Справа № 932/7562/24
Провадження № 1-кс/932/1963/25
ШЕВЧЕНКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, 57
телефон приймальні судді -099 520 65 95
У Х В А Л А

І М Е Н Е М УК Р А Ї Н И

22 травня 2025 року м. Дніпро

Слідча суддя Шевченківського районного суду м. Дніпра ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання старшого слідчого з ОВС Третього слідчого відділу ТУ ДБР розташованого у місті Краматорську ОСОБА_4 , за погодженням із прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_3 , поданого у кримінальному провадженні №0000021 від 11.01.2024, про арешт майна

у с т а н о в и л а:

Слідчими ТУ ДБР розташованого у місті Краматорську здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000021 від 11.01.2024 за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений період часу, але не пізніше 13.07.2023 (більш точну дату та час органом досудового розслідування встановити не представилося можливим), у громадянки України ОСОБА_5 яка перебувала на тимчасово окупованій території Донецької області та яка була обізнана про факт ведення РФ агресивної війни проти України, усвідомлюючи умисел на допомогу державі агресору та її незаконним судовим органам, створеним на тимчасово окупованій території, з метою завдання шкоди України, виник злочинний умисел, спрямований на добровільне зайняття громадянином України посади в незаконних судових органах, створених на тимчасово окупованій території.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на добровільне зайняття громадянином України посади в незаконному судовому органі, створеному на тимчасово окупованій території Донецької області, громадянка України ОСОБА_5 , у точно не встановлений час, але не пізніше 13.07.2023 (більш точну дату та час органом досудового розслідування встановити не представилося можливим), діючи умисно, знаходячись на непідконтрольній частині Донецької області (більш точне місце органом досудового розслідування не встановлено), зі своїх особистих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій, бажаючи надати допомогу державі-агресору та її незаконним судовим органам, з метою завдання шкоди України, достовірно знаючи, що за адресою Донецька область, Кальміуський район, с. Старобешеве, вул.Поштова, буд. 29 знаходиться незаконний новостворений судовий орган «Старобешевский районный суд Донецкой народной республики», надала добровільну згоду невстановленим досудовим розслідуванням представникам держави-агресора та представникам терористичної організації «ДНР», на призначення на посаду «председателя» в так званому «Старобешевском районном суде Донецкой народной республики».

Надалі, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на добровільне зайняття громадянином України посади в незаконному судовому органі, створеному на тимчасово окупованій території Донецької області, ОСОБА_5 на підставі указу президента РФ ОСОБА_6 від 13.07.2023 № 515 обійняла посаду «председателя Старобешевского районного суда Донецкой народной республики».

Продовжуючи свій злочинний умисел на здійснення псевдо правосуддя на території Кальміуського району Донецької області, 08.08.2023 ОСОБА_5 урочисто прийняла присягу судді та приступила до виконання функцій голови у незаконно створеному так званому «Старобешевском районном суде донецкой народной республики», що здійснює діяльність за адресою: Донецька область, Кальміуський район, с. Старобешеве, вул. Поштова, буд. 29.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, а саме, у колабораційній діяльності, тобто у добровільному зайнятті громадянином України посади в незаконних судових органах, створених на тимчасово окупованій території.

26.03.2025 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 складено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 органу досудового розслідування невідоме, крім того, встановлено, що вона перебуває на тимчасово окупованій території, у зв`язку з чим вручити їй особисто повідомлення про підозру та повістки про виклик до Третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Маріуполі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську не вбачається за можливе.

26 березня 2025 повідомлення про підозру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та повістки про виклик до Третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Маріуполі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську на 31 березня 2025 року, 01 та 02 квітня 2025 року опубліковано на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

27 березня 2025 повідомлення про підозру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та повістки про виклик до Третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Маріуполі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську на 31 березня 2025 року, 01 та 02 квітня 2025 року опубліковано в газеті «Урядовий кур`єр», яка є ЗМІ загальнодержавної сфери розповсюдження.

Отже, відповідно до положень ст. 42 КПК України, з моменту публікації повідомлення про підозру ОСОБА_5 на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора та в газеті «Урядовий кур`єр», яка є ЗМІ загальнодержавної сфери розповсюдження та, тобто з 27.03.2025 ОСОБА_5 , є підозрюваною у вказаному кримінальному провадженні.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України підтверджується зібраними у кримінальному провадженнями доказами у їх сукупності.

Так, санкцією ч. 7 ст. 111-1 КК України визначено додаткове покаранням у вигляді конфіскації майна.

Згідно ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження майна, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно у тому числі підлягає для забезпечення цивільного позову, можливої конфіскації майна. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ОСОБА_5 на праві спільної приватної власності належить 1/2 квартири загальною площею 35,40, за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 16371504).

Враховуючи викладене, з метою виконання завдань кримінального провадження, забезпечення можливої конфіскації майна як виду покарання, прохав задовольнити клопотання та накласти арешт на вказане вище майно, що на праві приватної власності належить ОСОБА_5 .

Прокурор та старший слідчий у судовому засіданні прохали клопотання задовольнити.

З метою забезпечення арешту майна, клопотання розглядається без повідомлення підозрюваного.

Надавши оцінку доводам клопотання, суд дійшов висновку про його задоволення, виходячи з такого.

Вивчивши матеріали клопотання та долучені до клопотання матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Розглядом клопотання встановлено, що слідчими ТУ ДБР розташованого у місті Краматорську здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000021 від 11.01.2024 за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України.

26 березня 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у добровільному зайнятті громадянином України посади у незаконних судових органах, створених на тимчасово окупованій території.

У зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації, воєнним станом в Україні, та проведенням бойових дій, беручи до уваги те, що існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 перебуває на тимчасово окупованій території України та обґрунтовану неможливість вручити повістку про виклик особи, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, в газеті «Урядовий кур`єр» №64 (7989) від 27.03.2025, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора від 26.03.2025 опубліковано повістку про виклик особи ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на 31.03.2025, 01.04.2025, 02.04.2025 за зазначеною в повістці адресою для проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні за №0000021 від 11.01.2024, та отримання письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, допиту в якості підозрюваної тощо.

Жодного разу у призначений час та місце підозрювана ОСОБА_5 не з`явилася, про неможливість та причини неприбуття не повідомила.

Доведено, що відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ОСОБА_5 на праві спільної приватної власності належить 1/2 квартири загальною площею 35,40, за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 16371504).

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання (п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України).

У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна (ч. 5 ст. 170 КПК України).

Вказана норма передбачає можливість накладення арешту на майно підозрюваного щодо якого здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.

За положеннями ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Санкція ч. 7 ст. 111-1 КК України, за якою підозрюється ОСОБА_5 , окрім іншого передбачено додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Окрім того, згідно з п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Пунктами 4, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу). У положеннях пункту 4 цієї ж статті йдеться про те, що у разі задоволення клопотання слідчий суд, застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна, суд зобов`язаний застосовувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Отже, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Таким чином, за наявності усіх підстав для арешту майна, слідча суддя дійшла до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, шляхом накладення арешту на зазначене в клопотанні майно.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 131, 170-173, 309, 372 Кримінального процесуального кодексу України, слідча суддя, -

п о с т а н о в и л а :

Клопотання задовільнити.

Накласти арешт на 1/2 квартири загальною площею 35,40, за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 163715042, який належить на праві приватної власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом позбавлення права на володіння, відчуження та розпорядження ним.

Копію ухвали направити прокурору, слідчому та власнику майна/захиснику підозрюваної.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали постановлено 22.05.2025.

Слідча суддя ОСОБА_7