до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа, міцність соціальних зв`язків, репутацію обвинуваченого, наявність судимостей, постійного місця роботи.

Суд, заслухавши прокурора, підозрюваного, захисника підозрюваного, прийшов до висновку, що належить задовольнити клопотання слідчого та обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою і цей висновок суд обгрунтовує наступним.

Оцінка обгрунтованості підозри та її стислий виклад.

Так 30 серпня 2025 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, кваліфікованого за частиною 2 статті 28, частиною 3 статті 332 КК України у кримінальному провадженні №0000184 , відомості по якому внесені до ЄРДР 19.02.2025 року.

Згідно з повідомленням про підозру ОСОБА_4 вступив у попередню злочинну змову із невстановленими досудовим розслідуванням особами, у невстановлений час, дату та місці, з метою переправлення громадян України, які мають намір незаконно перетнути державний кодон України з метою уникнення мобілізації, достовірно знаючи про обмеження щодо виїзду громадян України чоловічої статі за кордон на період дії воєнного стану, введеного 24.02.2022 року відповідно до Указу Президента України № 64/2022, затвердженого Законом України № 2102-IX від 24.02.2022 року, який неодноразово продовжено у встановленому порядку.

У ході досудового розслідування встановлено, що у серпні 2025 року, більш точної дати під час проведення досудового розслідування не встановлено, невстановлена досудовим розслідуванням особа, яка використовує аккаунт « ОСОБА_7 » ім`я користувача ОСОБА_8 в месенджері «Telegram» запропонувала ОСОБА_9 , якого посвятила у свій злочинний план, вступити в попередню змову з метою незаконного переправлення осіб через державний кордон України поза визначеними державними пунктами пропуску до Придністровського регіону Республіки Молдова, за грошову винагороду, на що останній надав свою згоду на участь у цьому, у зв`язку з чим вони розподілили між собою ролі для досягнення злочинного результату.

У свою чергу, згідно розробленого плану, ОСОБА_9 мав зустріти громадян України призовного віку, які виявили бажання незаконно перетнути державний кордон України та забезпечити їх транспортом для подальшого перевезення до визначеного місця переправленнячерез державний кордон України.

Крім того, ОСОБА_9 , діючи умисно, з корисливих мотивів, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 28.08.2025 запропонував своєму приятелю ОСОБА_10 взяти участь у незаконному переправленні осіб призивного віку через державний кордон України за грошову винагороду та повідомив ОСОБА_10 , що має зв`язки з особами, які займаються нелегальним переміщенням осіб з території України за грошову винагороду, та пояснив суть "схеми": необхідно доставити осіб призовного віку до визначеної точки неподалік державного кордону, де їх надалі приймуть інші учасники злочинної групи.

Також ОСОБА_9 пояснив, що за участь у перевезенні осіб кожен з них отримає грошову винагороду. З метою реалізації злочинного плану ОСОБА_9 запропонував використати транспортний засіб, що перебуває у користуванні ОСОБА_10 , а саме - автомобіль марки Hyundai, сірого кольору, з реєстраційним номером НОМЕР_1 . ОСОБА_10 , усвідомлюючи протиправний характер пропозиції, погодився на участь у злочині та вступив у попередню змову з ОСОБА_9 для вчинення незаконного переправлення осіб через державний кордон України.

На виконання своєї ролі, з метою реалізації спільного злочинного плану, невстановлена досудовим розслідуванням особа, яка використовує аккаунт «ОСОБА_15» ім`я користувача ОСОБА_11 , діючи за попередньою змовою групою осіб, протягом серпня 2025 року, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, через месенджер «Telegram» підшукала громадян України призовного віку ОСОБА_12 , який виявив бажання у викриті злочину та ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , які виявилибажання незаконно перетнути державний кордон України поза пунктами пропуску.

Крім того, у невстановлений досудовим розслідуванням час, діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з іншими співучасниками, невстановлена особа, яка використовувала обліковий запис у мобільному додатку «Telegram» під нікнеймом « ОСОБА_15 » (ім`я користувача: ОСОБА_11 ), в межах реалізації злочинного умислу, направленого на незаконне переправлення осіб через державний кордон України поза пунктами пропуску, здійснила підбір технічного засобу - легкового автомобіля марки ВАЗ 2110 сірого кольору, державний реєстраційний номер якого досудовим розслідуванням не встановлено, а також підшукала виконавця - особу, яка погодилася виконати роль водія вказаного транспортного засобу, з метою подальшого незаконного перевезення осіб призовного віку до прикордонної смуги поза межами встановлених пунктів пропуску.

Використовуючи месенджер «Telegram», як засіб конспіративного зв`язку, вказана особа обліковий запис у мобільному додатку «Telegram» під нікнеймом « ОСОБА_15 » (ім`я користувача: ОСОБА_11 )забезпечила інформаційну координацію між виконавцями злочинної діяльності, а також узгодила час і місце прибуття транспортного засобу ВАЗ 2110 до проміжного пункту збору - території кладовища в селі Тростянець Роздільнянського району Одеської області, з метою їх подальшого незаконного переміщення до лісосмуги поблизу села ПлатонівкаРоздільнянського району Одеської області, в безпосередній близькості до державного кордону України.

У подальшому, в рамках реалізації єдиного злочинного плану, невстановлена досудовим розслідуванням особа, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, з метою забезпечення незаконного переправлення осіб через державний кордон України, за допомогою месенджеру «Telegram» підшукала двох мешканців села Великокомарівка Роздільнянського району Одеської області - ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яким було поставлено завдання - здійснити перевезення осіб призовного віку, що мали намір незаконно перетнути державний кордон України поза пунктів пропуску до Придністровського регіону Республіки Молдова, за грошову винагороду, за допомогою мототранспорту до занедбаного домоволодіння, розташованого в безпосередній близькості до державного кордону України, з подальшим незаконним переміщенням цих осіб за межі території України.

29 серпня 2025 року, близько 10:00 год., ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , діючи умисно, за попередньою змовою з іншими співучасниками злочину, на транспортному засобі марки Hyundai, сірого кольору, з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_10 прибули до заздалегідь погодженого місця зустрічі, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 15/2, де їх очікували особи, які мали намір незаконно перетнути державний кордон - ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 ,які попередньо звернулися до аккаунту« ОСОБА_15» ім`я користувача ОСОБА_11 через месенджер Telegram,з метою організації незаконного перетину державного кордону та були включені до чергової "партії" переправлення.

ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , діючи скоординовано, здійснили посадку зазначених осіб до салону автомобіля марки Hyundai сірого кольору, з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 , при цьому ОСОБА_9 виконував функції координатора, а ОСОБА_10 був водієм.

Після посадки в автомобіль, ОСОБА_10 розпочав рух у напрямку Роздільнянського району Одеської області, дотримуючись попередньо погодженого маршруту, зокрема трасою міжнародного значення М05 (Одеса - Київ).

У процесі поїздки, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 пояснили особам, що останні повинні здійснити оплату за "проїзд" до прикордоння. В результаті цього, 29.08.2025 о 10:03 год. та 10:46 год. ОСОБА_12 здійснив два перекази грошових коштів у сумі 13 000 гривень та 28 550 гривень на банківську картку ПриватБанку № НОМЕР_2 , оформлену на ім`я ОСОБА_10 .

Того ж дня, близько 13:00 год. ОСОБА_10 та ОСОБА_9 доставили ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 до проміжного пункту збору, а саме до території кладовища, розташованого в межах села Тростянець Роздільнянського району Одеської області, де мала відбутись «передача» осіб, які мали намір незаконно перетнути державний кордон України іншим співучасникам злочину, у тому числі невстановленій особі, яка керувала автомобілем марки ВАЗ 2110 сірого кольору,яка в свою чергу, згідно розробленого злочинного плану, мала забезпечити подальше перевезення осіб до прикордонної смуги з метою їх незаконного переправлення до Придністровського регіону Республіки Молдова поза межами офіційних пунктів пропуску.

У ході реалізації злочинного плану, 29 серпня 2025 року близько 15:00 год., на територію кладовища в селі Тростянець Роздільнянського району Одеської області, куди раніше були доставлені ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , прибув невстановлений легковий автомобіль марки ВАЗ 2110 сірого кольору, державний реєстраційний номер якого досудовим розслідуванням не встановлено. Зазначеним транспортним засобом керувала невстановлена особа чоловічої статі, яка, діючи за попередньою змовою з іншими учасникам, здійснила перевезення трьох осіб призовного віку, які мали намір незаконно перетнути державний кордон, від кладовища до лісосмуги на околиці села Платонівка Роздільнянського району Одеської області.

Вказана невстановлена особа діяла за попередньою змовою, умисно, з корисливих мотивів, у рамках узгодженого злочинного плану, спрямованого на організацію незаконного переправлення ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 за межі державного кордону України в обхід пунктів пропуску, доставивши вказаних осіб до лісосмуги, де водій транспортного засобу марки ВАЗ 2110 сірого кольору передав вказаних осіб ОСОБА_16 та ОСОБА_4 , які вже перебували на місці та чекали для здійснення наступного етапу незаконного переміщення осіб - доставлення до прикордонної зони.

Таким чином, невстановлена особа, яка керувала автомобілем марки ВАЗ 2110 сірого кольору виконала ключову роль у транспортуванні осіб між етапами злочинної логістики, забезпечивши їхнє переміщення в межах контрольованої території та подальшу передачу іншим співучасникам злочину.

Так, 29.08.2025 року близько 15:30 год. у лісосмузі поблизу с. Платонівка Роздільнянського району Одеської області, куди були доставлені ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , останніх зустріли ОСОБА_16 та ОСОБА_4 , прийняли їх під свій контроль та провели первинний інструктаж. Так, ОСОБА_4 надав вказівки щодо подальшої поведінки у разі появи прикордонного патруля та поради щодо маскування, а ОСОБА_16 пояснив маршрут до місця, де буде здійснено «перехід» через державний кордон, а також зазначено що для переміщення до прикордонної смуги буде використано мотоцикл чорного кольору марки «Альф», не обладнаний реєстраційними номерами, що унеможливлювало його ідентифікацію в разі фіксації засобами відеоспостереження.Після цього всі особи були зобов`язані вимкнути та передати мобільні телефони, щоб уникнути можливого відстеження з боку правоохоронних органів.

Однак у ході підготовки до «перевезення`зqqqясувалося, що зазначений мотоцикл несправний і не може бути використаний за призначенням. У зв`язку з цим ОСОБА_16 та ОСОБА_4 вирішили продовжити реалізацію злочинного плану іншим способом - шляхом перевезення зазначених осіб у підводі, яку вони замаскували сіном, приховуючи людей всередині.

Надалі ОСОБА_16 та ОСОБА_4 вирушили з підводою в напрямку с. Великокомарівка Роздільнянського району, де планували провести осіб до занедбаного домоволодіння, розташованого в безпосередній близькості до державного кордонута перечекати до темної пори доби, звідти передбачалося здійснити незаконне переправлення осіб через огороджувальні інженерні споруди - паркан типу "Єгоза" та дротяну загорожу типу "Путанка".

Однак, у ході реалізації цього плану, 29.08.2025 року близько 18:00 год. у с. Великокомарівка транспортний засіб у вигляді підводи з прихованими в ній особами був викритий співробітниками правоохоронних органів, які проводили оперативний супровід у межах контролю за вчиненням злочину.

Таким чином, ОСОБА_16 та ОСОБА_4 умисно, за попередньою змовою з іншими особами, вчинили дії, спрямовані на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, з використанням технічних засобів маскування та з вжиттям заходів для уникнення виявлення правоохоронними органами.

Суд вважає, що обґрунтованість підозри на даній стадії підтверджується попередньо зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 15.07.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 15.07.2025; актом передачі грошових коштів від 25.07.2025; протоколом огляду проведення спеціального слідчого експерименту і вручення грошових коштів від 25.07.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 26.07.2025; та від 27.07.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 29.08.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 (ухилянт) від 29.08.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 (ухилянт) від 29.08.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_17 (власниця повозки) від 29.08.2025; протоколом огляду мобільного телефону Айфон 13 (належний ОСОБА_10 ) від 30.08.2025;протоколом огляду мобільного телефону Редмі Нот 13 (належний ОСОБА_4 ) від 30.08.2025; протоколом огляду мобільного телефону Айфон 11 (належний ОСОБА_9 ) від 30.08.2025; протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_13 від 30.08.2025, зі свідком ОСОБА_14 від 30.08.2025 року, зі свідком ОСОБА_12 від 30.08.2025 року; іншими матеріалами в сукупності.

Відомості, які містяться у наведених матеріалах, узгоджуються з обставинами, зазначеними у повідомленні про підозру, підтверджують їх та у своїй сукупності дають вагомі підстави для висновку про обґрунтованість висунутої ОСОБА_4 підозри у вчиненні злочину за ч.2 ст.28, ч.3 ст.332 КК України, кваліфікованого як організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями та сприянні їх вчиненню наданням засобів, порадами, вказівками, усуненням перешкод, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

Щодо наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім обгрунтованості підозри, суд, вирішуючи доцільність обрання підозрюваному такого виду запобіжного заходу як тримання під вартою, має встановити в першу чергу існування ризиків неправомірної процесуальної поведінки цієї особи та можливість запобігти цим ризикам шляхом застосування менш суворого запобіжного заходу.

На доводи сторін щодо розуміння ними значення ризиків у контексті кримінального провадження суд зазначає, що ризик - це певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що обвинувачений однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити в майбутньому. Отже, ризики слід вважати наявними за умови встановлення їх імовірності. Як обов`язковий критерій застосування запобіжного заходу ризик кримінального провадження має прогностичний характер, його визначення у конкретний проміжок часу спрямоване на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому. При встановленні ризиків суд застосовує стандарт достатності підстав вважати, що обвинувачений може вдатися до дій на шкоду кримінальному провадженню.

Так ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст.28, ч.3 ст.332 КК України, яке відноситься до категорії тяжких, а тому суд має право на підставі п.4 ч.2 ст.183 КПК України обрати відносно нього запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Даний злочин відноситься до категорії кримінальних правопорушень у сфері охорони державної таємниці, недоторканності кордонів, забезпечення призову та мобілізації, які в період запровадженого в Україні воєнного стану є суспільно небезпечними злочинами.

Суд вважає, що з врахуванням даних про особу ОСОБА_4 з огляду на тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, і суспільну небезпечність самого кримінального правопорушення, прокурором доведено наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

На думку суду, ризик переховування обвинуваченого ОСОБА_4 від органів досудового розслідування є реальним з огляду на тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується, суворість можливого покарання.

Так, санкцією ч.2 ст.28, ч. 3 ст. 332 КК України передбачено покарання від 7 до 9 років позбавлення волі, а тому, усвідомлюючи тяжкість покарання та невідворотність кримінальної відповідальності у випадку визнання його винуватим у майбутньому, обвинувачений може вчиняти дії, спрямовані на переховування від суду. Співставлення можливих негативних для обвинуваченого наслідків переховування у вигляді потенційного ув`язнення у невизначеному майбутньому, із можливим засудженням до покарання у виді позбавлення волі у перспективі робить цей ризик достатньо високим.

Також зі слів ОСОБА_4 він є військовослужбовцем і на теперішній час самовільно залишив військову службу, проживає в безпосередній близькості до державного кордону України, що також свідчить на користь висновків прокурора щодо можливого переховування обвинуваченого від правоохоронних органів.

Також суд вважає, що наявний ризик перешкоджати встановленню істини у кримінальному правопорушенні, зокрема є актуальним ризик впливу обвинуваченого ОСОБА_4 на свідків по кримінальному провадженні. Наразі провадження перебуває на початковій стадії досудового розслідування, не встановлено коло осіб, причетних до даного кримінального правопорушення.

Крім цього, суд вважає, що у зв`язку з військовою агресією збройних сил РФ та впровадження на території України воєнного стану, а також враховуючи місце проживання підозрюваного в близькості біля державного кордону України вказані ризики високі і лише збільшились, так як повсякденний уклад цивільного способу життя людей порушено.

Обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту неможливо, так як необхідних умов для обрання такого виду запобіжного заходу судом не встановлено.

Відтак, аналізуючи дані обставини, суд приходить до висновку, що на даній стадії процесу , що саме запобіжний захід у виді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості діяння, яке інкримінується ОСОБА_4 і зокрема під час слухання справи у суді не надасть можливості перешкоджати підозрюваному інтересам правосуддя шляхом ухилення від явки до суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вирішення питання можливості застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Згідно із ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Так ОСОБА_4 підозрюється в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями та сприянні їх вчиненню наданням засобів, порадами, вказівками, усуненням перешкод, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, що свідчить про наявність значного суспільного інтересу у цьому кримінальному провадженні, оскільки, вчинення злочину, яке кваліфікуюється за статтею 332 КК України, має стабільну динаміку зростання та несе реальні ризики для національної безпеки нашої держави.

З урахуванням наведеного, у цій справі наявна виключність випадку, коли застава у визначених КПК межах від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (від 60 560 грн до 242 240 грн), не здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не буде достатнім стримуючим фактором для запобігання існуючим в даному кримінальному провадженні ризикам, так як дія воєнного стану в Україні подовжена.

На думку суду, застава у розмірі - 150 (ста п`ятдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб цілком відповідає фінансовим можливостям підозрюваного, враховуючи, що він має на утриманні двох дітей, з 25.12.2024 року служив в ЗСУ, має задовільне матеріальне становище, не є для нього та його сім`ї завідомо непомірною та дійсно зможе забезпечити виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків та буде найбільш пропорційним заходом на теперішній час, який збалансує інтереси суспільства, держави та підозрюваного.

Альтернативний запобіжний захід такого виду на думку суду є гарантією того, що не перебуваючи під вартою обвинувачений не ухилиться від виконання своїх процесуальних обов`язків.

Керуючись статтями 176-178, 183, 194, 197, 199, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , - задовольнити частково.

Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування, на 60 днів, з моменту затримання, тобто з 30 серпня 2025 року по 28 жовтня 2025 року (включно), з утриманням його в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор», місцезнаходження юридичної особи: Люстдорфська дорога, 11, місто Одеса, Одеська область, 65059.

Одночасно визначити розмір застави у межах 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на 1 січня 2025 року) в сумі 454200 грн у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу.

Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

- прибувати до слідчого прокурора та суду за першою вимогою;

- не відлучатися з населеного пункту де проживає - с. Великокомарівка Роздільнянського району, Одеської області, без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Роз`яснити, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі внесення застави, строк дії обов`язків, передбачених частиною 5 статті 194 КПК України - 28 жовтня 2025 року (включно).

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення

Слідчий суддя: ОСОБА_1