Провадження № 1-кп/727/34/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2025 року Шевченківський районний суду м. Чернівці у складі головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

захисника: ОСОБА_4

розглянувши у закритому судовому засіданні в порядку спеціального судового провадження за відсутності обвинуваченого (in absentia) кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000126 від 11.05.2023 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Торез Донецької області, останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 , громадянина України,

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.258-3, ч.1 ст.111 КК України,

ВСТАНОВИВ:

07.04.2014 на території Донецької області України створено терористичну організацію «Донецька народна республіка», у складі якої створені незаконні озброєні підрозділи. Координація діяльності цієї терористичної організації, як і її фінансове, матеріальне забезпечення, у тому числі зброєю, боєприпасами, військовою технікою, здійснюється невстановленими на цей час представниками влади та ЗС РФ. Кінцевою метою створення та діяльності зазначеної терористичної організації, відповідно до злочинного плану, є повалення існуючого конституційного ладу та зміна меж території та державного кордону України шляхом незаконного створення псевдодержавного утворення в межах Донецької області, так званої «Донецької народної республіки» (далі «ДНР»).

На виконання плану функціонування терористичної організації «ДНР» до її діяльності залучено значну кількість громадян України, РФ та інших держав із числа радикально налаштованих громадян, зокрема колишніх та діючих військовослужбовців, співробітників правоохоронних органів, представників іноземних громадських організацій.

Упродовж квітня 2014 року, з метою реалізації злочинного плану, спрямованого на порушення територіальної цілісності України та зміну меж її території, вищевказаною терористичною організацією здійснено захоплення адміністративних будівель і ключових об`єктів військової та цивільної інфраструктури на території Донецької області, у тому числі збройні напади на військові частини Збройних Сил України, які дислоковані в цій області.

Указана терористична організація має: конкретних лідерів, які підтримують між собою тісні взаємозв`язки; чітку ієрархію та структуру, яка складається з політичного та силового блоків, керівники та учасники яких підпорядковуються лідерам організацій; а також розподіл функцій між її учасниками, на яких покладені відповідні обов`язки згідно з єдиним планом спільних злочинних дій.

Одним із основних завдань учасників вказаної терористичної організацій є зміна меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, вплив на прийняття рішень, вчинення та не вчинення дій органами державної влади України, шляхом застосування зброї, вчинення вибухів, підпалів та інших дій, які створюють небезпеку для життя та здоров`я людини, заподіяння значної майнової шкоди та настання інших тяжких наслідків.

Таким чином «ДНР» є стійким об`єднанням з невизначеної кількості осіб (більше трьох), яка створена з метою здійснення терористичної діяльності, у межах якої здійснено розподіл функцій, встановлено правила поведінки, обов`язкові для цих осіб під час підготовки і вчинення терористичних актів, а тому, у відповідності до ст. 1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом», вона є терористичною організацією.

13.04.2014 за поданням керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України, погодженим із Головою Служби безпеки України, на території Донецької і Луганської областей розпочато проведення антитерористичної операції.

Через посилення сепаратистських виступів та захоплення державних установ на сході України, виконуючий обов`язки Президента України Указом від 14.04.2014 №405/2014 затвердив рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» та Україною розпочато на території Донецької та Луганської областей широкомасштабну антитерористичну операцію із залученням Збройних Сил України та інших військових формувань.

Факт створення «ДНР» за підтримки та під контролем Російської Федерації визнано Резолюцією ПАРЕ від 12.10.2016. При цьому, в Резолюції зазначено, що «ДНР» та всі її «установи» не мають будь-якої легітимності у відповідності з українським або міжнародним правом.

У той же час, громадянин України ОСОБА_5 , усвідомлюючи вищевказані обставини,перебуваючи 11.03.2015 на тимчасово окупованій території Донецької області,діючи умисно, вступив до незаконного збройного формування терористичної організації «ДНР» - «МГБ ДНР в/ч НОМЕР_1 » на посаду старшого оперуповноваженого та фактично став учасником вказаної терористичної організації.

У вищезазначеному незаконному збройному формуванні ОСОБА_5 в період з 2015 по 2022 рікприймав участь у бойових діях на території Донецької області, реалізовуючи злочинну діяльність терористичної організації «ДНР».

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, тобто в участі у терористичній організації.

Крім того, громадянин України ОСОБА_5 , починаючи з 11.03.2015, діючи умисно, з метою нанесення шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, державній безпеці України, добровільно увійшов до складу до незаконного збройного формування «МГБ ДНР в/ч НОМЕР_1 » терористичної організації «Донецька народна республіка», яку утворено не пізніше 11.03.2015 у м. Донецьку Російською Федерацією, одним із основних завдань якої є зміна меж території та державного кордону України у спосіб, що суперечить порядку, встановленому Конституцією України.

ОСОБА_5 достовірно відомо, що незаконне збройне формування «МГБ ДНР в/ч НОМЕР_1 »здійснювало бойові дії та інші дії воєнного характеру проти ЗСУ, добровольчих військових формувань та правоохоронних органів України в інтересах та за сприяння Російської Федерації. Таким чином ОСОБА_5 , діючи умисно, добровільно приймав участь на стороні Російської Федерації у збройному конфлікті між Україною та незаконними збройними формуваннями, які створені та підтримуються Російською Федерацією.

У складі даного незаконного збройного формування «ДНР» ОСОБА_5 з 11.03.2015 по 24.02.2022, реалізуючи свій умисел, направлений на вчинення дій на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, брав активну участь у бойових діях проти ЗСУ, добровольчих військових формувань та правоохоронних органів України на території Донецької області, в результаті яких загинули та були поранені військовослужбовці ЗСУ, добровольчих військових формувань та правоохоронних органів України.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України, тобто у державній зраді, а саме у діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, шляхом переходу на бік ворога в період збройного конфлікту.

Судовий розгляд у межах даного кримінального провадження здійснювався за відсутності обвинуваченого (in absentia), ОСОБА_5 , який показань суду не надавав та будь-яких клопотань від останнього на адресу суду також не надходило.

При цьому, дане кримінальне провадження здійснювалось за обов`язковою участю захисника, який був забезпечений державою з Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги в Чернівецькій області.

Повістки про виклик обвинуваченого ОСОБА_5 , а також інформацію про процесуальні документи надсилались та публікувались відповідно до вимог ст. 323 КПК.

Таким чином, суд вважає, що наявні у справі документи свідчать про відмову ОСОБА_5 , який в свою чергу повинен був знати про розпочате кримінальне провадження, від здійснення свого права предстати перед українським судом та захищати себе безпосередньо в такому суді, а так само свідчить про його наміри від ухилення від кримінальної відповідальності.

В той же час, ухилення обвинуваченого ОСОБА_5 від правосуддя, суд оцінює як реалізацію останнім його невід`ємного права на свободу від самозвинувачення чи самовикриття (п/п. «g» п. 3 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, ст. 63 Конституції України), як одну з ключових гарантій презумпції невинуватості.

Захисник у судовому засіданні зазначила, що не має можливості зв`язатися з обвинуваченим і з`ясувати в нього правову позицію щодо пред`явленого обвинувачення.

Так, судом визнано загальновідомим і таким, що не потребує доказуванню в межах даного провадження, що тимчасова окупація з боку рф частини території України, яка розпочалася із збройного конфлікту, викликаного російською військовою агресією, починаючи з 20 лютого 2014 року, а також анексія з боку рф частини території України є загально відомими фактами, які за хронологією подій: а) констатовані нормативними, хоча і засудженими з точки зору міжнародного права, актами рф, а також «нормативними актами» самопроголошених суб`єктів на території України, законність яких не визнається державою Україна, проте прийнятих судом у даному випадку до уваги, оскільки вирішується питання про відповідальність за вчинення кримінального правопорушення, внаслідок якого були прийняті такі акти; б) встановлені національними нормативно-правовими актами, які є обов`язковими для застосування на території України; в) засуджені міжнародними актами колективного реагування, - а відтак ці факти не потребують окремого судового доказування.

На підтвердження винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.258-3, ч.1 ст.111 КК України, стороною обвинувачення надано наступні докази, які були досліджені судом:

1.Рапорт про виявлення злочину вчиненого ОСОБА_5 (а.п. 2-12);

2.Відповідь оперативного підрозділу на доручення слідчого (а.п. 27-34);

3.Характеризуючі дані (а.п.35-43);

4.Протоколи оглядів інтернет-сторінки сайту «Миротворець» від 15.09.2023, в ході якого оглянуто інформацію стосовно ОСОБА_5 , на якій наявні його фото у формі співробітника МВС України, його установчі дані (а.п. 44-52);

5.Відповідь о перативного підрозділу на доручення слідчого (а.п. 53-59);

6.Висновок судової-фото портретної експертизи від 24.11.2023 №СЕ-19/126-23/2012-ФП, згідно якої у наданому на дослідженні фотозображенні та зразках зовнішності ОСОБА_5 зображена одна і та ж сама особа (а.п. 63-73);

7.Показання свідка ОСОБА_6 , в порядку ст.615 КПК України, яка показала що їй відомий ОСОБА_5 , він є співробітником «мгб днр» (а.п. 80-88);

8.Протокол пред`явлення ОСОБА_5 для впізнання свідку ОСОБА_6 за фотознімками (а.п. 94-97);

9.Протокол огляду інтернет сторінки від 20.04.2024 (а.п. 103-108)

10.Протокол огляду інтернет сторінки в соціальній мережі «Вконтакте» та «Одноклассники» від 24.04.2024 (а.п. 109-116)

11.Протокол огляду інтернет сторінки від 25.04.2024, а саме телеграм каналу «Пиковый туз», на якому виявлено інформаційні матеріали, що підтверджують факт проходження ОСОБА_5 військової служби у складі в/ч0880 з 11.03.2015, а саме довідку про проходження ним військової служби, а також копія його пояснень від 02.06.2020 (а.п. 117-121)

12.Постанова про оголошення розшуку ОСОБА_5 (а.п.178)

13.Ухвала слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці про дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування від 23.09.2024 (а.п. 185-186)

14.Ухвала слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою від 23.09.2024 (а.п. 193-194)

Свідок ОСОБА_7 , в судовому засіданні надала покази, вказала, що познайомилась з ОСОБА_5 у вересні 2017 році на полігоні «Звьоздний» під час танкового біатлону. ОСОБА_5 забезпечував безпеку вказаного заходу в складі «мгб днр» та його супроводження. Він був одягнений у військову форму «мгб днр».

Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, визначених КПК України, враховуючи, що суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість у ході розгляду даного кримінального провадження створив їм необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, надано не було.

Таким чином, розглянувши кримінальне провадження з дотриманням положень ч.1 ст.337 КПК України, в межах висунутого обвинувачення, колегія суддів за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ, наданий стороною обвинувачення, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, вважає зазначені докази належними, допустимими, достовірними та в сукупності достатніми для прийняття рішення про винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні ним інкримінованих кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.258-3, ч. 1 ст.111 КК України, поза розумним сумнівом.

Виходячи з зазначеного, судом достовірно встановлено, що ОСОБА_5 брав участь у діяльності терористичної організації, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.258-3 КК України та вчинив державну зраду, а саме у діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, шляхом переходу на бік ворога в період збройного конфлікту, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.111 КК України.

У відповідності до ст.12 КК України, кримінальні правопорушення передбачені ч.1 ст.258-3 та ч.1 ст.111 КК України відносяться до особливо тяжкого злочину.

Особі, яка вчинила кримінальні правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нового кримінального правопорушення.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_5 вид та розмір покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке віднесене до категорії особливо тяжких злочинів, обставини його вчинення, характер діяння, форму й ступінь вини, мотив вчинення кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обставини, відповідно до ч.1 ст. 66 КК України, які пом`якшують покарання обвинуваченого судом не встановлені.

Обставини, відповідно до ч.1 ст. 67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлені.

Приймаючи до уваги характер, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку скоєного ОСОБА_5 кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, відсутність пом`якшуючих та наявність обтяжуючих покарання обставин, суд вважає, що обвинуваченому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі строком, у межі санкції встановленої ч.1 ст.258-3 та ч.1 ст.111 КК України.

При цьому, з огляду на вчинення ОСОБА_5 суспільно-небезпечного кримінального правопорушення у сфері злочинів проти громадської безпеки та основ національної безпеки, а також відсутність обставин, передбачених ст. 66 КК України, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, суд, при призначенні покарання ОСОБА_5 не вбачає підстав для застосування положень ст. 69 КК України.

Також, призначаючи покарання суд враховує, що згідно ч.1 ст.59 КК України покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого і що згідно ч.2 ст.52 КК України конфіскація майна відноситься до додаткових видів покарання.

Таке покарання стосовно ОСОБА_5 на переконання суду, є необхідним та достатнім для її виправлення і попередження вчинення нею та іншими особами кримінальних правопорушень.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 слід обраховувати з моменту звернення вироку до виконання, тобто із дня фактичного взяття його під варту.

Речовими доказами суд розпоряджається згідно вимог 100 КПК України.

Відповідно до вимог ст.124 КПК України, процесуальні витрати на залучення експертів підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.100, 124, 368, 370, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.258-3 та ч.1 ст.111 КК України та призначити йому покарання:

за ч.1 ст.258-3 КК України у виді 10 (десяти) років позбавлення волі;

за ч.1 ст.111 КК України у виді 15 (п`ятнадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання ОСОБА_5 у виді 15(п`ятнадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 , обраховувати з моменту звернення вироку до виконання, тобто із дня фактичного взяття його під варту.

Витрати на залучення експертів для проведення експертизи, які становлять 2868 (дві тисячі вісімсот шістдесят вісім) грн. стягнути з ОСОБА_5 .

Речові докази, а саме: носії інформації залишити при матеріалах кримінального провадження.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Інформацію про ухвалений вирок, опублікувати у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження згідно з положеннями статті 297-5 КПК України та на офіційному веб-сайті суду.

Суддя ОСОБА_1