ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/214/25 Справа № 712/5005/25 Категорія: ст. 181 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2025 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючоїОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря за участю прокурора підозрюваного захисника ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу Черкаської обласної прокуратури на ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкасивід 21 квітня 2025 року про відмову в продовженні строку застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шпола Черкаської області, громадянина України, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2, ч. 3 ст. 436-2 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_6 звернувся до Соснівського районного суду м. Черкасиіз клопотанням про продовження строку застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно ОСОБА_7 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2, ч. 3 ст. 436-2 КК України.

Просив слідчого суддю продовжити строк застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту у нічний час доби з 23:00 до 6:00 за адресою: АДРЕСА_1 відносно ОСОБА_7 .

Ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкасивід 21 квітня 2025 року в задоволенні клопотання відмовлено.

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 у період строку дії запобіжного заходу такі обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, роботи та зміну контактного номеру телефону;

- утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон.

Роз`яснено підозрюваному ОСОБА_7 , що порушення покладених на нього слідчим суддею обов`язків може бути підставою для зміни запобіжного заходу на більш суворий.

Слідчий суддя мотивував ухвалу тим, що стороною обвинувачення не доведено існування підстав для продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді домашнього арешту в нічний час доби. Оцінюючи наявність ризиків, на які посилались у своєму клопотанні слідчий та прокурор, слідчий суддя вважав, що ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування не обґрунтовано. Так, указаний ризик прокурор мотивував лише тяжкістю покарання, яке може бути застосовано у разі визнання ОСОБА_7 винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення. Посилання прокурора на те, що ОСОБА_7 може незаконно впливати на свідків, експертів у цьому кримінальному провадженні, шляхом підбурювання, вмовляння, залякування чи підкупу також не доведено, оскільки прокурором не конкретизовано, на яких саме свідків може чинитися вплив підозрюваним.

Натомість, на думку слідчого судді, доведеним є ризик продовження кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, проте такий ризик може бути мінімізовано менш обтяжливим запобіжним заходом, ніж домашній арешт.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, Черкаська обласна прокуратура подала апеляційну скаргу до Черкаського апеляційного суду.

В апеляційній скарзі прокурор оспорює обґрунтованість ухвали слідчого судді, вважає, ухвалу суду незаконною та такою, що підлягає скасуванню, в зв`язку із невідповідністю висновків суду, викладених в ухвалі, фактичним обставинам кримінального провадження.

Зазначає, що ОСОБА_7 , підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років. Підозрюваний висловлює та підтримує антиукраїнські настрої, негативно ставиться до української влади, свого часу займав посаду начальника Управління СБУ в Черкаській області з 2005 по 2007 рік.

Зважаючи на те, що в Україні введено воєнний стан, в умовах якого вчинення ОСОБА_7 інкримінованого йому злочину набуває особливо небезпечного характеру, розуміючи можливу конфіскацію майна, у разі доведення стороною обвинувачення його винуватості у вказаному злочині, ОСОБА_7 може вживати заходів, спрямованих на відчуження та приховання належного йому майна.

Зауважує, що підозрюваний ОСОБА_7 неодноразово перетинав державний кордон України, в тому числі на початку 2025 року, тому може переховуватись від органів досудового розслідування та суду для уникнення притягнення до кримінальної відповідальності.

Таким чином, прокурор вважає, що органом обвинувачення, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, встановлено наявність обґрунтованих ризиків передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тому найдоцільнішим і найефективнішим запобіжним заходом відносно підозрюваного ОСОБА_7 є домашній арешт.

Вважає, що під час прийняття відповідного рішення судом не в повній мірі враховано обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про причетність підозрюваного до вчинення кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання його винним у вчиненні злочину.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, пояснення захисника ОСОБА_8 , підозрюваного ОСОБА_7 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили ухвалу суду залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступних висновків.

Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми обрання запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Водночас, при здійсненні апеляційного перегляду колегія суддів керується Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477 від 23.02.2006, ст. ст. 2, 17 якого передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини, як обов`язкове джерело права. Основним джерелом правозастосовної діяльності ЄСПЛ є Конвенція «Про захист прав людини та основоположних свобод», якою на міжнародному рівні закріплені головні принципи права на свободу та особисту недоторканість, за яким особа може бути позбавлена свободи виключно на підставах передбачених законом, права на справедливий публічний розгляд справи незалежним та безстороннім судом, права на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі. Таким чином, норми Конституції України, національного законодавства, в тому числі і кримінально процесуального законодавства мають узгоджуватися з нормами Конвенції та рішеннями ЄСПЛ.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Статтею 178 КПК України передбачені обставини, що враховуються при застосуванні запобіжного заходу, які доведені сторонами кримінального провадження і які слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності з наявними ризиками, зазначеними у ст. 177 КПК України.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя зобов`язаний постановити ухвалу про відмову у застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Вказані вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею дотримані, його висновки про те, що прокурор, при розгляді клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, не довів, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, зазначеним в клопотанні слідчого, а також, що заявлені ризики в сукупності з тяжкістю кримінального правопорушення та даних про особу підозрюваного можуть служити виключними підставами для застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту в нічний час доби, є обґрунтованими.

Крім того, з ухвали слідчого судді вбачається, що на основі наданих слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри могли мати місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, детальний перелік яких міститься в клопотанні слідчого.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність ОСОБА_7 до скоєння кримінального правопорушення, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування слідчим суддею щодо нього обмежувального заходу у вигляді особистого зобов`язання.

З такими висновками слідчого судді погоджується і колегія суддів апеляційного суду.

В силу ч. 6 ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому ст. 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

У відповідності до ч. ч. 3, 5 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою та обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно положень ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.

За даними матеріалів досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем свого постійного мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , діючи з прямим умислом, з мотивів несприйняття існуючої української влади, з використанням належного йому мобільного терміналу та акаунту у месенджері «Telegram», зареєстрованого на його абонентський номер НОМЕР_1 , 27.01.2023 о 15:29 переслав абоненту «Остр Окс» публікацію «Ukraine crisis: overview of 2022, outlook for 2023» з прикріпленим описом (перекладом) публікації такого змісту: ««Каким бы ни был исход конфликта, ясно одно: Украина больше не будет существовать как жизнеспособное, независимое, сопредельное государство», - сообщают аналитики Great Power Relations.

«Украину обманом втянули в военный конфликт, в котором она не может выиграть против вооруженной ядерным оружием России, в то время как Запад мало что делает, чтобы подготовиться к более широкой войне, которую он спровоцировал».

«Весна будет очень кровавой, и НАТО с «Четвертым рейхом» проиграют», - делают заключительный вывод авторы текста».

Крім того, ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем свого постійного мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , діючи з прямим умислом, з мотивів несприйняття існуючої української влади, з використанням належного йому мобільного терміналу та акаунту у месенджері «Telegram», зареєстрованого на його абонентський номер НОМЕР_1 , у період часу з 26.11.2023 по 06.06.2024 повторно поширив матеріали, у яких містяться виправдування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії рф проти України.

Так ОСОБА_7 , 26.11.2023 переслав абонентам «Дроговоз», «Палагута», відеозапис «video_2024-08-23_04-06-20.mp4», який відображає виступ американського політичного коментатора Дж. Дор, котрий виступає на політичному ток-шоу «The Jimmy Dore Show» (стенограма висловлювань мовою оригіналу): «Короче, сейчас все отворачиваются от Украины, от войны там, и NBC отворачивается, и даже правительство Соединенных штатов отворачивается. Вот эти все лидеры Европы и США тихо-тихо с Зеленским разговаривают, чтобы начать мирные переговори с россией. Все думают, что это будет включать чтобы закончить войну. Да они тогда в Стамбуле в марте 2022 года почти договорились. И не было бы никакой войны, если бы США не тасчило Украину в НАТО. Не было бы войны, вот этой эскалации, если бы Украина не бомбила Донбасс, все эти нацисты там, и «Азов»… Я уже запутался там у них. Не было бы никакой войны. Эта война была спровоцирована Штатами, и они хотели этой войны. И в марте, тогда в Стамбуле, 22-го года почти обо всем договорились, а потом ОСОБА_9 приперся, все там развалил, и сделка была развалена. И еще знаете кто там все развалил, да все эти «Азовцы» и все эти остальные, они вообще угрожали украинским лидерам что они повесят там на дереве. Посмотрим кого они всё-таки повесят там на дереве, потому что США пушит ОСОБА_10 и всех остальных заключить всё-таки этот мирный договор. Всё перевернулось. США полностью спонсируют эту войну, США устало. Вся Украина зависит от американских денег. Платим деньги учителям, платим полиции, платим пожарным, докторам. Мы все счета их оплачиваем. Мы за всё платим в Украине сейчас. Вся Украина зависит от США. Мы не платим внутри США, нашим людям, но мы платим украинцам и все их расходы несем на себе. Лидеры Европы и США уговаривают ОСОБА_10 , подталкивают его, чтобы мирные переговоры с россией организовать чтобы закончить войну. Короче, сейчас они вынуждены умолять будут россию, чтобы закончить войну. Вместо того, чтобы закончить войну когда россия была готова, нормально, в марте 22го года, сейчас они будут заканчивать войну на тех условиях, которые хочет россия. Вот как это будет всё закончено. россия естественно оставит себе Крым, Донбасс, все эти 20 процентов территории. Она себе это оставит естественно. Ну и к чему это всё пришло? Всё это остаётся. Ещё они более 200 миллиардов долларов США потратили за это время. Это просто офигеть. Среди американских, европейских лиц какое-то беспокойство возникло, что война пришла в какой-то тупик. Подождите, а я думал они там выигрывают, украинцы выигрывают. Люди мне говорили прям мне в лицо, что смотрят основные новостные каналы, что украинцы и Украина выигрывают и путин практически ушёл с этих территорий со своей армией. И там мужик один в Бостоне говорил «о, мне так нравится смотреть как путина и его армию выганяют от туда, прям всё, они уже ушли». Чё он там смотрел то? Да CNN он смотрел. CNN и всякую…».

У вказаній публікації наявні виправдовувано, визнання правомірною збройної агресії рф проти України.

Він же повторно, перебуваючи за місцем свого постійного мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , діючи з прямим умислом, з мотивів несприйняття існуючої української влади, з використанням належного йому мобільного терміналу та акаунту у месенджері «Telegram», зареєстрованого на його абонентський номер НОМЕР_1 , 30.12.2023 переслав абонентам « ОСОБА_11 », « ОСОБА_12 », «Дроговоз» відеозапис « ОСОБА_13 », який відображає промову постійного представника російської федерації при Організації Об`єднаних ОСОБА_14 . Небензя, котрий озвучує текст (мовою оригіналу):

«Реальность еще и в том, что Украина сегодня выживает исключительно благодаря колоссальным финансовым вливанием Вашингтона, Лондона и Брюсселя. Украинские госслужащие, в том числе дипломаты, получают зарплату от иностранных государств. Военная техника и обмундирование ВСУ тоже поступает из-за рубежа. Всё свое режим ОСОБА_10 уже давно потерял. По сути, Украина сегодня это ничто иное, как частная военная компания в руках западных стран, задачи которой нанести максимальный урон россии. Исключительно этим руководствуются западные кураторы киевского режима, выделяя ему деньги, вооружения, им абсолютно наплевать на жизни простых украинцев. Коллеги, реальность сегодня такова, что у Украины нет и уже не будет ресурсов для того, чтобы не то что добиться перелома, но и хотя бы удержать ситуацию на линии боевого соприкосновения. Вывод из этого всего один и для наших недругов он не утешителен. Военные планы киевского режима потерпели тотальное фиаско, поэтому ждите в самое ближайшее время самых плохих для вас и ваших украинских прокси новостей».

У вказаній публікації наявні виправдування, визнання правомірною збройної агресії рф проти України.

Він же повторно, перебуваючи за місцем свого постійного мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , діючи з прямим умислом, з мотивів несприйняття існуючої української влади, з використанням належного йому мобільного терміналу та акаунту у месенджері «Telegram», зареєстрованого на його абонентський номер НОМЕР_1 , 24.04.2024 о 18:35 переслав абоненту «Дроговоз», «Остр Окс» відеозапис «IMG_3123.mp4», відображає промову члена Сенату США 2012-2020 рр. Р. Блек, котрий озвучує текст (мовою оригіналу):

«Нам всё равно, сколько погибнет украинцев мирных жителей, женщин, детей и солдат. Нам всё равно. Это стало отличным «футбольным матчем».

Не думаю, что Украина может принимать решение о мире. Такие решения принимает Вашингтон. Война будет продолжаться столько, сколько нам необходимо.

Если потребуется, мы будем воевать до последнего украинца».

У вказаній публікації наявні виправдовувано, визнання правомірною збройної агресії рф проти України.

21.01.2025 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2 КК України.

21.01.2025 підозрюваному ОСОБА_7 ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, строком до 21.03.2025.

18.03.2025 постановою заступника Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_15 , строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, тобто до 21.04.2025.

20.03.2025 підозрюваному ОСОБА_7 ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси продовжено запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час до 21.04.2025.

11.04.2025 ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси, строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено до шести місяців, тобто до 21.07.2025.

Санкція злочину, про підозру у вчиненні якого повідомлено передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна або без такої.

Вирішуючи клопотання щодо продовження строку застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту в нічний час доби та визначаючи вид запобіжного заходу, який буде достатнім, та виправданим заходом для забезпечення запобігання встановленим у судовому засіданні ризикам, передбаченим п. п. 2-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, враховуючи дані обставини вчинення кримінального правопорушення, вагомість доказів на підтвердження обґрунтованості підозри, слідчий суддя дійшов висновку, що до ОСОБА_7 , який позитивно характеризується, має міцні соціальні зв`язки за місцем проживання доцільно застосувати запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, поклавши на нього обов`язки передбачені ст. 194 КПК України, оскільки у такий спосіб буде забезпечено пропорційність дотримання балансу між гарантіями виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків, дотриманням належної поведінки, усуненням негативних ризиків для кримінального провадження та необхідністю недопущення зайвого втручання у приватне життя.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п. п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Водночас прокурором ні в суді першої інстанції, ні в суді апеляційної інстанції не доведено, що більш м`який запобіжний заходів, зокрема обраний слідчим суддею при розгляді клопотання у виді особистого зобов`язання не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

У ході розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, санкція за вчинення якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна або без такої. Водночас слідчим суддею враховано: вік підозрюваного, який є пенсіонером, одружений, має міцні соціальні зв`язки за місцем проживання, судом також прийнято до уваги позитивні характеристики підозрюваного, та відсутність судимостей.

За таких обставин слідчий суддя вірно дійшов до висновку про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, оскільки даний запобіжний захід зможе забезпечити відповідну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти визначеним ризикам.

Під час апеляційного розгляду прокурор не навів достатніх підстав та не обґрунтував доцільність продовження до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту в нічний час доби.

Доводи прокурора відносно того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, з огляду на тяжкість можливого покарання, яке загрожує підозрюваному, були проаналізовані слідчим суддею та визнані не обґрунтованими, водночас з метою уникнення приведених у клопотанні ризиків, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з покладанням на підозрюваного обов`язків передбачених ст. 194 КПК України забезпечить його належну процесуальну поведінку.

Колегія суддів, критично ставиться до твердження прокурора, що підозрюваний неодноразово перетинав державний кордон України, в тому числі на початку 2025 року, тому може переховуватись від органів досудового розслідування та суду для уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, оскільки на підтвердження даного факту саме після повідомлення ОСОБА_7 про підозру прокурором не надано жодного доказу.

Враховуючи наведене вище, суд апеляційної інстанції вважає, що висновки слідчого судді, викладені в оскаржуваній ухвалі, відповідають вимогам діючого КПК України, а застосований щодо підозрюваного запобіжний захід не суперечить вимогам кримінального процесуального законодавства.

При цьому суд апеляційної інстанції наголошує, що порушення умов особистого зобов`язання має наслідком можливість застосування більш суворої міри запобіжного заходу.

Доводи клопотання прокурора щодо необхідності застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту в нічний час доби обґрунтовані потенційними ризиками, які є підтвердженими, та на переконання суду апеляційної інстанції запобіжний захід у виді особистого зобов`язання здатен забезпечити їх запобігання з урахуванням наслідків порушення підозрюваною такого запобіжного заходу.

Суд апеляційної інстанції наголошує, що до моменту розгляду апеляційної скарги прокурора відносно підозрюваного застосований запобіжний захід у виді особистого зобов`язання ОСОБА_7 не був порушений.

Таким чином суд апеляційної інстанції вважає неспроможними доводи апеляційної скарги прокурора, що оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою, та підлягає скасуванню із постановленням нової ухвали.

Переглядаючи ухвалу слідчого судді за апеляційною скаргою прокурора, колегія суддів враховує і те, що згідно правової позиції ЄСПЛ у справі «Ігнатов проти України» ризик того, що підозрюваний може перешкодити належному проведенню судового розгляду, не повинні прийматися абстрактно, але повинні бути підкріплені фактичними доказами. Небезпека переховування обвинуваченого не може бути оцінена виключно на основі важкості покарання за злочин. Наявність небезпеки переховування повинно бути оцінено з посиланням на ряд інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки втечі, або зробити її настільки незначною, що вона не може виправдати тримання під вартою (див. Строган проти України, № 30198/11, § 97, 6 жовтня 2016 р.).

За викладеного, доводи, наведені в обґрунтування апеляційної скарги прокурора, на думку колегії суддів, суттєвими не являються та не можуть бути підставами для обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді домашнього арешту, оскільки вони не підтверджені матеріалами справи.

Отже, слідчий суддя дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні клопотання про продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту в нічний час доби та застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, що буде необхідним для запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України та буде відповідати загальним принципам закріпленим в ч. 3 ст. 5 Конвенції.

Виходячи з наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що слідчим суддею суду першої інстанції розглянуто клопотання слідчого з дотриманням положень кримінального процесуального закону та прийнято законне та обґрунтоване рішення.

Керуючись ст. ст. 179, 181, 309, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Черкаської обласної прокуратури залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкасивід 21 квітня 2025 року про відмову в продовженні строку застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуюча ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4