Справа № 569/8862/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2025 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне кримінальне провадження №0000130 від 10 лютого 2025 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кишинів, Молдова, громадянина Молдови, не судимого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 , 08 лютого 2025 року, приблизно о 06 год. 00 хв., перебуваючи у приміщенні їдальні КЗ «Рівненський центр надання соціальних послуг», що за адресою:м. Рівне, вул. Жоліо Кюрі, 21, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер та суспільну небезпеку своїх дій, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, з метою заподіяння фізичного болю ОСОБА_5 , наніс йому один удар кулаком в обличчя в область лівої щоки, внаслідок чого спричинив для потерпілого фізичний біль, не спричинивши тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_4 інкримінується умисне завдання удару, який завдав фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень, тобто вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину в інкримінованому кримінальному проступку, передбаченому ч. 1 ст. 126 КК України, визнав повністю та не оспорюючи фактичних обставин, місця та часу події, про які зазначено в обвинувальному акті, показав, що в ході конфлікту, дійсно наніс удар потерпілому.

Потерпілий ОСОБА_5 , в судове засідання не з`явився, попередньо подавши до суду заяву, де просив розгляд кримінального провадження проводити без його участі. При призначенні міри покарання покладається на розсуд суду.

Суд, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження зміст обставин, викладених в обвинувальному акті, які ніким не оспорюються, не маючи сумніву у добровільності їх позицій, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразилися в умисному завданні удару, який завдав фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень, вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 126 КК України.

Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального проступку, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення кримінального правопорушення, тяжкості наслідків, що настали.

У відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до вимог ст. 12 КК України, відноситься до категорії кримінального проступку, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, у відповідності до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, оскільки така обставина підтверджена у судовому засіданні.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, у відповідності до ст. 67 КК України, відсутні.

Обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість, не судимий, має постійне місце проживання, інформація про негативну характеристику відсутня, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

На підставі викладеного, враховуючи обставини вчиненого кримінального проступку, наявність пом`якшуючої та відсутність обтяжуючої обставин покарання, позицію прокурора, дані про особу обвинуваченого, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, з огляду на положення ч. 2 ст. 50 КК України, обираючи серед альтернативних видів покарань, передбачених санкцією закону, за яким визнав ОСОБА_4 винуватим, вважає за необхідне призначити останньому покарання у виді штрафу у межах санкції статті.

На думку суду, таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення й попередження вчинення як обвинуваченим, так і іншими особами, нових кримінальних правопорушень.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Рівненський міський суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1