єдиний унікальний номер справи 531/964/25
номер провадження 1-кс/531/238/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2025 року м. Карлівка

Слідчий суддя Карлівського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Полтавської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000205 від 21 квітня 2025 року, -

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Полтавської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 звернулась до суду з вищевказаним клопотанням, в якому просить накласти арешт на майно, а саме на вилучені 21 квітня 2025 року: 1) кузов згорілого автомобіля марки «ВАЗ-21013», реєстраційний номер НОМЕР_1 ; з позбавленням права відчуження та проведення будь-яких робіт, що можуть змінити зовнішній вигляд вилученого кузова, який переданий на відповідальне зберігання користувачу ОСОБА_4 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 ; 2) пожежне сміття з водійського, переднього та заднього пасажирських сидінь (опечатано в сейф-пакети №KIV3126627, №INZ2044805, №INZ2044807), з позбавленням права відчуження та проведення будь-яких робіт, що можуть змінити зовнішній вигляд вилучених речей, які будуть зберігатися в кімнаті зберігання речових доказів ВП №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області за адресою: вул. Симоненка, 1, м. Карлівка, Полтавського району, Полтавської області.

Клопотання мотивовано тим, що в ході проведення досудового розслідування по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000205 від 21 квітня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, було встановлено, що у ніч на 21 квітня 2025 року невстановлена особа здійснила підпал автомобіля марки «ВАЗ-21013», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходився біля господарства за адресою: АДРЕСА_1 , і яким користувався ОСОБА_4 . Внаслідок підпалу автомобіль було знищено вогнем.

21 квітня 2025 року, під час проведення огляду місця події, було вилучено кузов згорілого автомобіля марки «ВАЗ-21013», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та пожежне сміття з водійського, переднього та заднього пасажирських сидінь.

Постановою слідчого СВ ВП №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 від 21 квітня 2025 року зазначені кузов та пожежне сміття було визнано речовими доказами.

В судове засідання прокурор не з`явилась. Від неї на електронну пошту суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, клопотання просить задовольнити у повному обсязі.

Користувач майна ОСОБА_4 , який про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за адресою, зазначеною у клопотанні, до суду не з`явився. Від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі, щодо прийняття рішення покладається на розсуд суду.

Дослідивши матеріали, додані до клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 3) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 4) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Як вбачається з матеріалів справи, досудове розслідування проводиться в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000205 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

Прокурор в клопотанні просить накласти на вище вказані кузов та пожежне сміття арешт, оскільки вони є речовими доказами по справі та щодо них існує сукупність підстав вважати, що є загроза того, що майно може незаконно в подальшому приховуватися, пошкодитися, псуватися, зникнути, втратитись, знищитися, використатися, незаконно передатися у власність іншій особі та на даний час наявна мета забезпечення збереження вказаних речових доказів для проведення ряду експертиз.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ст. 2 КПК України, завдання кримінального провадження є, зокрема, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Слідчий суддя вважає за необхідне клопотання задовольнити, оскільки зазначене майно, може зберігати на собі сліди, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. На думку слідчого судді доведено існування ризику можливого приховування, пошкодження, псування, втрати або знищення речових доказів.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 170-173, 175, 309 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Полтавської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000205 від 21 квітня 2025 року задовольнити.

Накласти арешт на вилучені 21 квітня 2025 року: 1) кузов згорілого автомобіля марки «ВАЗ-21013», реєстраційний номер НОМЕР_1 ; з позбавленням права відчуження та проведення будь-яких робіт, що можуть змінити зовнішній вигляд вилученого кузова, який переданий на відповідальне зберігання користувачу ОСОБА_4 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 ; 2) пожежне сміття з водійського, переднього та заднього пасажирських сидінь (опечатано в сейф-пакети №KIV3126627, №INZ2044805, №INZ2044807), з позбавленням права відчуження та проведення будь-яких робіт, що можуть змінити зовнішній вигляд вилучених речей, які будуть зберігатися в кімнаті зберігання речових доказів ВП №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області за адресою: вул. Симоненка, 1, м. Карлівка, Полтавського району, Полтавської області.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя