Справа № 442/4134/25
Провадження № 1-кп/442/300/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2025 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

з участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі кримінальне провадження №0000666 від 03.05.2025 відносно:

- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Дрогобич Львівської області, з вищою освітою, не працюючого, зареєстрованого на АДРЕСА_1 , не депутата, не адвоката, не військовозобов`язаного, раніше не судимого,

- обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,-

- з участю прокурора - ОСОБА_4 ,

- обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

встановив:

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022 « Про затвердження Указу Президента України « Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжено, зокрема востаннє Указом Президента України №235/2025 від 15.04.2025 термін дії якого продовжено з 05 год. 30 хв. 9 травня 2025 року строком на 90 діб.

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_3 17.04.2025 у невстановлений досудовим розслідуванням годині, перебував у квартирі АДРЕСА_2 , де здійснював ремонтні роботи за домовленістю з власником квартири - ОСОБА_5 , помітив під столом у кухні сумку в якій знаходився фотоапарат марки «Canon» 5 D Mark II DS 126201 належний потерпілому ОСОБА_5 . В цей момент у нього виник раптовий умисел направлений на таємне викрадення чужого майна.

З метою реалізації свого умислу, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх злочинних дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи їх настання, переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, діючи з прямим умислом, шляхом вільного доступу, ОСОБА_3 , таємно, непомітно для сторонніх осіб, відчинив замок сумки, витягнув звідти фотоапарат марки «Canon» 5 D Mark II DS 126201, вартістю 22500 гривень, вийшов з квартири на прибудинкову територію утримуючий його в руці та поклав фотоапарат до свого наплічника, в подальшому розпорядився ним на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_5 , майнову шкоду на суму 22500 гривень.

Таким чином, ОСОБА_3 таємно викрав чуже майно (здійснив крадіжку), в умовах воєнного стану, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю. Пояснив, що обставини, викладені в обвинувальному акті відповідають дійсності. Він 17.04.2025 допомагав в ремонті ОСОБА_5 . Під столом в кухні побачив фотоапарат марки «Canon» та викрав його. Фотоапарат здав у ломбард, а пізніше викупив його. У вчиненому щиросердечно розкаюється, просить суворо її не карати.

Потерпілий ОСОБА_5 просив слухати справу у його відсутності, при обранні міри покарання покладається на думку суду. Матеріальних претензій до обвинуваченого немає.

Крім повного визнання своєї винності обвинуваченим, його винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення доведена зібраними органом досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, які учасники судового провадження не оспорювали та вважали їх дослідження в судовому засіданні недоцільним. Судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності та істинності їх позицій відсутні.

Заслухавши думку учасників судового провадження, роз`яснивши їм зміст ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин і визнає фактичні обставини доведеними наявними у матеріалах кримінального провадження доказами.

При цьому, суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України. Його дії вірно кваліфіковано за ч.4 ст.185 КК України, оскільки він таємно викрала чуже майно (здійснив крадіжку) в умовах воєнного стану.

Доведеність вини і така кваліфікація дій обвинуваченого в суду не викликає сумнівів. Наведені вище докази винності у своїй сукупності є логічними і послідовними та відтворюють реальні події, що мали місце.

При призначенні покарання обвинуваченому суду слід суворо дотримуватись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що покарання засудженого є його виправлення, перевиховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів.

В даній справі, суд, призначаючи покарання ОСОБА_3 при виборі заходу примусу і порядку його відбування разом зі ступенем тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, враховує дані про особу обвинуваченої та всі інші обставини, які відповідно до положень КК України, у тому числі статей 66, 67 цього Кодексу, впливають на вибір заходу примусу та порядок його відбування.

При цьому до обставин, які пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Також суд враховує те, що обвинувачений усвідомлює про настання наслідків, які завдані кримінальним правопорушенням.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, а також обставин, які пом`якшують покарання, аналізу особи винного як у загально-соціальному плані, так і в плані його потенційної суспільної небезпеки, позитивну характеристику, те, що ОСОБА_3 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, а тому на підставі встановлених судом конкретних обставин події, суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкції ч.4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі. Разом з тим, виправлення і перевиховання обвинуваченого можливе при застосуванні покарання у виді позбавлення волі із звільненням від відбування основного покарання з випробовуванням на підставі ст.ст. 75 КК України та відповідних пунктів ст. 76 КК України.

Таким чином, з урахуванням наведеного, суд вважає, що саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення та запобігання вчиненню обвинуваченим нових злочинів у майбутньому.

Питання речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України, скасувавши арешт, накладений ухвалою слідчого судді.

Судові витрати відсутні.

Запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст. ст. 100, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.4 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням на 1 (один) рік, зобов`язавши в силу п.п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання.

Речові докази:

- Фотоапарат чорного кольору марки Canon моделі DS126201 з серійним номером , який переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 повернути власнику, скасувавши арешт, накладений ухвалою слідчого судді Дрогобицькго міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_6 від 23.05.2025.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Засудженому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1