Номер провадження 1-кп/754/662/25
Справа № 754/2914/25
У Х В А Л А

Іменем України

28 липня 2025 року м. Київ

Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0000119 від 10.02.2025 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лютіж Вишгородського району Київської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 364 КК України,

за участю сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_4 ,

сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

В провадження Деснянського районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні №0000119 від 10.02.2025 року відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 364 КК України.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 26.02.2025 року обвинувальний акт було призначено до розгляду у підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 04.03.2025 справу направлено до Київського апеляційного суду для ініціювання подання щодо визначення Касаційним кримінальним судом Верховного Суду питання про передачу кримінального провадження за підсудністю до іншого суду.

Ухвала мотивована тим, що згідно з приписами ч.1 ст. 32 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. Разом з тим, зі змісту обвинувального акта вбачається, що обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем тимчасової дислокації НОМЕР_1 об ТрО НОМЕР_2 обр ТрО, перебуваючи в зоні ведення бойових дій, в оперативному підпорядкуванні ОТУ «Лиман» ОСУВ «Хортиця» в м. Краматорську, будучи службовою особою, зловживаючи службовим становищем, діючи умисно, з єдиним умислом, всупереч інтересам служби, з метою одержання військовослужбовцями 3-ї стрілецької роти неправомірної вигоди у вигляді додаткової грошової винагороди за безпосередню участь у бойових діях та заходах, будучи обізнаним, що військовослужбовці підпорядкованої йому роти не брали безпосередньої участі у бойових діях у період з 01.11.2022 по 06.11.2022 включно, подав на ім`я командира ВЧ НОМЕР_3 ( НОМЕР_1 об ТрО НОМЕР_2 обр ТрО) рапорт вх. 1531 від 01.12.2022 щодо виконання певними військовослужбовцями бойових завдань, визначених бойовими наказами №1 та №2 від 07.11.2022 (на оборону) в зонах ведення бойових дій та виплату їм додаткової винагороди. Отже, суд виходив з тих міркувань, що інкримінований злочин було вчинено за місцем тимчасової дислокації НОМЕР_1 об ТрО НОМЕР_2 обр ТрО, під час перебування в зоні ведення бойових дій, в оперативному підпорядкуванні ОТУ «Лиман» ОСУВ «Хортиця» в м. Краматорську, що не відноситься до територіальної підсудності Деснянського районного суду м. Києва. Враховуючи те, що питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції, обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_3 було направленню до Київського апеляційного суду.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 18.03.2025 задоволено подання голови Деснянського районного суду м. Києва та направлено обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000119 від 10.02.2025 року відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 364 КК України до Касаційного кримінального суду Верховного Суду для вирішення питання про його направлення на розгляд за підсудністю до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області.

Ухвалою Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 02.06.2025 у даній справі подання Київського апеляційного суду про направлення матеріалів провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, залишено без задоволення, справу повернуто до Деснянського районного суду м. Києва.

При цьому, судом касаційної інстанції зроблено такий висновок: « з обвинувального акта не вбачається місце вчинення інкримінованого ОСОБА_3 кримінального правопорушення. Отже, встановити за матеріалами кримінального провадження місце вчинення кримінального правопорушення неможливо, а тому кримінальне провадження відповідно до ч. 1 ст. 32 КПК повинно здійснюватися судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.

У випадку неможливості встановлення місця вчинення кримінального правопорушення, процесуальним законом передбачено розгляд кримінального провадження судом, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що закінчив досудове розслідування, або іншим судом, визначеним у порядку, передбаченому законодавством.

Досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні здійснювалось та закінчено Головним управлінням Національної поліції в Київській області (м. Київ, вул. Дегтярівська 15а) та затверджено прокурором Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону у службовому приміщенні Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону (м. Київ вул. Поліська 28).

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 34 КПК питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції за поданням місцевого суду або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала».

Таким чином, Касаційним кримінальним судом Верховного Суду визначено, що розгляд даного кримінального провадження має відбуватися судом, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що закінчив досудове розслідування. Органом, який закінчив досудове розслідування є Головне управління Національної поліції в Київській області (м. Київ, вул. Дегтярівська 15а), що територіально належить до юрисдикції Шевченківського районного суду м. Києва, а не Деснянського районного суду м. Києва.

В підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_5 подав клопотання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого у зв`язку з тим, що кримінальна справа не підсудна Деснянському районному суду м. Києва. Захисник із посиланням на вищезазначену ухвалу Касаційного кримінального суду від 02.06.2025, якою, на думку захисника, констатовано, що дана справа має бути направлена з одного суду до іншого в порядку, передбаченому ч. 2 ст. 34 КПК України, просить скерувати кримінальне провадження до Київського апеляційного суду для вирішення питання про направлення кримінального провадження до Шевченківського районного суду м. Києва. Обвинувачений підтримав позицію захисника.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні заперечував щодо направлення даного кримінального провадження за підсудністю. Вважає, що кримінальне провадження підсудне Деснянському районному суду м. Києва.

Представник потерпілого поклав вирішення даного питання на розсуд суду.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, перевіривши обвинувальний акт з додатками, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до положень ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право направити обвинувальний акт до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження. Приймаючи таке рішення, суд виходить з того, що згідно з п.6 ч.2 ст. 412 КПК України порушення правил підсудності є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та беззаперечною підставою для скасування судового рішення.

Встановлення правил підсудності має важливе значення для правильного функціонування судової системи, а також для виконання судами покладених на них завдань і визначення суду, компетентного здійснювати кримінальне провадження щодо конкретного кримінального правопорушення. Підсудність є ефективним засобом, який сприяє тому, щоб конкретна кримінальна справа розглядалася і вирішувалася судом законним, компетентним, незалежним і неупередженим, як того вимагають ст. 7 Загальної декларації прав людини та ч. 1 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права.

Відповідно до п. 1 ст. 6 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на розгляд судом, встановленим законом. Частиною 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» передбачено, що ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

За допомогою правил про підсудність забезпечується також рівність всіх громадян перед законом і судом (ст. 24 Конституції України та ст. 10 КПК України). Будучи одним з проявів цієї конституційної засади, чітко встановлена законом підсудність набуває ознак суб`єктивного права людини на законного суддю, тобто права будь-якої людини знати наперед, який саме суд і в якому складі відповідно до закону правомочний здійснювати стосовно нього судове провадження, якщо така необхідність виникне.

Відповідно до ч.2 ст. 34 КПК України питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції за поданням місцевого суду або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.

Враховуючи наведене, висновок, зроблений Касаційним кримінальним судом Верховного Суду в ухвалі від 02.06.2025 у даному кримінальному провадженні, а також те, що Деснянський районний суд м. Києва та Шевченківський районний суд м. Києва знаходяться у межах юрисдикції Київського апеляційного суду, обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 364 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000119 від 10.02.2025 року, підлягає направленню до Київського апеляційного суду для визначення підсудності.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 32, 34, 314 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні №0000119 від 10.02.2025 року відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 364 КК України, направити до Київського апеляційного суду для вирішення питання підсудності та направлення кримінального провадження до Шевченківського районного суду м. Києва.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1