справа № 619/2575/25
провадження № 1-кс/619/452/25
УХВАЛА

іменем України

09 травня 2025 року м. Дергачі

Слідчий суддя Дергачівського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за №0000073 від 03.05.2025, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Дергачівської окружної прокуратури Харківській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, в якому просить накласти арешт на тимчасово вилучене майно.

Клопотання обґрунтовує тим, що у провадженні СД ВП №3 Харківського РУП №3 ГУ НП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000073 від 05.05.2025, за ознаками кримінального правопорушення проступку, передбаченого, ч. 1 ст. 125 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, 02.05.2025 приблизно невідома особа знаходячись на вулиці біля буд. № 1 по вул. Центральній у с. Дворічний Кут, Харківського району, Харківської області умисно спричинив ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тілесні ушкодження.

З метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення та відшукання предметів, знарядь та інших речових доказів, а також встановлення фактичних відомостей щодо вищевказаних протиправних дій, 03.05.2025 року дізнавачем СД ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області здійснено виїзд з метою огляду місця події, на відкриту ділянку місцевості, що знаходиться неподалік буд. АДРЕСА_1 , де ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , добровільно видав предмет зовні схожий на розкладний ніж з подвійним руків`ям з нашаруванням бурого кольору, який було вилучено та поміщено до паперового конверту НПУ з пояснювальними написами та підписами учасників огляду.

Відповідно до положень ст.ст. 167-169 КПК України вказане вище майно, що вилучене в ході огляду місця події 03.05.2025 є тимчасово вилученим майном.

Прокурор вказує, що метою накладання арешту на вищезазначене майно є збереження речових доказів, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження, для забезпечення кримінального провадження, зокрема необхідність їх використання в ході досудового розслідування в якості доказів, для призначення судових експертиз (судової експертизи за експертною спеціальністю 8.6 «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів») та проведення інших слідчих дій, просить накласти арешт на вилучене 03.05.2025 року в ході огляду місця події майно.

Прокурор у судове засідання не з`явився, у матеріалаз клоптання міститься заява прокурора, в якій він просив клоптання задовольнити повністю, справу розглянути без його участі.

Слідчий суддя, дослідивши надані матеріали, дійшов висновку про наявність підстав для надання дозволу на арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Метою накладання арешту на вищезазначене майно є забезпеченням кримінального провадження, зокрема, необхідність долучення до матеріалів кримінального провадження в якості речових доказів, для призначення судових експертиз тощо.

Усі зазначені вище процесуальні дії направлені на здійснення швидкого, неупередженого та об`єктивного досудового розслідування з метою встановлення істини по кримінальному провадженню та виконання завдань, передбачених статтею 2 КПК України.

Крім того, відповідно до положень ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину та завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

На теперішній час вилучене майно відповідає критеріям речових доказів та є достатні підстави вважати, що вони зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, яке інкримінується, або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому існують обґрунтовані підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити даний вид забезпечення кримінального провадження, так як незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження вилученого майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Прокурор обґрунтував підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна.

Клопотання про арешт майна відповідає вимогам ст.171 КПК України.

Метою накладання арешту на вищезазначене майно є забезпечення кримінального провадження, зокрема, необхідність його використання в ході досудового розслідування в якості речових доказів, для призначення судових експертиз та проведення інших слідчих дій.

Всі зазначені вище процесуальні дії направлені на здійснення швидкого, неупередженого та об`єктивного досудового розслідування з метою встановлення істини по кримінальному провадженню.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Проаналізувавши вищенаведені обставини, вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить висновку, що на час розгляду клопотання є достатньо підстав вважати, що майно, вказане у клопотанні, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України та ст. 170 КПК України.

Отже, слідчий надав достатньо доказів того, що незастосування арешту до майна може призвести до його зникнення та настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Таким чином, клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 98, 132, 167-173, 309, 372, 392, 532 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Дергачівської окружної прокуратури Харківській області ОСОБА_3 , про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно із забороною відчуження, користування та розпорядження, у межах кримінального провадження №0000073 від 03.05.2025, за ч. 1 ст. 125 КК України, яке було вилучено 03.05.2025 у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час проведення огляду місця події на відкритій ділянці місцевості, що знаходиться неподалік буд. АДРЕСА_1 , а саме на: предмет зовні схожий на розкладний ніж з подвійним руків`ям з нашаруванням бурого кольору, що були поміщені до паперового конверту НПУ з пояснювальними написами та підписами учасників огляду, який належав ОСОБА_5 .

Визначення місця зберігання вищевказаного майна доручити стороні обвинувачення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1