ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 486/708/24

Провадження № 1-кп/486/94/2025

05 червня 2025 року Південноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Південноукраїнську Миколаївської області матеріали кримінального провадження внесеного 02.02.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000059, на підставі обвинувального акту відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця: смт. Арбузинка Арбузинського району Миколаївської області, громадянина України, офіційно не працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей немає, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1)вироком суду Речицького району Гомельської області Республіки Білорусь від 04.10.2006 року за ч. 1 ст. 149, ч. 1 ст. 139, ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 72 КК Республіки Білорусь до 11 років позбавлення волі, а постановою Апеляційного суду Чернігівської області від 16.08.2012 року приведено у відповідність до законодавства України та ОСОБА_4 вважається засудженим за ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 115, ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69, ч. 1 ст. 70 КК України до 11 років позбавлення волі, звільнений 16.02.2016 року по відбуттю строку покарання;

2)вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 10.12.2024 року за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі;

3)вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 12.12.2024 року за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України до 5 років 2 місяців позбавлення волі;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 в період дії воєнного стану, 01.02.2024 року приблизно о 10:30 год., перебуваючи у приміщені квартири АДРЕСА_2 , вирішив таємно викрасти належне ОСОБА_5 майно, яке перебувало у приміщені кухні вказаної квартири.

З метою реалізації свого протиправного умислу, переслідуючи корисливу мету та ціль незаконного збагачення, діючи умисно та таємно від сторонніх осіб, в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 01.02.2024 року приблизно о 10:30 год., знаходячись в квартирі за адресою: АДРЕСА_3 , скориставшись відсутністю власника та переконавшись, що його протиправні дії непомітні для сторонніх осіб, шляхом вільного доступу таємно викрав із приміщення кухонної кімнати, належне ОСОБА_5 майно, а саме: рідкокристалічний телевізор марки «Bravis», модель - LED-16E96B, 16 дюймів, серійний номер - LED-16Е96B14, вартістю 1500 гривень та моноблок «Impression A2380/Intel Celeron J345» вартістю 5000 гривень, з якими зник з місця вчинення кримінального правопорушення, та розпорядився викраденим на власний розсуд. Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 6500 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, вчиненому в умовах воєнного стану.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень та пояснив, що дійсно вчинив злочини зазначені в обвинувальному акті. У вчиненому щиро розкаюється та просив суд його суворо не карати, погоджується з усіма доказами, зібраними органом досудового розслідування, які доводять його вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та відмовляється від їх дослідження під час судового розгляду.

Потерпілий ОСОБА_5 при розгляді справи присутнім не був. Однак, був допитаний раніше в ході судового розгляду, який зазначивши, що надані покази на досудовому розслідуванню він підтримує, та не заперечує про проведення судового розгляду за спрощеною процедурою, відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, вказав, що зміст цих обставин та їх наслідки йому зрозумілі, просив призначити обвинуваченому покарання на розсуд суду. Цивільний позов потерпілим не заявлявся, право на їх пред`явлення потерпілому роз`яснено.

За таких обставин, суд вважає можливим розглянути кримінальне провадження без участі потерпілого.

Враховуючи те, що учасниками судового провадження не оспорювалися фактичні обставини справи і судом встановлено, що учасники провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позицій, а тому вислухавши думку учасників судового провадження, та роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Оцінивши встановлені по справі обставини, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно в умовах воєнного стану.

У рішенні «Ізмайлов проти Росії» ЄСПЛ вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Вартість викраденого майна підтверджується висновком судово-товарознавчої експертизи №645/24 від 03.02.2024 року.

Вирішуючи питання про покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинення кримінального правопорушення, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання, особу обвинуваченого, який на обліку в лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, не працює.

У розумінні ст. 66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, яка обтяжує покарання ст. 67 КК України, є рецидив злочинів.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 368 КПК України, суд приймає до відома досудову доповідь Вознесенського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях від 23.05.2024 року з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого у кримінальному провадженні та враховує висновки органу пробації про високий ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та про дуже високий ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб.

Прокурор в дебатах просив призначити обвинуваченому покарання пов`язане з позбавленням волі на строк до 5 років 3 місяців, із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України, обвинувачений просив суд його суворо не карати.

При призначенні покарання, суд, враховує положення статті 65 КК України, зокрема ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, який відповідно до статті 12 КК України є тяжким злочином, від вчинення котрого є потерпілий, цивільний позов потерпілим не заявлялися, провину обвинувачений визнав повністю, щиро розкаявся, раніше неодноразово судимий, має ряд не знятих та не погашених у встановленому законом порядку судимостей, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебував та не перебуває, не одружений, не має на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей, та інших непрацездатних осіб, до арешту офіційно не працював, характеризується негативно.

При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує, що останній є осудним у розумінні ч. 1 ст. 19 КК України, вчинив тяжкий злочин.

На підставі викладеного, суд вважає за доцільне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання в межах санкції ст.185 ч.4 КК України, у виді позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України суд вважає за необхідне врахувати вирок Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 12.12.2024 року, та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі.

Підстав для призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за правилами ст.ст.69, 75 КК України, суд не вбачає.

Суд, керуючись ст.ст.50, 65 КК України вважає, що таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобіганню скоєнню нових кримінальних правопорушень.

Потерпілому ОСОБА_5 внаслідок вчинення кримінального правопорушення завдано матеріальний збиток на загальну суму 6500 грн., цивільний позов не заявлявся, право на його пред`явлення потерпілому роз`яснено.

Статтею 118 ч.3 КПК України визначено, що витрати на залучення експертів є процесуальними витратами.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КПК України, залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ, здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.

Згідно з вимогами ст. 124 ч. 2, ст. 374 ч. 4 п.2 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Таким чином, з обвинуваченого в порядку ст.124 ч.2 КПК України, на користь держави підлягають стягненню витрати на залучення експертів для проведення: судово-товарознавчої експертизи №645/24 від 03.02.2024 року, у сумі 280 грн.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Долю речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Строк покарання рахувати з 23.09.2024 року.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст.368, 370, 371, 374-376, 392-395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 12.12.2024 року, більш суворим покаранням, призначеним за даним вироком, та остаточно призначити ОСОБА_4 , покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`яти) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

Початок строку відбуття покарання засудженим ОСОБА_4 , відраховувати, у відповідності до вироку Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 12.12.2024 року, а саме, з 23.09.2024 року.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави витрати пов`язані з проведенням судових експертиз в сумі 280 (двісті вісімдесят) гривень 00 копійок.

Речові докази:

- 16 дюймовий рідкокристалічний телевізор марки «Bravis», модель - LED-16E96B, 16 дюймів, серійний номер - LED-16Е96B14, в корпусі чорного кольору, який передано на зберігання потерпілому ОСОБА_5 , - залишити останньому, як законному власнику;

- договір про надання фінансового кредиту та застави на заставу моноблоку «Impression A2389/Intel Celeron J345», котрий поміщений до паперового пакету №1 та зберігається в матеріалах кримінального провадження №0000059 від 02.02.2024 року, залишити в матеріалах кримінального провадження.

З підстав передбачених ч.2 ст. 394 КПК України, на вирок може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Південноукраїнський міський суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, а засудженим з моменту отримання копії вироку.

Суддя Південноукраїнського

міського суду ОСОБА_1