490/1636/25 02.07.2025
н/п 1-в/490/96/2025
Центральний районний суд міста Миколаєва
Справа № 490/1636/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2025 року місто Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва в складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, з вищою освітою, наразі утримується в ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор» за адресою м. Миколаїв, вул. Лагерне поле, буд. 5,

про звільнення від призначеного судом покарання в порядку ч. 2 ст. 74 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_3 ,

встановив:

Засуджений ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про звільнення його від покарання в порядку ч. 2 ст. 74 КК України призначеного судом, а саме вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 22.02.2024.

Клопотання мотивовано тим, що 09.08.2024 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», відповідно до якого викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, є адміністративним правопорушенням, передбаченим ч.1 ст.51 КУпАП. Якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян є адміністративним правопорушенням, передбаченим ч.2 ст.51 КУпАП.

Засуджений клопотання підтримав, просив задовольнити та звільнити його від відбування покарання за вказаним вироком, у зв`язку з чим пом`якшити вирок за епізодами, які не підпадають під дію ч. 2 ст. 74 КК України.

Прокурор заперечував щодо клопотання засудженого, оскільки два епізоди, за якими засуджено ОСОБА_3 не є такими, що підпадають під дію зазначеного вище Закону.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши клопотання та матеріали особової справи засудженого, суд приходить до таких висновків.

ОСОБА_3 наразі утримується в ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор» за адресою м. Миколаїв, вул. Лагерне поле, буд. 5.

Вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 22.02.2024 ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років.

Указаним вироком ОСОБА_3 засуджений за вчинення кримінальних правопорушень 23.10.2022, 26.10.2022, 31.10.2022, 01.11.2022 (за фактом крадіжки на загальну суму 797,33 грн.), 02.11.2022, 11.11.2022, 11.07.2023, 20.09.2023; вартість викраденого майна становить 266,67 грн., 1133,00 грн., 952,50 грн., 797,33 грн., 1399,75 грн., 492,50 грн., 374,17 та 867,00 грн. відповідно, що станом на день вчинення крадіжки складає суму меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 2481,00 грн. (2022 рік) та 2684,00 грн. (2023 рік).

Разом з тим, кримінальні правопорушення, за вчинення яких було засуджено ОСОБА_3 вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 22.02.2024 за епізодом від 20.10.2022, сума викраденого майна - 5000,00 грн.; за епізодом від 01.11.2022, сума викраденого майна - 8121,50 грн., що станом на день вчинення крадіжки перевищують суму двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 КК України, законодавство України про кримінальну відповідальність становить Кримінальний кодекс України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення, що передбачено ч. 6 ст. 3 КК України.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, для цілей адміністративного та кримінального законодавства, в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, що відповідно до пп.169.1.1 п.169.1 ст.169 розділу IV ПК України дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 01 січня звітного податкового року для будь-якого платника податку.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» від 02.12.2021, з 01.01.2022 прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2481,00 грн.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» від 03.11.2022, з 01.01.2023 прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2684,00 грн.

Закон №3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна» набув чинності 09.08.2024; відповідно до якого був збільшений поріг для кримінальної відповідальності за крадіжку. Відповідно до положень вказаного Закону викрадення чужого майна стало кримінально караним діянням, якщо вартість викраденого майна становить понад два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ст. 51 КУпАП України, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних розмірів доходів громадян.

Таким чином, наразі кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка) настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення.

Конституційний Суд України в рішенні від 19.04.2000 № 6-рп/2000 (справа про зворотну дію кримінального закону в часі) розтлумачив положення ст. 58 Конституції України щодо зворотної дії у часі кримінально-правової норми, яка пом`якшує або скасовує відповідальність особи, вказавши, що це стосується випадків: коли в диспозиції норми зменшено коло предметів посягання; виключено зі складу злочину якісь альтернативні суспільно небезпечні наслідки; обмежено відповідальність особи шляхом конкретизації в бік звуження форми вчинення злочину; звужено зміст кваліфікуючих ознак тощо.

Скасування злочинності діяння означає його декриміналізацію. Так, декриміналізація - це скасування кримінального закону, що передбачає кримінальну відповідальність і покарання за конкретне кримінальне правопорушення.

Декриміналізація діяння може здійснюватися такими способами: а) суспільно небезпечне діяння може бути визнане таким, що не є суспільно небезпечним за змістом; б) таким, що не є кримінально протиправним за формою; в) таким, що не є ні суспільно небезпечним за змістом, ні кримінально протиправним за формою.

Згідно з ч. 2 ст. 74 КК України, особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Кримінальні правопорушення, за вчинення яких ОСОБА_3 був засуджений вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 22.02.2024 за епізодами від 23.10.2022, 26.10.2022, 31.10.2022, 01.11.2022 (за фактом крадіжки на загальну суму 797,33 грн.), 02.11.2022, 11.11.2022, 11.07.2023, 20.09.2023, наразі не можуть вважатися кримінально караними правопорушеннями, оскільки вартість майна, за викрадення якого останній засуджений, не перевищує граничної вартості майна, за заволодіння яким наразі передбачено саме кримінальну відповідальність - двох неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Разом з тим, вартість майна, у викрадені якого визнано винуватим ОСОБА_3 , згідно з вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 22.02.2024 за епізодом від 20.10.2022 становить - 5000,00 грн., за епізодом 01.11.2022 становить - 8121,50 грн., а відтак, перевищує суму двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян, встановлених на день вчинення засудженим інкримінованих йому діянь.

Ураховуючи викладене вище, оскільки кримінальна караність діянь, за вчинення яких засуджено ОСОБА_3 , усунуто за декількома епізодами, а також те, що вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 22.02.2024 призначено покарання на рівні мінімальної межі, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення клопотання засудженого про звільнення його в порядку ч. 2 ст. 74 КК України від покарання призначеного судом.

Керуючись ст. ст. 5, 74 КК України, ст. ст. 534, 537, 539 КПК України, суд

постановив:

клопотання засудженого ОСОБА_3 про звільнення в порядку ч. 2 ст. 74 КК України від призначеного судом покарання - задовольнити частково;

на підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання призначеного вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 22.02.2024 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, за епізодами від 23.10.2022, 26.10.2022, 31.10.2022, 01.11.2022 (за фактом крадіжки на загальну суму 797,33 грн.), 02.11.2022, 11.11.2022, 11.07.2023, 20.09.2023 у зв`язку з усуненням караності діяння, за яке особа засуджена;

вважати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженим вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 22.02.2024, за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, за епізодом від 20.10.2022 та епізодом від 01.11.2022 (за фактом крадіжки на загальну суму 8121,50 грн.) до покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим - з моменту отримання її копії.

Суддя ОСОБА_1