Справа № 991/4888/25
Провадження 1-кс/991/4942/25
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2025 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду (ВАКС) ОСОБА_1 (далі-слідчий суддя чи суд),

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури (САП) ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання щодо

ОСОБА_4 (народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Києві, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , наразі не працює),

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 5 статті 191 Кримінального кодексу України (далі-КК)

у кримінальному провадженні №0000092 від 20.02.2025

ВСТАНОВИВ:

1. Стислий опис судового провадження.

28.05.2025 до ВАКС надійшло клопотання від 23.05.2025 прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури (САП) ОСОБА_3 (далі - прокурор) про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання та обов`язків, для розгляду якого відповідно до статті 35 Кримінального процесуального кодексу України (далі-КПК) і протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду визначено слідчого суддю ОСОБА_1 , яким здійснено судовий розгляд 29.05.2025.

2. Короткий виклад клопотання та позицій учасників судового провадження.

2.1. Прокурор у клопотанні просив: «Продовжити на 2 місяці, але в межах строку досудового розслідування, строк дії обов`язків, передбачених статтею 194 КПК України, покладених на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 03.04.2025 у справі № 991/2794/25, а саме: 1) не відлучатися за межі України без дозволу детективів НАБУ, які здійснюють досудове розслідування, чи прокурорів, які здійснюють процесуальне керівництво; 2) прибувати на кожну вимогу до детективів Національного антикорупційного бюро України, які здійснюють досудове розслідування, чи прокурорів, які здійснюють процесуальне керівництво та/або суду; 3) повідомляти детективів НАБУ, які здійснюють досудове розслідування, чи прокурорів, які здійснюють процесуальне керівництво про зміну свого місця проживання та/або роботи; 4) здати на зберігання детективам НАБУ свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну»,

що обґрунтовувалось зокрема таким: «Слідчою групою детективів Національного антикорупційного бюро України здійснюється досудове розслідування, а Спеціалізованою антикорупційною прокуратурою здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000092 від 20.02.2025.

В ході досудового розслідування встановлено, що не пізніше жовтня 2021 року ОСОБА_6 , будучи радником Офісу Президента України, вирішив створити організовану групу з метою заволодіння грошима акціонерного товариства «Українська залізниця» (надалі - AT «Укрзалізниця», Товариство) під час проведення останнім публічних торгів (або за прямими договорами) із закупівлі товарних матеріальних цінностей для власних потреб у виробничо-господарській діяльності шляхом завчасного погодження учасниками організованої групи переможців торгів, забезпечення акцепту їх пропозицій та укладання договорів із ними, умисного створення умов з уникнення реальної конкуренції під час проведення публічних торгів, надання контрольованим організованій групі товариствам переваг порівняно з альтернативними постачальниками товарної продукції та створення для неконтрольованих групою постачальників додаткових перешкод (бар`єрів), які усували можливість участі у публічних закупівлях AT «Укрзалізниця» або суттєво її ускладнювали.

До складу організованої групи ОСОБА_6 залучив раніше знайомого ОСОБА_7 , який в свою чергу залучив ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , яким була визначена роль та виконання функції кураторів за філією «Центр забезпечення виробництва» AT «Укрзалізниця» (надалі - філія ЦЗВ, ЦЗВ) як структурного підрозділу Товариства, який забезпечував проведення централізованих закупівель товарної продукції на користь Товариства.

Так, в залежності від існуючого попиту та пропозиції на ринках товарів, що поставляються для AT «Укрзалізниця» через філію ЦЗВ, концентрації їх виробництва, логістичних витрат, інших економічних факторів, розміру (обсягу) договорів, ОСОБА_10 та ОСОБА_8 повинні були висувати до представників суб`єктів господарювання вимогу повернення частини грошей, одержаних від AT «Укрзалізниця» у вигляді неправомірної вигоди у розмірі від 2% до 15% від вартості/суми оплачених та фактично отриманих грошей.

З моменту утворення організованої групи і до фактичного припинення злочинної діяльності у травні 2023 року до складу організованої групи епізодично залучалися інші службові особи AT «Укрзалізниця», які з метою збереження займаних посад та систематичного одержання неправомірної вигоди від членів організованої групи сприяли останнім у вчиненні окремих злочинів.

Зокрема, було залучено першого заступника директора філії ЦЗВ ОСОБА_4 , якому за використання свого службового становища всупереч економічним інтересам державного підприємства, зокрема за: (1) укладання договорів від імені Товариства з підконтрольними організованою групою постачальниками на поставку товарної продукції за цінами, що містили предмет заволодіння, зокрема, шляхом їх встановлення понад ринкову вартість товару, (2) передання комерційної таємниці учасникам організованої групи стосовно альтернативних - постачальників товарної продукції, (3) створення умов для унеможливлення перемоги у публічних закупівлях таких конкурентів, (4) своєчасну видачу розпоряджень на адресу підконтрольних постачальників та складання заявок на оплату поставленої продукції, - ОСОБА_10 передавав неправомірну вигоду як винагороду за участь у таких злочинах.

Окрім того, упродовж листопада 2021 року - травня 2023 року епізодично залучався ОСОБА_11 , який обіймав посаду заступника директора з економічної та інформаційної безпеки Апарату директора з економічної та інформаційної безпеки AT «Укрзалізниця».

Так, ОСОБА_6 як лідер організованої групи взяв на себе функцію загального управління її протиправною діяльністю; комунікацію з керівництвом державних органів, членами правління AT «Укрзалізниця»; визначення та розподіл предмету заволодіння між учасниками організованої групи; визначення розміру щомісячної неправомірної вигоди, призначеної керівникам структурних підрозділів AT «Укрзалізниця» тощо.

З метою сприяння членам організованої групи ОСОБА_6 познайомив ОСОБА_9 зі своїм підлеглим співробітником - керівником управління Головного управління «І» Департаменту захисту національної державності СБ України ОСОБА_12 , який здійснював контроль та координацію дій ОСОБА_9 і ОСОБА_8 , забезпечуючи приховану комунікацію дій групи із ОСОБА_6 , передачу від нього вказівок і доручень, а також одержував від ОСОБА_9 грошову винагороду та передавав частину предмету заволодіння ОСОБА_6 .

Загалом, наслідком вчинення таких суспільно небезпечних та умисних злочинних дій ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 стало протиправне і безоплатне виведення майна з власності AT «Укрзалізниця» та забезпечувало щомісячне обернення у такий протиправний спосіб грошових коштів Товариства орієнтовно від 200 до 400 тис. доларів США на користь останніх, відтак загальна сума одержаних організованою групою злочинним шляхом грошових коштів за період з жовтня 2021 по травень 2023 складає приблизно 5 100 000 доларів США, що еквівалентно 168 000 000 грн.

Окрім цього, не пізніше кінця 2019 року народний депутат України ОСОБА_13 створив необхідні умови для примусу ОСОБА_14 та підконтрольних йому компаній до співпраці із групою афілійованих підприємств «Укркабель» (ТОВ «ВП «Укркабель», ТОВ «ТД «Укркабель-Київ», ТОВ «Укркабель Електромонтаж» та ін.). Вказані умови забезпечені шляхом використання ОСОБА_13 статусу народного депутата, особистих знайомств із посадовими особами органів виконавчої влади, в тому числі діючим на той час Міністром інфраструктури ОСОБА_15 .

Після досягнення домовленостей про спільну діяльність, ОСОБА_13 та ОСОБА_14 дійшли згоди про можливість спільного вчинення злочинів під час постачання кабельно-провідникової продукції для потреб АТ «Укрзалізниця» за завищеними цінами.

Не пізніше липня 2021 року народний депутат України ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , володіючи необхідними зв`язками із керівниками органів виконавчої влади та посадовими особами АТ «Укрзалізниця», маючи вплив та авторитет на ринку кабельно-провідникової продукції, створили організовану групу до складу якої увійшли ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ОСОБА_18 , залучивши до вчинюваних ними злочинів службову особу філії ЦЗВ ОСОБА_19 .

Організована група під керівництвом ОСОБА_13 та ОСОБА_14 (далі - ОСОБА_20 ), у взаємодії із організованою групою ОСОБА_6 , упродовж листопада 2021 року - вересня 2022 року організували вчинення заволодіння грошовими коштами AT «Укрзалізниця» під час закупівлі кабельно-провідникової продукції для потреб Товариства за штучно завищеними цінами.

Група Бондаря-Котляра, у взаємодії із ОСОБА_6 та учасниками очолюваної ним організованої групи, в період з вересня 2021 року по серпень 2022 року, вчинили: - заволодіння грошовими коштами АТ «Укрзалізниця» на загальну суму 97 444 504,90 грн, під час здійснення постачання кабельно-провідникової продукції за штучно завищеними цінами, у ході виконання договору від 01.09.2021 № ЦЗВ?02?03921-01; - повторне заволодіння грошима АТ «Укрзалізниця» на загальну суму 44 161 855,37 грн, під час здійснення постачання кабельно-провідникової продукції за штучно завищеними цінами, у ході виконання договору від 18.05.2022 № ЦЗВ-02-00522-01.

Обернувши на свою користь вищезазначені суми грошей, учасники організованої групи ОСОБА_13 та ОСОБА_14 здійснили, на виконання досягнутих попередніх домовленостей із групою ОСОБА_6 , розподіл предмету заволодіння шляхом перерахування коштів із банківських рахунків ТОВ «Торговий дім «Український кабель» та ТОВ «ТД «Кабель Центр» на банківські рахунки юридичних осіб підконтрольних організованій групі ОСОБА_6 (ТОВ «Торговий дім «Метрополіс», ТОВ «Буд Альянс Компані», ТОВ «Астор Рітейл» та ін.) Також, окремі грошові кошти передавались на користь очолюваної ОСОБА_6 та ОСОБА_7 організованої групи за невстановлених досудовим розслідуванням обставин.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому повторно, організованою групою, в умовах воєнного стану, в особливо великих розмірах за ч. 5 ст. 191 КК України.

13.03.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191 КК України.

02.04.2024 ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Вищий антикорупційний суд 18.04.2024 у справі № 991/3136/24 застосував до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, судного судді або суду строком на 2 місяці, з покладенням на нього відповідних процесуальних обов`язків на два місяці.

Строк дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту та відповідних процесуальних обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_4 , продовжено до 15.08.2024 ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 14.06.2024.

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_21 від 14.08.2024 стосовно ОСОБА_4 змінено запобіжний захід з цілодобового домашнього арешту на особисте зобов`язання та покладено відповідні обов`язки, передбачені ч. 4 ст. 195 КПК України, які у подальшому продовжувалися.

Строк дії покладених на ОСОБА_4 обов`язків продовжено ухвалами слідчих суддів ВАКС від 10.12.2024, 06.02.2025, 03.04.2025 та на підозрюваного до 03.06.2025 покладаються наступні обов`язки:

1) не відлучатися за межі України без дозволу детективів НАБУ, які здійснюють досудове розслідування, чи прокурорів, які здійснюють процесуальне керівництво;

2) прибувати на кожну вимогу до детективів Національного антикорупційного бюро України, які здійснюють досудове розслідування, чи прокурорів, які здійснюють процесуальне керівництво та/або суду;

3) повідомляти детективів НАБУ, які здійснюють досудове розслідування, чи прокурорів, які здійснюють процесуальне керівництво про зміну свого місця проживання та/або роботи;

4) здати на зберігання детективам НАБУ свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

З огляду на виняткову складність кримінального провадження, строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до 13.03.2025.

Відповідно до ст. 290 КПК України 03.03.2025 прийнято рішення про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування, про що належним чином повідомлено, зокрема, ОСОБА_9 та його захисників».

Також в клопотанні стверджувалось, що обґрунтованість підозри підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, зокрема: 1) Протоколом про результати оперативно-розшукового заходу - аудіо-, відеоконтролю особи - ОСОБА_9 від 08.07.2022; 2) Протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - аудіо-, відеоконтролю особи - ОСОБА_9 від 21.02.2023; 3) Протоколом огляду від 12.01.2024 мобільного телефону, вилученого в ОСОБА_9 під час проведення обшуку; 4) Протоколом огляду від 28.02.2024 згідно з яким оглянуто графічні файли, виявлені у файлі-образі, виготовленого з ноутбуку Macbook Pro, що належить ОСОБА_9 ; 5) Протоколом огляду від 08.07.2023 мобільного телефону, вилученого в ОСОБА_9 під час проведення обшуку, а також протоколом огляду від 05.06.2023 мобільних телефонів, які вилучені під час обшуку в ОСОБА_7 ; 6) Протоколами огляду від 24.01.2024 та від 26.02.2024 ноутбука, вилученого в ОСОБА_9 під час проведення обшуку; 7) Протоколом про результати проведення негласних слідчих (розшукових) дій - аудіоконтролю особи - ОСОБА_9 від 08.05.2023; 8) Протоколом огляду від 09.01.2024 мобільного телефону, вилученого в ОСОБА_4 під час проведення обшуку; 9) Протоколом про результати проведення негласних слідчих (розшукових) дій - аудіоконтролю особи - ОСОБА_16 . від 09.01.2024; 10) Протоколом від 17.11.2023 про результати проведення негласних слідчих (розшукових) дій - зняття інформації з електронних інформаційних систем - віддаленого сервера ОСОБА_22 та протоколом огляду даної інформації від 01.02.2024; 11) Протоколом про результати проведення негласних слідчих (розшукових) дій - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж - ОСОБА_17 від 10.04.2023; 12) Протоколом обшуку від 13.03.2024 в приміщенні офісу за адресою м.Київ, вул. Андрія Шептицького 22б, який займають ТОВ «Еней», ТОВ «Еней-Пласт», ТОВ «Торговий дім «Український кабель», ТОВ «Торговий дім «Кабель Центр»; 13) Протоколом обшуку за місцем проживання довіреної особи ОСОБА_7 - ОСОБА_23 виявлено документи, які свідчать про перерахування грошових коштів з ТОВ ТД «Метрополіс» на користь ФОП ОСОБА_7 за надання юридичних послуг, що свідчить про виведення грошей одержаних від ОСОБА_14 за кабельно-провідникову продукцію; 14) Договором №ЦЗВ-02-03921-01 від 01.09.2021, предметом якого є постачання кабельно-провідникової продукції на загальну суму 247 098 305,82 гривень; 15) Договором №ЦЗВ-02-00522-01 від 18.05.2022 предметом якого є закупівля проводу контактного, тросу несучого, дроту біметалевого сталемідного, відповідного перерізу на загальну суму 121 419 613,68 гривень; 16) Висновком експерта №1041/82601 від 20.12.2024 за результатами проведення судово-економічної експертизи, відповідно до якого встановлено збитки на загальну суму більше 140 млн грн, завдані АТ «Укрзалізниця» за результатом виконання договорів № ЦЗВ-02-03921-01 від 01.09.2021 та №ЦЗВ?02-00522-01 від 18.05.2022; 17) Іншими матеріалами, зібраними в ході досудового розслідування».

З огляду на обґрунтованість підозри ОСОБА_4 в клопотанні стверджувалось про наявність таких ризиків: 1) переховування від органів досудового розслідування та/або суду; 2 ) незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних, експертів чи спеціалістів у цьому ж кримінальному провадженні; 3) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

2.2. У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання та просив задовольнити таке, додавши, що ризики продовжують існувати, незважаючи на те, що розпочата стадія ознайомлення з матеріалами досудового розслідування. Повідомив, що процедура ознайомлення ОСОБА_4 і його сторони захисту триває в робочому режимі, та ОСОБА_4 не порушував покладених на нього процесуальних обов`язків,

Захисник ОСОБА_5 і підозрюваний ОСОБА_4 не заперечували проти задоволення клопотання.

3. Обґрунтування позиції суду.

3.1. Статтею 2 КПК визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до частини 7 статті 42 КПК підозрюваний, обвинувачений зобов`язаний: 1) прибути за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це зазначених осіб; 2) виконувати обов`язки, покладені на нього рішенням про застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 3) підкорятися законним вимогам та розпорядженням слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; 4) надавати достовірну інформацію представнику персоналу органу пробації, необхідну для підготовки досудової доповіді.

Згідно із частиною 1 статті 131 КПК заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Пунктом 9 частини 2 статті 131 визначено зокрема, що заходами забезпечення кримінального провадження є запобіжні заходи.

Частиною 1 статті 176 КПК визначено, що запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Згідно із частиною 1 статті 177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим пунктами 1-5 частини 1 цієї статті, а саме: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 статті 177 КПК визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 179 КПК визначено, що особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 194 КПК під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього кодексу, і на які вказує прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Частиною 7 статті 194 КПК визначено, що обов`язки, передбачені цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Такі клопотання розглядаються згідно з загальними правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, й відтак необхідно керуватись правилами, які регулюють питання про застосування відповідного запобіжного заходу (обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення, а також наявність ризиків) із врахуванням додаткових обставин, передбачених частиною 3 статті 199 КПК, а саме: обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшились або з`явилися нові ризики, та обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали.

3.2. Дослідивши клопотання із додатками, заслухавши доводи сторін, слідчий суддя зазначає, що клопотання про продовження строку дії обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_4 відповідає формальним вимогам статей 184 і 194 КПК, а його копія разом із матеріалами, якими воно обґрунтовується, вручена 23.05.2025 підозрюваному ОСОБА_4 та захиснику ОСОБА_24 .

Також слідчий суддя зазначає, що кримінальне провадження №0000092 від 20.02.2025 належить до предметної підсудності ВАКС відповідно до пункту 2 частини 5 статті 216 КПК, з огляду на розмір завданої кримінальним правопорушенням шкоди на час його вчинення.

3.3. Підставою продовження строку дії обов`язків зокрема є набуття особою статусу підозрюваного та наявність обґрунтованої підозри у вчиненні такою особою певного кримінального правопорушення.

КПК не визначає змісту поняття «обґрунтована підозра», а тому відповідно до частини 5 статті 9 КПК, належить керуватись усталеною практикою Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), за якою «існування обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обстави (наприклад, пункт 32 рішення ЄСПЛ у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, пункт 175 рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011). Такий стандарт є найнижчим за рівнем переконання у кримінальному провадженні, тому факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого приходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування» (пункт 55 рішення ЄСПЛ у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994).

Слідчий суддя вважає, що наведені у клопотанні обставини в сукупності з доданими матеріалами кримінального провадження та факт вручення ОСОБА_4 13.03.2024 повідомлення про підозру, 02.04.2024 повідомлення про нову підозру, 27.02.2025 повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри, які відповідають формальним вимогам статей 276-279 КПК та здійснені згідно із статтями 111, 135, 278-279 КПК) дають підстави визнати набуття ним статусу підозрюваного та наявність в його діяннях ознак вчинення кримінальних правопорушень, передбачених частиною 5 статті 191 КК (за двома епізодами).

Разом із цим належить зазначити, що при вирішенні питання щодо обґрунтованості підозри з метою застосування заходу забезпечення кримінального провадження та продовження строку дії обов`язків, оцінка наданих доказів здійснюється не з точки зору їх достатності і допустимості для доведення чи недоведення винуватості особи (що здійснюється судом при ухваленні вироку), а лише для визначення певної вірогідності причетності особи до вчинення кримінального правопорушення, а також того чи є підозра обґрунтованою настільки, щоби виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не вирішує питання, які повинен вирішувати вже суд під час розгляду кримінального провадження за сутністю.

3.4. З матеріалів клопотання судом встановлені такі обставини:

07.07.2022 розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000169.

01.01.2024 набув чинності Закон України від 08.12.2023 №3509-IX, яким зокрема внесено зміни до частини 1 статті 219 КПК шляхом викладення такої у новій редакції (згідно з якою строк досудового розслідування обчислюється з моменту повідомлення особі про підозру до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотанням про закриття кримінального провадження або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження), виключено частину 8 статті 615 КПК, і пункт 20-8 розділу XI «Перехідні положення» КПК викладено в такій новій редакції «20-8. Положення частини 1 статті 219 цього кодексу в редакції Закону України «Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України щодо посилення самостійності Спеціалізованої антикорупційної прокуратури» застосовуються до всіх кримінальних проваджень, досудове розслідування або судовий розгляд яких не завершено до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України щодо посилення самостійності Спеціалізованої антикорупційної прокуратури».

13.03.2024 ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000169 від 07.07.2022 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 5 статті 191 КК.

02.04.2024 ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 5 статті 191 КК.

18.04.2024 ухвалою слідчого судді ВАКС (залищеною без змін ухвалою Апеляційної палати (АП) ВАКС від 25.04.2024) до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 19.06.2024.

08.05.2024 ухвалою слідчого судді ВАКС продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000169 від 07.07.2022 до 8 місяців, тобто до 13.11.2024.

14.06.2024 ухвалою слідчого судді ВАКС ОСОБА_21 у справі №991/5119/24 продовжено строк тримання ОСОБА_4 під цілодобовим домашнім арештом до 15.08.2024 і продовжено строк дії обов`язків, покладених на підозрюваного, а саме: 1) не відлучатися з України без дозволу детектива, прокурора або суду; 2) прибувати на першу вимогу до детективів Національного бюро, які здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000169; 3) повідомляти детективів, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; 4) утримуватися від спілкування з працівниками та службовими особами філії «Центр забезпечення виробництва» АТ «Укрзалізниця» та Акціонерного товариства «Укрзалізниця», а також іншими підозрюваними ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_27 , ОСОБА_7 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_19 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ; 5) утримуватися від відвідування будь-яких приміщень, які належать чи які займають філія «Центр забезпечення виробництва» АТ «Укрзалізниця», Акціонерне товариство «Укрзалізниця», за виключенням Київської клінічної лікарні на залізничному транспорті № 2 Філії «Центр охорони здоров`я» АТ «Укрзалізниця».

14.08.2024 ухвалою слідчого судді ВАКС ОСОБА_21 у справі №991/7195/24 змінено запобіжний захід підозрюваному ОСОБА_4 у вигляді цілодобового домашнього арешту на особисте зобов`язання, та покладено такі обов`язки: 1) не відлучатися з міста Києва без дозволу детектива, прокурора або суду; 2) прибувати на першу вимогу до детективів Національного бюро, які здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000169; 3) повідомляти детективів, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; 4) утримуватися від спілкування з працівниками та службовими особами філії «Центр забезпечення виробництва» АТ «Укрзалізниця» та Акціонерного товариства «Укрзалізниця», а також іншими підозрюваними ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_27 , ОСОБА_7 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_19 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ; 5) утримуватися від відвідування будь-яких приміщень, які належать чи які займають філія «Центр забезпечення виробництва» АТ «Укрзалізниця», Акціонерне товариство «Укрзалізниця», за виключенням Київської клінічної лікарні на залізничному транспорті № 2 Філії «Центр охорони здоров`я» АТ «Укрзалізниця»; 6) здати на зберігання детективам НАБУ свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну. Строк даних обов`язків був покладений до 15.10.2024, згодом продовжений до 11.12.2024.

06.11.2024 ухвалою слідчого судді у справі №991/12517/24 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000169 до 13.02.2025, а згодом до 13.03.2025.

06.02.2025 ухвалою слідчої судді ВАКС ОСОБА_28 у справі №991/986/24 (провадження№1-кс/991/987/24) продовжено підозрюваному ОСОБА_4 в межах запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, тобто на два місяці - до 06.04.2025 строк дії обов`язків: 1) не відлучатися за межі України без дозволу детектива, прокурора або суду; 2) прибувати на першу вимогу до детективів Національного бюро, які здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000169; 3) повідомляти детективів, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; 4) утримуватися від спілкування з працівниками та службовими особами філії «Центр забезпечення виробництва» АТ «Укрзалізниця» та Акціонерного товариства «Укрзалізниця», а також іншими підозрюваними ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_27 , ОСОБА_7 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_19 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ; 5) утримуватися від відвідування будь-яких приміщень, які належать чи які займають філія «Центр забезпечення виробництва» АТ «Укрзалізниця», Акціонерне товариство «Укрзалізниця», за виключенням Київської клінічної лікарні на залізничному транспорті № 2 Філії «Центр охорони здоров`я» АТ «Укрзалізниця»; 6) здати на зберігання детективам НАБУ свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

20.02.2025 постановою прокурора САП ОСОБА_3 про виділення матеріалів досудових розслідувань виділено з кримінального провадження №0000169 від 07.07.2022 в окреме провадження №0000092 матеріали досудового розслідування стосовно ОСОБА_13 , ОСОБА_18 , ОСОБА_17 , ОСОБА_9 , ОСОБА_4

03.03.2025 завершено досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000092 від 20.02.2025 і повідомлено підозрюваних, зокрема ОСОБА_4 , про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування у порядку статті 290 КПК.

Таким чином, з 04.03.2025 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000092 перестав спливати.

03.04.2025 ухвалою слідчого судді ВАКС ОСОБА_1 в справі №991/2794/25) продовжено до 03.06.2025 включно строк дії обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_4 .

3.5. Слідчий суддя зазначає, що підставою продовження строку обов`язків є наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК, які вважаються наявними за умови встановлення судом обґрунтованої ймовірності вчинення підозрюваним певних дій, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) буде здійснювати відповідні дії, але вимагає наявність підстав вважати реальною можливість здійснити такі у майбутньому.

3.5.1. Ризик переховуватися від органів досудового розслідування та суду обґрунтовувався таким: «Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 є особливо тяжкими, мають високий ступінь суспільної небезпеки, призвели до спотворення конкуренції та нівелювання імперативних положень Закону України «Про публічні торги». Під час вчинення вказаних протиправних діянь ОСОБА_4 достовірно усвідомлював вищезазначені обставини, їх суспільну небезпеку, повсякчас приховуючи суть своєї діяльності. У разі визнання винним у вчиненні цих кримінальних правопорушень ОСОБА_4 загрожує максимальне покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років із конфіскацією майна та права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років. Крім того, Кримінальний кодекс України не передбачає можливості звільнення особи від відбування покарання з випробуванням у випадку засудження за корупційний злочин, яким у відповідності до примітки ст. 45 КК України є злочин, передбачений положеннями ч. 5 ст. 191 КК України. Тому при визначенні імовірності переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та суду відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України слід враховувати тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винним у інкримінованих кримінальних правопорушеннях. Врахування цієї обставини відповідає практиці Європейського суду з прав людини при застосуванні ст. ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (рішення у справі «Ілійков проти Болгарії», де Суд визначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування; рішення у справі «Летельє проти Франції», де Суд визначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу упродовж певного часу) від 20.08.2010. При розгляді справи «Москаленко проти України» (Заява № 37466/04) Європейський суд з прав людини вказав: «суд зазначає, що органи судової влади неодноразово посилалися на імовірність того, що до заявника може бути застосоване суворе покарання, враховуючи тяжкість злочинів, у скоєнні яких він обвинувачувався. У цьому контексті Суд нагадує, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує». При цьому, наявність за таких обставин у ОСОБА_4 мотивації переховуватися від органів досудового розслідування та суду, в тому числі, за кордоном, підкріплена його фактичними можливостями вжиття саме таких заходів протидії досудовому розслідування, у зв`язку із значними фінансовими активами, якими він володіє та розпоряджається».

Ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду обумовлюється можливістю притягнення особи до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними наслідками, зокрема, суворістю передбаченого покарання.

Оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 191 КК, який є особливо тяжким корупційним кримінальним правопорушенням і його санкцією передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю на строк до трьох років та конфіскацією майна, то суворість можливого вироку та тяжкість ймовірного покарання особливо сильно підвищують ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду на початкових етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Зазначені обставини самі по собі можуть бути мотивом для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, що узгоджується із позицією ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» (рішення від 26.06.2001 заява № 33977/96), де зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування, а також у рішенні ЄСПЛ по справі «Пунцельт проти Чехії» (рішення від 25.04.2000 заява №31315/96), відповідно до якого при оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання. Також у рішенні ЄСПЛ по справі «Бессієв проти Молдови» вказано, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Також належить зазначити, що 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в Україні введений воєнний стан Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 (затверджений Законом України від 24.02.2022 № 2402-ІХ), дія якого неодноразово продовжувалась і наразі Указом Президента України від 15 квітня 2025 року № 235/2025 (затверджений Законом України № 4356-IX від 16.04.2025) продовжено строк дії воєнного стану в Україні до 05:30 07.08.2025 р. включно.

Слідчий суддя зазначає, що обґрунтування даного ризику є тотожним обґрунтуванню, яке було проаналізовано слідчим суддею ВАКС у справі № 991/2794/25. Тобто орган досудового розслідування не навів виявив нових фактів та аргументів щодо обґрунтування існування цього ризику.

Відтак слідчий суддя дотримується власної правової позиції, висловленої в ухвалі від 03.04.2025 у справі № 991/2794/25 про те, що «у зв`язку із запровадженням на території України правового режиму воєнного стану встановлено певні обмеження для перетину Державного кордону військовозобов`язаних чоловіків, до яких відносяться чоловіки віком від 25 до 60 років.

Натомість, станом на момент розгляду клопотання підозрюваному ОСОБА_4 уже виповнилось 60 років, що потенційно надає йому право на виїзд за межі України.

Такі обставини не нівелюють можливого бажання підозрюваного в майбутньому переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки таке може здійснюватись і на території України, тим більше, що наразі є території України, які тимчасово окуповані російською федерацією, й території, на яких ведуться бойові дії, для виїзду на які не потрібен закордонний паспорт, що потенційно посилює такий ризик переховування.

Слідчий суддя вважає, що враховуючи викладені в клопотанні обставини вчинення інкримінованих кримінального правопорушення та додані матеріали, є достатніми підстави вважати наявним ризик можливого переховування підозрюваного ОСОБА_4 з метою ухилення від кримінальної відповідальності, особливо в умовах воєнного стану».

3.5.2. Ризик незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у кримінальному провадженні обґрунтовувався таким: «Характер та дії ОСОБА_4 та інших співучасників вчинення кримінальних правопорушень надають обґрунтовані підстави стверджувати, що ОСОБА_4 без сумнівів впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні з метою протидії досудовому розслідуванню, намагатиметься ввести детективів Національного бюро в оману шляхом формуванню хибної версії подій, нав`язуватиме та/або погоджуватиме її з іншими підозрюваними, намагатиметься вимагати її підтримання свідками - службовими особами АТ «Укрзалізниця», в тому числі, не виключно й шляхом їх підкупу, з метою унеможливлення притягнення його до кримінальної відповідальності. Відповідно до протоколу про результати оперативно-розшукового заходу - аудіо-, відеоконтролю особи від 08 липня 2022 року ОСОБА_4 розповідає ОСОБА_9 , що був викликаний та допитаний детективами Національного бюро у так званій «газовій» справі. ОСОБА_4 доповідає, зокрема, про те, як приховав правдиву відповідь стосовно «смотрящих» за АТ «Укрзалізниця». З метою підтримання у таємниці їх зустрічей в ході яких вони домовляються про вчинення інкримінованих ОСОБА_9 правопорушень, шляхів й напрямків легалізації (відмивання) майно, одержаного злочинним шляхом, ОСОБА_9 висуває легендовану версію його постійної присутності біля адміністративної будівлі Філії з метою підтримання співбесіди із своїм давнім знайомим ОСОБА_4 - ОСОБА_9 - «В мене навіть фірм своїх немає, щоб уже до мене не дой*бувалися. А приїжджаю до тебе, бо цигарки забув. - ОСОБА_4 - Та я, вообще, можу сказати, що ти мій товариш, ти ж не постачальник. - ОСОБА_9 - Да, не постачальник, товариш. Куримо. - ОСОБА_4 - Мій товариш приїжджає, ми куримо». В ході цієї розмови ОСОБА_9 сповіщає ОСОБА_4 , що на аналогічний випадок у разі виникнення питань у правоохоронців щодо його взаємовідносин із «Тьотею» у них є інша спільна легенда: ОСОБА_9 - З тьотею в мене легенда інша - я залицяльник. Я їй сказав, якщо будуть за мене питати, скажеш, отженіть його від мене, він хотів на мені женитись в 2007-му, чи 2008-му році. Це в нас така легенда. «І зараз ходить, - кажи, - знає, що я заміжня, залицяється. От це зустрічаюся з ним». А з директором чай пив, товариш. Які у нас справи? У нас справ немає ніяких». Таким чином, ОСОБА_4 та ОСОБА_9 намагаються приховати свою дійсну участь у вчинюваних кримінальних правопорушеннях, створюючи враження зацікавленості певними посадовими особами АТ «Укрзалізниця» по особистим мотивам, не пов`язаних з питаннями закупівлі товарної продукції. Цілком зрозуміло, що таким чином ОСОБА_9 впливає на іншого підозрюваного ОСОБА_4 , посадову особу АТ «Укрзалізниця», яку спільники легендують під псевдонімом «Тьотя», щоб унеможливити отримання органом досудового розслідування їх фактичної зацікавленості і відношення до публічних закупівель. В ході подальшої розмови ОСОБА_4 повідомляє про скрутне становище службової особи Філії ОСОБА_29 , який є обвинуваченим стосовно діянь, пов`язаних із заволодінням грошима Філії під час придбання дизельного палива у ТОВ «Вог Аеро Джет». При цьому, ОСОБА_4 зазначає про доцільність надання матеріальної допомоги ОСОБА_30 з неправомірної вигоди, яку вони отримують від контрольованих ними постачальників. ОСОБА_9 , незважаючи, що станом на момент розмови ОСОБА_31 не сприяє їм у їх протиправних діяннях, за необхідності, погоджується надати ОСОБА_30 гроші для оплати послуг адвоката та інші юридичні витрати, тощо. В іншій приватній розмові із ОСОБА_4 ОСОБА_9 обурюється поведінкою директора Філії та «Тьоті», які отримують найбільшу «зарплату» в порівнянні з іншими працівниками Філії. Він стверджує, що максимальну ефективність у вчиненні кримінальних правопорушень надають інші працівники АТ «Укрзалізниця», яких треба максимально «корумповать». Надалі, ОСОБА_9 спільно із ОСОБА_4 перераховують поіменно працівників Філії, яких вони «корумпують» шляхом надання їм «зарплати» за рахунок грошей, одержаних від постачальників. В ході розмови ОСОБА_9 підтверджує, що «Тьотя» отримує щомісячно «зарплату» у розмірі 30 тис доларів США, а директор філії ЦЗВ - 20 тис доларів США. Цілком зрозуміло, що підкуп ОСОБА_9 за участі ОСОБА_4 великого кола працівників Філії забезпечує йому та іншим співучасникам, зокрема, ОСОБА_8 лояльність виконавців до тих суб`єктів господарювання, яких вони контролюють та які повертають частину грошової виручки співучасникам як оплату за надану «послугу з супроводу компанії» та досягнення нею перемоги у публічній закупівлі. Вказані вище працівники та службові особи Філії є свідками (деякі, ще невстановленими органом досудового розслідування співучасниками) цих подій - предмету доказування у цьому кримінальному провадженні, та будучи вже підкупленими ОСОБА_4 і ОСОБА_9 та погоджуючись на свої ролі, є об`єктами його протиправного впливу і зацікавленими у ненаданні показань стосовно фактичної ролі ОСОБА_9 у публічних закупівлях, організованих Філією у 2022 - 2023 роках. У приватній розмові із ОСОБА_4 та іншою службовою особою Філії, ОСОБА_9 пояснює яким чином правоохоронні органи прослуховують їх телефонні перемовини та яким чином треба цьому протидіяти, зокрема, купляти одноразові мобільні телефони, які не мають IMEI-адреси та кожного дня змінювати сім-картку із різними операторами GSM-зв`язку. В іншій приватній розмові з цією ж службовою особою Філії, ОСОБА_9 обговорює можливість перевірки їх транспортних засобів та місць проведення переговорів щодо погодження етапів і механізмів вчинення злочинів, на предмет наявності прихованих прослуховуючих пристроїв. Співрозмовники вказують, що у них є знайомі у правоохоронних органах України, які б допомогли здійснити таку перевірку. З огляду на це вбачається, що ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та інші невстановлені слідством особи причетні до вчинення кримінальних правопорушень систематично обговорювали шляхи й механізму протидії органу досудового розслідування та унеможливлення здобуття ним правдивої інформації щодо вчинюваних ними діянь. Зокрема, організована ОСОБА_9 за участі ОСОБА_4 система роздачі службовим особам Філії неправомірної вигоди служить не тільки механізмом реалізації його злочинного умислу, а інструментом отримання від таких осіб мовчазної згоди на приховування їх діяльності, неповідомлення правоохоронному органу про обставини вчинюваних діянь у разі допитів та/або проведення інших слідчих (розшукових) дій, тощо. Цілком природно, що ОСОБА_4 перебуваючи під слідством та будучи впевненим у існуванні реальної загрози настання покарання, тільки посилить свій вплив на інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні та свідків - службових осіб Філії, вживаючи умовляння та підкуп як основні засоби досягнення поставленої перед собою мети».

Ризик незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у певному кримінальному провадженні обумовлюється тим, що відповідно до передбаченої КПК процедури показання свідків та підозрюваних отримуються спочатку на стадії досудового розслідування шляхом їх допиту слідчим чи прокурором, а згодом після направлення обвинувального акту до суду такі показання отримуються та перевіряються на стадії судового розгляду шляхом безпосереднього допиту особи в судовому засіданні (статті 23, 224, 352 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК), оскільки жоден доказ не має наперед встановленої сили. Тобто ризик впливу на осіб існує аж до моменту безпосереднього надання під час судового розгляду показань такими, й тому заборона спілкуватися з певними особами як наслідок можливості ймовірного впливу на них - це об`єктивна необхідність забезпечення показань учасників кримінального провадження, які мають доказову силу.

Частиною 5 статті 194 КПК передбачено, що слідчий суддя, суд зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена, зокрема таких як «утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом» і «не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом».

Слідчий суддя зазначає, що обґрунтування цього ризику є тотожним обґрунтуванню, яке було проаналізовано слідчим суддею ВАКС у справі № 991/2794/25, тобто орган досудового розслідування не навів виявив нових фактів та аргументів, які обґрунтовують існування цього ризику. Однак сторона захисту не надала суду заперечень щодо даного ризику і не спростувала доводи прокурора.

В зв`язку з цим, слідчий суддя вважає доведеним цей ризик і дотримується власної правової позиції, яка описана в ухвалі від 03.04.2025 в справі № 991/2794/25) про те, що слідчий суддя має повноваження обмежити спілкування підозрюваного з будь-якою особою або заборонити підозрюваному відвідувати певні місця, але при цьому належить їх конкретно визначити шляхом зазначення повних імен осіб і конкретних адрес місць. Проте у клопотанні відсутній будь-який конкретний перелік таких осіб і місць.

Враховуючи викладені в клопотанні обставини вчинення кримінального правопорушення та додані матеріали, слідчий суддя вважає доведеною вірогідність існування ризику можливого незаконного впливу підозрюваного з метою уникнення кримінальної відповідальності на свідків у цьому кримінальному провадженні, проте позбавлений процесуальної можливості покласти на підозрюваного відповідний обов`язок через відсутність у клопотанні конкретного переліку свідків, і службових осіб та працівників філії «Центр забезпечення виробництва» АТ «Укрзалізниця» і Акціонерного товариства «Укрзалізниця» з якими підозрюваний має утримуватися від спілкування, а також приміщень, які належать чи які займають філія «Центр забезпечення виробництва» АТ «Укрзалізниця» і Акціонерне товариство «Укрзалізниця», від відвідування яких належить утриматись підозрюваному.

3.5.3. Ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином обґрунтовувався таким: «наявні у органу досудового розслідуванню матеріали вказують на те, що ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. В ході розмов ОСОБА_4 , ОСОБА_9 та ін. під час обговорення протиправних діянь використовують вигадані та узгоджені між собою псевдоніми з метою приховування ідентифікаційних даних співучасників та залучених осіб до вчинення злочинів, зокрема ОСОБА_8 називають « ОСОБА_32 » « ОСОБА_33 », ОСОБА_4 - « ОСОБА_34 », « ОСОБА_35 », ОСОБА_9 - « ОСОБА_36 », а також використовують й інші псевдоніми - « ОСОБА_37 », « ОСОБА_38 », « ОСОБА_39 », « ОСОБА_40 », «Генерал». Зазначені факти, вже з відомими вищезазначеними прикладами застосуванню ОСОБА_4 , ОСОБА_9 таких псевдонімів яскраво вказують, що співучасники домовилися про їх використання для складності встановлення їх ідентифікаційних даних, що також є елементами протидії органу досудового розслідування у встановленні істини. Отже, ОСОБА_4 спільно із іншими співучасниками може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, використовуючи цілком очевидні неформальні зв`язки із представниками органів безпеки України, які він сформував за невстановлених слідством обставин та які використовує для полегшення вчинення інкримінованих йому злочинів та приховування їх слідів, унеможливлення притягнення його та спільників до кримінальної відповідальності».

В ухвалі від 03.04.2025 у справі № 991/2794/25 слідчий суддя визнав відсутнім існування даного ризику з огляду на те, що у кримінальному провадженні №0000092 з 03.03.2025 відповідно до статті 290 КПК завершено досудове розслідування та надано доступ стороні захисту до його матеріалів.

Дослідивши матеріали клопотання прокурора і заслухавши його в судовому засіданні, слідчий суддя не встановив наявність нових обставин, які б свідчили про існування цього ризику. Відтак слідчий суддя вважає його недоведеним.

3.6. Слідчий суддя, оцінивши на підставі наявних матеріалів в сукупності всі обставини, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особливо тяжкого корупційного кримінального правопорушення і доведених ризиків, а також таке: 1) наразі підозрюваному виповнилось 60 рік і відсутня інформація щодо його стану здоров`я, яка перешкоджає продовженню обов`язків, 2) відсутні відомості про порушення підозрюваним покладених при застосування запобіжного заходу та продовжених обов`язків, 3) в цьому кримінальному провадженні розпочато етап, передбачений статтею 290 КПК.

вважає, що клопотання прокурора належить задовольнити з метою забезпечення дієвості застосованого запобіжного заходу, можливості здійснення контролю за належною процесуальною поведінкою підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків.

Водночас слідчий суддя зазначає, що клопотання про продовження строку дії особистого зобов`язання фактично є тотожнім клопотанню про продовження строку дії покладених процесуальних обов`язків, передбачених статтею 194 КПК, тому не вимагає окремого продовження строку дії цього запобіжного заходу, й КПК не передбачає обов`язковості врахування строків досудового розслідування у разі продовження строку дії обов`язків.

Керуючись статтями 131, 132, 176 -199, 309, 369-372, 532 КПК, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

1. Задовольнити клопотання прокурора.

2. Продовжити до 29.07.2025 включно строк дії обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_4 , а саме:

1) не відлучатися за межі України без дозволу детективів, які здійснюють досудове розслідування, чи прокурорів, які здійснюють процесуальне керівництво;

2) прибувати на кожну вимогу до детективів НАБУ, які здійснюють досудове розслідування, чи прокурорів, які здійснюють процесуальне керівництво, та/або суду;

3) повідомляти детективів, які здійснюють досудове розслідування, чи прокурорів, які здійснюють процесуальне керівництво, про зміну свого місця проживання та/або роботи;

4) здати на зберігання детективам НАБУ, які здійснюють досудове розслідування, свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.

Контроль за виконанням ухвали покласти на детективів НАБУ, які здійснюють досудове розслідування, та прокурорів САП, які здійснюють процесуальне керівництво.

Ухвала не підлягає оскарженню та набирає законної сили з моменту оголошення.

Повний текст ухвали оголошений 03.06.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1 ___________________