Провадження №1-кс/127/4925/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосованого до обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках кримінального провадження № 0000138 від 22.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області з клопотанням про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 .

Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що він будучи обізнаним у тому, що відповідно до Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, затвердженого Законом України № 2102-IX від 24.02.2022, дія якого неодноразово продовжувалась, востаннє Указом Президента України № 26/2025 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14.01.2025, вчинив умисний корисливий злочин за наступних обставин.

Так, ОСОБА_5 22.02.2025 близько 14:45 год. перебуваючи у приміщенні залу очікування автовокзалу «Центральний», за адресою: м. Вінниця, вул. Київська, 8, побачив на одному із сидінь гаманець чорного кольору, належний ОСОБА_6 . В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме вказаного гаманця.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 22.02.2025 близько 14:45 год., діючи в умовах воєнного стану, керуючись жагою до легкої наживи, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність та караність своїх дій, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, взяв гаманець, вартістю згідно висновку експерта 331,78 гривень, з грошовими коштами в загальній сумі 6500 гривень, та покинув місце події з викраденим майном, розпорядившись ним на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_6 , майнову шкоду на загальну суму 6831,78 гривень.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому в умовах воєнного стану.

Вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованого правопорушення повністю підтверджується сукупністю зібраних у кримінальному провадженні доказів.

В ході досудового розслідування, ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 25.02.2025 (справа № 127/5917/25) відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, з визначенням розміру застави. Строк дії ухвали визначено до 23.04.2025.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000138 від 22.02.2025 за ч. 4 ст. 185 КК України відносно ОСОБА_5 скеровано до Вінницького міського суду Вінницької області 11.04.2025.

Оскільки досудове розслідування кримінального провадження завершено, обвинувальний акт скеровано до суду, однак підготовче судове засідання досі не призначено, а строк дії ухвали суду про застосування запобіжного заходу завершується 23.04.2025, та враховуючи те, що ризики, які слугували підставою для застосування запобіжного заходу не зменшились та не зникли, є підстави, в порядку ч. 6 ст. 199 КПК України, клопотати про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

У вказаному кримінальному провадженні продовжують існувати ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема:

переховування від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_5 усвідомлює тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винним в інкримінованому кримінальному правопорушенні;

незаконний вплив на потерпілого та свідків, оскільки згідно ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно;

іншим чином впливати на результати кримінального провадження з метою уникнення відповідальності за скоєне.

Окрім того є підстави вважати, що ОСОБА_5 схильний до вчинення злочинів, особливо майнового характеру, що підтверджується вимогою про судимість, відповідно до якої ОСОБА_5 , будучи раніше неодноразово засуджений, знову вчинив кримінальне правопорушення майнового характеру.

Також слід зазначити систематичність вчинення обвинуваченим різного характеру кримінальних правопорушень, відсутність у останнього соціальних зв`язків та стабільного джерела доходу.

Всі вищевказані обставини, у своїй сукупності свідчать про те, що застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу до обвинуваченого в рамках даного кримінального провадження є недоцільним та малоефективним, оскільки вони не можуть запобігти наявним ризикам, тому прокурор просив клопотання задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримала та просила продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого, оскільки ризики, передбачені ст. 177 КПК України, встановлені під час досудового слідства, не зменшились.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні просила змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні вину визнав, по суті клопотання просив застосувати цілодобовий домашній арешт.

Вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Згідно ч. 6 ст. 199 КПК України, у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

В судовому засіданні встановлено, що СВ відділу поліції № 2 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000138 внесеного до ЄРДР 22.02.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

В межах даного кримінального провадження 23.02.2025 ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Щодо обґрунтованості підозри слідчий суддя зазначає, що оскільки чинне законодавство не розкриває це поняття, враховуючи ст. ст. 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи.

При цьому, слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження.

Дослідивши матеріали клопотання з додатками, слідчий суддя приходить до висновку, що на час розгляду клопотання, обвинувачення щодо вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України обґрунтовано, про що свідчать докази, які зібрані в кримінальному провадженні та доведені прокурором при розгляді даного клопотання. Причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення достатньою мірою, для даної стадії кримінального провадження, доводиться доказами, які долучені прокурором до матеріалів клопотання.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 25.02.2025 (справа № 127/5917/25) відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, з визначенням застави 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В судовому засіданні прокурором доведено, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, здійснювати незаконний вплив на потерпілих та свідків, що унеможливлює обрання більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

При цьому слід зазначити, що чинне законодавство не вимагає підтвердження того, що обвинувачений обов`язково здійснюватиме такі дії, однак має об`єктивну можливість їх реалізації в майбутньому.

На момент розгляду клопотання відомостей, які б вказували про неможливість перебування ОСОБА_5 в умовах СІЗО при ДУ «Вінницька УВП (№ 1)», зокрема, за станом здоров`я, сторонами не надано, тому слідчий суддя вважає, що заявлені ризики виправдовують тримання особи під вартою, що також доведено прокурором при розгляді даного клопотання.

Судом враховано, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання, вину визнає, разом з тим, останній раніше неодноразово судимий, відсутні міцні соціальні зв`язки, не працевлаштований, характер та систематичність вчинених злочинів свідчить, що вказана незаконна діяльність обвинуваченого являється єдиним джерелом його доходу, що свідчить про те, що інший запобіжний захід не зможе забезпечити його належну поведінку.

Разом з тим, на переконання суду, розмір застави в сумі 242 240 грн. є наразі необґрунтованим та непомірним для обвинуваченого.

Зокрема, слід враховувати, що запобіжний захід не є мірою покарання, а спрямований на забезпечення виконання підозрюваним/обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

У рішенні «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010 Європейський суд з прав людини зазначив, що гарантії, передбачені п. 3 статті 5 Конвенції, покликані забезпечити не компенсацію втрат, а, зокрема, явку обвинуваченого на судове засідання. Таким чином, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості) при якому перспектива втрати застави, у випадку відсутності на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні.

Враховуючи, що ОСОБА_5 не працевлаштований, у останнього важке матеріальне становище, а також враховуючи суму завданих збитків, суд приходить до переконання про можливість зменшення суми застави до 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

11.04.2025 обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 скеровано до Вінницького міського суду Вінницької області для розгляду по суті. Проте підготовче засідання у вказаному провадженні призначено поза межами строку дії запобіжного заходу.

Законом України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини" від 18 жовтня 2022 року №2690-IX, який набув чинності 06.11.2022, внесено ряд змін до Кримінального процесуального кодексу України, щодо порядку розгляду клопотань про застосування та продовження дії запобіжних заходів.

Так, відповідно до частини четвертої статті 176 КПК України (в редакції Закону №2690-IX) запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування та до початку підготовчого судового засідання - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Згідно ч. 6 ст. 199 КПК України, у разі закінчення строку дії запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

Враховуючи вищевикладене, а також характер та тяжкість вчиненого правопорушення, особу обвинуваченого, враховуючи, що обставини на які посилався суд при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не змінилися, слідчий суддя вважає, що інший запобіжний захід не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, тому доцільно клопотання прокурора задовольнити та продовжити строк тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою на 60 днів, зменшивши розмір застави до 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі наведеного, керуючись ст. 176, 177, 197, 199, 309, 370, 372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на 60 днів, тобто до 14.06.2025 включно.

Одночасно визначити заставу в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСА у Вінницькій області.

У разі внесення застави, обов`язки визначені ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 25.02.2025 (справа № 127/5917/25), залишити без змін.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя