Провадження № 1-кс/947/5523/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.04.2025 року м. Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 розглянувши клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 погодженого з прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Одеса Одеської області, громадянину України, з вищою освітою, неодружений, без дітей, працевлаштованому на посаді начальника відокремленого структурного підрозділу № 3 Комунального некомерційного підприємства «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» Одеської обласної ради, зареєстрованому та фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

якому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.28 ч.1 ст.366, ч.2 ст.28 ч.1 ст.114-1 КК України

В С Т А Н О В И В:

І. Суть клопотання

17 квітня 2025 року до Київського районного суду м. Одеса надійшло зазначене клопотання, у якому слідчий просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави в розмірі 35 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Клопотання обґрунтоване тим, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001430 від 26.11.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 3 ст. 332, ч. 1 ст. 366 КК України, процесуальне керівництво у якому здійснюється Одеською спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Південного регіону.

На переконання слідчого, у теперішній час існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які виправдовують обрання підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

- незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних по вказаному кримінальному провадженню;

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

На думку слідчого застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить виконання ОСОБА_7 процесуальних обов`язків.

ІІ. Позиція учасників судового засідання

2.1. Прокурор підтримав клопотання з наведених у ньому мотивів.

2.2. Захисник підозрюваного ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 заперечив проти задоволення клопотання та звернув увагу на співробітництво зі слідством, нерозуміння протиправності своїх дій, відсутності спеціальних знань у сфері психіатрії. Просив застосувати нецілодобовий домашній арешт.

2.4. Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав позицію свого захисника, пояснив, що нетривалий час перебував на посаді та виконував лише адміністративні функції. Зазначив, що в змозі сплатити розмір застави, який визначений в клопотанні слідчого.

ІІІ. Мотиви слідчого судді

3.1. Дослідивши клопотання, надані сторонами матеріали, заслухавши думку учасників, висловлену у судовому засіданні, слідчий суддя дійшов таких висновків.

3.2. Норми кримінального процесуального закону, якими керується слідчий суддя

Відповідно до ст. 131 КПК України, з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи його забезпечення, до яких віднесені, зокрема і запобіжні заходи.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

3.3. Оцінка обґрунтованості підозри

Зміст повідомлення про підозру

15.04.2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч.2 ст.28 ч.1 ст.366, ч.2 ст.28 ч.1 ст.114-1 КК України.

Згідно з повідомленням про підозру кримінальні правопорушення були вчинені за таких обставин.

В ході досудового розслідування встановлено, що відповідно до абз. 13 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оборону України» № 1932-ХІІ від 06.12.1991, особливий період це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до ч. 2 ст. 17 Закону України «Про оборону України» № 1932-ХІІ від 06.12.1991, громадяни України чоловічої статі, придатні до проходження військової служби за станом здоров`я і віком, а жіночої статі також за відповідною фаховою підготовкою, повинні виконувати військовий обов`язок згідно із законодавством.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про оборону України» № 1932-ХІІ від 06.12.1991, посадові особи і громадяни, винні у порушенні законодавства та інших нормативно-правових актів у сфері оборони України, несуть визначену законом відповідальність з урахуванням бойового імунітету.

Додатково встановлено, що особливий період діє в Україні з 17.03.2014, після оприлюднення Указу Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію», який затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» № 1126-VII від 17.03.2014.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про збройні сили України» № 1934-ХІІ від 06.12.1991, Збройні Сили України це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності.

Відповідно до абз. 5 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про збройні сили України» № 1934-ХІІ від 06.12.1991, Збройні Сили України провадять свою діяльність на засадах комплектування шляхом призову громадян на військову службу та прийняття на військову службу за контрактом.

Додатково встановлено, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України та Закону України «Про правовий режим воєнного стану», 24 лютого 2022 року Указом Президента України за № 64/2022, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин строком на 30 діб, який затверджений Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX зі змінами. Строк дії воєнного стану в Україні продовжено: з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб згідно з Указом Президента № 133/2022 від 14.03.2022; з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб згідно з Указом Президента № 259/2022 від 18.04.2022; з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб згідно з Указом Президента № 341/2022 від 17.05.2022; з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб згідно з Указом Президента № 573/2022 від 12.08.2022; з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб згідно з Указом Президента № 757/2022 від 07.11.2022; з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб згідно з Указом Президента № 58/2023 від 06.02.2023; з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб згідно з Указом Президента № 254/2023 від 01.05.2023; з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб згідно з Указом Президента № 451/2023 від 26.07.2023; з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб згідно з Указом Президента № 734/2023 від 06.11.2023; з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб згідно з Указом Президента № 49/2024 від 05.02.2024; з 05 години 30 хвилин 14 травня 2024 року строком на 90 діб згідно з Указом Президента № 271/2024 від 06.05.2024; з 05 години 30 хвилин 12 серпня 2024 року строком на 90 діб згідно з Указом Президента № 469/2024 від 23.07.2024; з 05 години 30 хвилин 10 листопада 2024 року строком на 90 діб згідно з Указом Президента № 740/2024 від 28.10.2024; з 05 години 30 хвилин 8 лютого 2025 року строком на 90 діб згідно з Указом Президента № 26/2025 від 14.01.2025.

Відповідно до п. 2 Указу Президента України від 24.02.2022 за № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» Військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Крім того, п. 3 вказаного Указу зазначено, що у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені, зокрема, ст. 33 Конституції України, згідно з якою кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Також, відповідно до імперативних положень абз. 4 ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 № 3543-XII, мобілізація це комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту на організацію і штати воєнного часу; мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Згідно положень абз. 5 ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 № 3543-XII, особливий період це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, сил оборони і сил безпеки, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і час демобілізації після закінчення воєнних дій.

Крім того, відповідно до положень п. 2, 24 ч. 1, ч. 7 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 № 3543-XII, не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані:

визнані в установленому порядку особами з інвалідністю або відповідно до висновку військово-лікарської комісії тимчасово непридатними до військової служби за станом здоров`я на термін 6-12 місяців (з наступним проходженням військово-лікарської комісії);

інші військовозобов`язані або окремі категорії громадян у передбачених законом випадках;

перевірка підстав щодо надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та її оформлення здійснюється територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 2, 5, 7, абз. 2, 3, 5 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України; військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями; від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом; виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, центри надання адміністративних послуг, центри рекрутингу та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя; громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів; проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Крім того, відповідно до положень ч. 1, абз. 1 ч. 2, ч. 13 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII, військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності; проходження військової служби здійснюється: громадянами України у добровільному порядку (за контрактом), за направленням або за призовом; громадяни України, які перебувають на військовому обліку, направляються для підготовки до військової служби, особи, які призиваються, направляються або приймаються на військову службу, приймаються на службу у військовому резерві, та військовозобов`язані, призначені для комплектування посад за відповідними військово-обліковими спеціальностями та іншими спеціальностями в Службі безпеки України під час проведення мобілізації, проходять обов`язковий медичний огляд, крім випадків, передбачених цим Законом; порядок проведення медичного огляду затверджується відповідно Міністерством оборони України, центральними органами виконавчої влади, які відповідно до закону здійснюють керівництво військовими формуваннями, Службою безпеки України, Службою зовнішньої розвідки України за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я.

У відповідності до абз. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 № 3543-XII, Збройні Сили України та інші військові формування комплектуються військовослужбовцями шляхом: призову (направлення) громадян України на військову службу.

Також, згідно ч. 2 ст. 14 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 № 3543-XII, взяття громадян України на військовий облік призовників здійснюється у районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки за місцем проживання.

Також, відповідно до імперативних положень абз. 1 ч. 1 ст. 17, абз. 1 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII, відстрочка від направлення для проходження базової військової служби надається призовникам, які: визнані тимчасово непридатними до військової служби за станом здоров`я; від проходження базової військової служби звільняються призовники: які визнані за станом здоров`я непридатними до військової служби.

Згідно положень п. 3 абз. 1, абз. 2 ч. 6 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII, виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів розвідувальних органів України у відповідному підрозділі розвідувальних органів України) підлягають громадяни України, які: визнані непридатними до військової служби; у громадянина, якого виключено з військового обліку відповідно до пунктів 3 та 4 цієї частини, військово-обліковий документ не вилучається; до військово-облікового документа громадянина вносяться дані про виключення із військового обліку.

Також, відповідно до положень ч. 1 ст. 42 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII, керівники, інші посадові особи органів виконавчої влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також підприємств, установ, організацій та закладів освіти незалежно від підпорядкування і форми власності та громадяни України, винні в порушенні правил військового обліку громадян України, підготовки громадян України до військової служби, взяття на військовий облік, направлення для проходження базової військової служби, проходження служби у військовому резерві, проходження зборів, мобілізаційної підготовки та мобілізаційної готовності, призову на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, прибуття за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України, відповідних підрозділів розвідувальних органів України, а також у вчиненні інших порушень законодавства про військовий обов`язок і військову службу, несуть відповідальність згідно із законом.

Крім того, відповідно до п.п. 2, 251, п.п. 1 п. 252, 253 Положення «Про проходження громадянами України військової служби у Збройних силах України», затвердженого Указом Президента України «Про положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних силах України» від 10.12.2008 № 1153/2008:

громадяни проходять військову службу у Збройних Силах України (далі військова служба) в добровільному порядку або за призовом;

в особливий період військовослужбовці проходять військову службу, резервісти призиваються на військову службу, а військовозобов`язані виконують військовий обов`язок у запасі в порядку, передбаченому цим Положенням та іншими нормативно-правовими актами, що регулюють порядок проходження військової служби в особливий період;

у разі оголошення мобілізації і настання особливого періоду проводиться призов на військову службу військовозобов`язаних і резервістів, за винятком осіб, зазначених у статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а також прийом громадян на військову службу за контрактом;

призови на військову службу військовозобов`язаних у воєнний час проводяться територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, а резервістів командирами військових частин на підставі указів Президента України.

Відповідно до п. 1 Положення «Про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 № 154 (далі Положення), територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки утворюються в м. Києві та Севастополі, інших містах, районах, районах у містах.

Відповідно до п. 8 Положення визначено, що завданнями територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки є виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, керівництво військовим обліком призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, здійснення контролю за його станом, зокрема в місцевих держадміністраціях, органах місцевого самоврядування та в органах, що забезпечують функціонування системи військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (крім СБУ та розвідувальних органів України), забезпечення в межах своїх повноважень адміністрування (територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя) та ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі Реєстр) (районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), проведення заходів із взяття громадян України на військовий облік призовників, направлення громадян України для проходження базової військової служби, призову громадян на військову службу, проведення відбору кандидатів для прийняття на військову службу за контрактом, участь у відборі громадян для проходження служби у військовому резерві Збройних Сил, підготовка та проведення в особливий період мобілізації людських і транспортних ресурсів, забезпечення організації соціального і правового захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори до Збройних Сил (далі збори), ветеранів війни та військової служби, пенсіонерів з числа військовослужбовців Збройних Сил (далі пенсіонери) та членів їх сімей, участь у військово-патріотичному вихованні громадян, здійснення інших заходів з питань оборони відповідно до законодавства.

Відповідно до п. 9 Положення територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань ведуть військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також облік громадян України, які уклали контракт добровольця територіальної оборони, ветеранів війни та військової служби, та інших осіб, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»; оформлюють та видають військово-облікові документи призовникам, військовозобов`язаним та резервістам; здійснюють заходи оповіщення та призову громадян (крім військовозобов`язаних та резервістів СБУ та розвідувальних органів): на військову службу за призовом осіб офіцерського складу; на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (зарахованих до військового оперативного резерву); на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період (незалежно від місця їх перебування на військовому обліку).

Статтею 65 Конституції України передбачено, що громадяни відбувають військову службу відповідно до закону, а відповідно до статей 1, 15 та 22 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, придатними для цього за станом здоров`я громадянами України чоловічої статі, яким під час особливого періоду до дня відправлення у військові частини виповнилося 18 років, та старшими особами, які не досягай 60-річного віку і не мають права на звільнення або відстрочку від призову на строкову військову службу.

Окрім цього, Указом Президента України від 24.02.2022 №°69/2022 «Про загальну мобілізацію» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до ч. 2 ст. 102, п. п. ,1 17, 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, оголошено проведення загальної мобілізації на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва.

Таким чином, офіційні документи, що підтверджують тимчасову непридатність або непридатність до військової служби за станом здоров`я, можуть надавати громадянам України призовного віку, зокрема, право на відстрочку від проходження військової служби, а також звільняти від обов`язку проходити військову службу в Збройних силах України та інших військових формуваннях в особливий період.

Разом з цим, відповідно до викладених вище положень законодавства України забезпечення мобілізаційної готовності є невід`ємною частиною законної діяльності Збройних сил України та інших військових формувань, а отримання громадянами України призовного віку статусу тимчасово непридатного або непридатного до військової служби, всупереч встановленому законодавством порядку, які підлягають або можуть підлягати призову за мобілізацією без наявних на те правових підстав перешкоджає законній діяльності Збройних сил України та інших військових формувань у частині їх обов`язку з підтримання належної мобілізаційної готовності.

Досудовим розслідуванням встановлено, що Розпорядженням Одеської обласної ради від 27.03.2020 № 160/2020 затверджено Статут Комунального некомерційного підприємства «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» Одеської обласної ради (далі КНП «ООМЦПЗ» ООР), відповідно до п.п. 1.1., 1.2., 1.8., 3.2., 4.1.3., 4.2.1., 4.2.2., 6.2., 6.8. якого:

- «…КНП «ООМЦПЗ» ООР (далі Підприємство) є неприбутковим закладом охорони здоров`я, унітарним комунальним підприємством, що діє на основі комунальної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області. Власник Одеська обласна рада…»;

- «…Підприємство у своїй діяльності керується Конституцією України, Господарським та Цивільним кодексами України, законами України, постановами Верховної Ради України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, Законом України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» від 19.11.1992 № 2801-ХІІ та іншими законодавчими актами України, загальнообов`язковими нормативними актами інших центральних органів виконавчої влади, відповідними рішеннями місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, цим Статутом…»;

- «…Підприємство здійснює господарську некомерційну діяльність, спрямовану на досягнення соціальних та інших результатів без мети одержання прибутку, тому є неприбутковою організацією…».

- «…метою створення Підприємства є надання третинної високоспеціалізованої психіатричної, психосоматичної, наркологічної, неврологічної допомоги населенню області, організаційно-методичної і консультативної допомоги лікувально-профілактичним закладам охорони здоров`я Одеської області, без цілі отримання прибутку…»;

- «… для досягнення статутних цілей Підприємства має право здійснювати в порядку, визначеному законодавством, некомерційну господарську діяльність, оскільки така діяльність буде служити досягненню цілей, для яких створено Підприємство…»;

- «… Підприємство зобов`язане дотримуватися законодавства України, загальновизнаних принципів і норм міжнародного права, які стосуються його сфери діяльності, а також положень цього Статуту; здійснювати інші права, нести інші обов`язки на підставі і в порядку, передбаченому чинним законодавством…»;

- «… поточне керівництво (оперативне управління) Підприємство здійснює керівник Підприємства Генеральний директор, який призначається на посаду і звільняється з неї відповідно до порядку, визначеного чинним законодавством та відповідним рішенням Одеської обласної ради, який відповідає кваліфікаційним вимогам Міністерство охорони здоров`я України, а також з яким укладений контракт головою Одеської обласної державної адміністрації (далі Наймач ). Строк найму, права, обов`язки і відповідальність Генерального директора, умови його матеріального забезпечення, інші умови найму визначаються контрактом…»;

- «… керівник Підприємства: без довіреності діє від імені Підприємства, представляє його інтереси в державних органах, на підприємствах, організаціях, установах, судах, здійснює загальне керівництво діяльністю і видає розпорядження з питань, що входять у його компетенцію, відкриває рахунки в банках; видає накази і дає вказівки, обов`язкові для всіх працівників Підприємства; затверджує положення про структурні підрозділи і відділи, посадові обов`язки працівників Підприємства; здійснює прийом на роботу і звільнення працівників Підприємства, застосовує заходи заохочення і накладає стягнення; вирішує інші питання, що випливають з цього Статуту…».

Так, на посаду генерального директора КНП «ООМЦПЗ» ООР призначено ОСОБА_8 . Крім того, у прямому підпорядкуванні ОСОБА_8 перебуває заступник генерального директора з юридичних питань ОСОБА_9 .

Також, до складу Підприємства входять: Відокремлений структурний підрозділ КНП «ООМЦПЗ» ООР за наступною адресою: Одеська область, Одеській район, с. Олександрівка, пл. Центральна, 1, керівництво яким здійснюється ОСОБА_4 , в якому загальнопсихіатричне відділення очолює завідувачка відділенням лікарка вищої кваліфікаційної категорії ОСОБА_10 ; змішане психіатричне відділення № 17, яке очолює завідувачка відділення лікарка-психіатриня вищої кваліфікаційної категорії ОСОБА_11 .

На підставі вищевикладеного та відповідно до Примітки 1 ст. 364 КК України ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_4 є службовими особами.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 , обіймаючи посаду генерального директора КНП «ООМЦПЗ» ООР, будучи службовою особою, яка наділена організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими повноваженнями, будучи достовірно усвідомленим про те, що з 17.03.2014 на території України діє особливий період, а з 24.02.2024 Указом Президента України оголошено проведення загальної мобілізації на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва, а також про те, що на період дії воєнного стану на території України, з метою забезпечення обороноздатності держави, захисту незалежності та територіальної цілісності України, особи призовного віку (від 18 до 60 років, придатні до військової служби) підлягають мобілізації, проте не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані, що визнані в установленому порядку тимчасово непридатними або непридатними до військової служби за станом здоров`я, будучи достовірно обізнаним про специфіку ведення медичної документації, яка дозволяє безперешкодно пройти військово-лікарську експертизу та специфіку медичних діагнозів, що відображають інформацію про настання, перебіг (розвиток) і наслідки перенесення особами психічних захворювань, прийняв для себе рішення, умисно, з корисливих мотивів організувати підроблення медичних виписок (кратких виписок з історії хвороб), які видаються та посвідчуються службовими особами КНП «ООМЦПЗ» ООР, з метою протиправного сприяння громадянам України в безперешкодному проходженні військово-лікарської експертизи всупереч установленого законодавством порядку усвідомлюючи, що таким чином він буде перешкоджати законній діяльності Збройних Сил України в особливий період, сприяючи вказаним особам уникнути призову під час мобілізації, ухилятись від виконання конституційного обов`язку захищати Вітчизну, її незалежність та територіальну цілісність, передбаченого ст. 65 Конституції України, що може підірвати обороноздатність Держави.

З цією метою у ОСОБА_8 у невстановленому досудовим розслідуванням місці та час, проте не пізніше 23.01.2025, виник злочинний умисел, направлений на перешкоджання законній діяльності ЗСУ, шляхом організації підроблення медичних виписок, які видаються та посвідчуються КНП «ООМЦПЗ» ООР, з метою протиправного сприяння громадянам України в безперешкодному проходженні військово-лікарської експертизи всупереч установленого законодавством порядку, однак, розуміючи, що самостійно реалізувати свій злочинний умисел останній не зможе, ним було прийнято рішення залучити до своєї злочинної діяльності заступника генерального директора з юридичних питань ОСОБА_9 , начальника ВСП № 3 c. Олександрівка ОСОБА_4 , завідувачку загальнопсихіатричним відділенням ОСОБА_10 , завідувачку змішаним психіатричним відділенням № 17 ОСОБА_11 та інших невстановлених досудовим розслідуванням осіб.

Так, ОСОБА_8 , усвідомлюючи вказані вище положення чинного законодавства України, за невстановлених досудовим слідством обставин у невстановлений досудовим слідством час, але не пізніше грудня 2024 року, отримав від невстановленої досудовим розслідуванням особи інформацію про повні анкетні дані громадянина ОСОБА_12 , який потребував уникнення призову під час мобілізації та під час дії воєнного стану на території України.

Надалі, ОСОБА_8 , у невстановлений досудовим слідством час, але не пізніше грудня 2024 року, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, направленим на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України в особливий період, шляхом незаконного сприяння громадянам України у безперешкодному проходженні військово-лікарської експертизи поза межами встановленого законодавством порядку, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері основ Національної безпеки України, будучи достовірно усвідомленим про законний порядок та процедуру проходження стаціонарного лікування на території КНП «ООМЦПЗ» ООР, фактичного діагностування в осіб психічних розладів, а також винесення рішень про наявність діагнозів у вигляді тяжких виражених стійких психічних розладів, а також помірно виражених стійких психічних розладів, з метою конспірації своєї незаконної діяльності та уникнення особистого спілкування з ОСОБА_12 , повідомив невстановлену досудовим розслідуванням особу про фактичну дату, час, місце прийому та анкетні дані лікаря.

У подальшому, ОСОБА_8 , будучи достовірно обізнаним про законний порядок проходження стаціонарного лікування на території КНП «ООМЦПЗ» ООР, підготовки медичної документації за результатами лікування осіб з ознаками тяжких виражених стійких психічних розладів, а також помірно виражених стійких психічних розладів, діючи всупереч імперативних положень чинного законодавства України, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, повідомив ОСОБА_4 про необхідність організації стаціонарного лікування громадянина ОСОБА_12 на території відокремленого структурного підрозділу КНП «ООМЦПЗ» ООР за адресою: Одеська область, Одеській район, с. Олександрівка, пл. Центральна, 1, без фактичного перебування останнього у відповідному медичному закладі, за результатами якого ОСОБА_12 має бути видано офіційний документ у вигляді довідки про наявність тяжких виражених стійких психічних розладів, за допомогою якої останній зможе уникнути призову під час мобілізації та під час дії воєнного стану на території України.

У подальшому, ОСОБА_4 , за невстановлених досудовим слідством обставин у невстановлений досудовим слідством час, але не пізніше 31.01.2025, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 , надав завідувачці загальнопсихіатричним відділенням відокремленого структурного підрозділу КНП «ООМЦПЗ» ООР ОСОБА_10 вказівку щодо необхідності організації стаціонарного лікування громадянина ОСОБА_12 на території відокремленого структурного підрозділу КНП «ООМЦПЗ» ООР за адресою: Одеська область, Одеській район, с. Олександрівка, пл. Центральна, 1, без фактичного перебування останнього у відповідному медичному закладі, а також подальшого складання та видачі завідомо неправдивого офіційного документу та внесення до офіційного документу завідомо неправдивих відомостей в частині наявності у ОСОБА_12 діагнозу у вигляді тяжких виражених стійких психічних розладів або помірно виражених стійких психічних розладів, повідомивши останній про намір подальшого використання таких документів ОСОБА_12 з метою уникнення призову під час мобілізації та під час дії воєнного стану на території України.

Так, 31.01.2025 у денний період часу, ОСОБА_10 , перебуваючи на території відокремленого структурного підрозділу КНП «ООМЦПЗ» ООР за адресою: Одеська область, Одеській район, с. Олександрівка, пл. Центральна, 1, на виконання незаконного розпорядження ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , здійснила фактичне складання «краткої виписки з історії хвороби № 4105/24» на офіційному бланку КНП «ООМЦПЗ» ООР, куди внесла завідомо недостовірні відомості до відповідної виписки в частині внесення відомостей про: скарги, анамнез захворювання, анамнез життя, соматичний статус, дані лабораторних досліджень, психічний статус та діагноз ОСОБА_12 у вигляді запису «Розлад адаптації у вигляді тривожно депресивного стану. Стан медикаментозної компенсації».

У подальшому, 31.01.2025 приблизно о 09 год 20 хв, ОСОБА_4 , будучи службовою особою, перебуваючи у своєму службовому кабінеті на території відокремленого структурного підрозділу КНП «ООМЦПЗ» ООР за адресою: Одеська область, Одеській район, с. Олександрівка, пл. Центральна, 1, будучи достовірно усвідомленим про те, що громадянин ОСОБА_12 є психічно здоровою особою, та діючи за попередньою на виконання незаконного розпорядження ОСОБА_8 , здійснив прикладання особистого підпису на «краткій виписці з історії хвороби № 4105/24» на ім`я ОСОБА_12 на офіційному бланку КНП «ООМЦПЗ» ООР, надавши завідомо підробленому документу ознаки офіційного, тобто складеного, виданого, засвідченого нібито з дотриманням визначених законодавством норм уповноваженою особою, якій законодавством надано право у зв`язку з її професійною чи службовою діяльністю складати, видавати, засвідчувати певні види документів, що підтверджують чи посвідчують певні події, явища або факти і які містять передбачені законодавством реквізити та відомості, завершивши злочинний умисел в частині підроблення медичної документації, яка утворює можливість на уникнення призову під час мобілізації та під час дії воєнного стану на території України громадянином ОСОБА_12 .

Надалі, ОСОБА_9 , усвідомлюючи вказані вище положення чинного законодавства України, за невстановлених досудовим слідством обставин у невстановлений досудовим слідством час, але не пізніше лютого 2025 року, отримав від невстановленої досудовим розслідуванням особи інформацію про те, що раніше підроблена «кратка виписка з історії хвороби № 4105/24» на офіційному бланку КНП «ООМЦПЗ» ООР на ім`я громадянина ОСОБА_12 не утворює можливості на остаточне виключення з військового обліку та уникнення призову під час мобілізації та під час дії воєнного стану на території України громадянином ОСОБА_12 і потребує організації подальшого стаціонарного лікування громадянина ОСОБА_12 на території КНП «ООМЦПЗ» ООР, після чого, за попереднім погодженням з ОСОБА_8 , залучив до вчинення кримінального правопорушення завідувачку змішаним психіатричним відділенням № 17 КНП «ООМЦПЗ» ООР ОСОБА_11 за наступних обставин.

Так, ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 , маючи умисел, направлений на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України в особливий період, шляхом незаконного сприяння громадянам України у безперешкодному проходженні військово-лікарської експертизи поза межами встановленого законодавством порядку, за достовірно невстановлених досудовим розслідуванням обставин, у невстановлений досудовим слідством час, але не пізніше 26.02.2025, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері основ Національної безпеки України, будучи достовірно усвідомленим про законний порядок та процедуру проходження стаціонарного лікування на території КНП «ООМЦПЗ» ООР, повідомив невстановленій досудовим розслідуванням особі про необхідність прибуття громадянина ОСОБА_12 до завідувачки змішаним психіатричним відділенням № 17 КНП «ООМЦПЗ» ООР ОСОБА_11 , одночасно, надавши вказівку ОСОБА_11 про внесення до офіційних документів за результатами фіктивного стаціонарного лікування ОСОБА_12 завідомо неправдивих відомостей стосовно наявності конкретних діагнозів у вигляді тяжких виражених стійких психічних розладів, що утворить реальну можливість на уникнення призову під час мобілізації та під час дії воєнного стану на території України громадянином ОСОБА_12 .

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на перешкоджання законній діяльності ЗСУ в особливий період, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 . 27.02.2025 ОСОБА_9 , перебуваючи на території КНП «ООМЦПЗ» ООР за адресою: м. Одеса, вул. В. Нестеренка, 9, в період часу з 10 год 54 хв по 11 год 00 хв, будучи достовірно усвідомленим про те, що раніше видана завідомо підроблена ОСОБА_10 «кратка виписка з історії хвороби № 4105/24» на офіційному бланку КНП «ООМЦПЗ» ООР на ім`я громадянина ОСОБА_12 не утворює можливості остаточного виключення ОСОБА_12 з військового обліку та уникнення призову під час мобілізації та під час дії воєнного стану на території України, особисто повідомив ОСОБА_10 про необхідність повторного переробки раніше виданої «краткої виписки з історії хвороби № 4105/24» на офіційному бланку КНП «ООМЦПЗ» ООР на ім`я громадянина ОСОБА_12 , шляхом внесення у відповідний офіційний документ нового діагнозу у вигляді тяжких виражених стійких психічних розладів, що утворить реальну можливість на уникнення призову під час мобілізації та під час дії воєнного стану на території України громадянином ОСОБА_12 .

Так, 06.03.2025 у денний період часу, ОСОБА_10 , перебуваючи на території відокремленого структурного підрозділу КНП «ООМЦПЗ» ООР за адресою: Одеська область, Одеській район, с. Олександрівка, пл. Центральна, 1, діючи на виконання раніше наданих незаконних розпоряджень ОСОБА_8 , ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , здійснила фактичне складання «краткої виписки з історії хвороби № 4105/24» від 31.01.2025 на офіційному бланку КНП «ООМЦПЗ» ООР, куди внесла завідомо недостовірні відомості до відповідної виписки в частині внесення відомостей про діагноз ОСОБА_12 у вигляді запису «Органічний маячний розлад».

У подальшому, 06.03.2025 приблизно о 09 год 07 хв, ОСОБА_4 , будучи службовою особою, перебуваючи у своєму службовому кабінеті на території відокремленого структурного підрозділу КНП «ООМЦПЗ» ООР за адресою: Одеська область, Одеській район, с. Олександрівка, пл. Центральна, 1, будучи достовірно усвідомленим про те, що громадянин ОСОБА_12 є психічно здоровою особою, та діючи на виконання незаконного розпорядження ОСОБА_8 , повторно здійснив прикладання особистого підпису на «краткій виписці з історії хвороби № 4105/24» від 31.01.2025 на ім`я ОСОБА_12 на офіційному бланку КНП «ООМЦПЗ» ООР, надавши завідомо підробленому документу ознаки офіційного, тобто складеного, виданого, засвідченого нібито з дотриманням визначених законодавством норм уповноваженою особою, якій законодавством надано право у зв`язку з її професійною чи службовою діяльністю складати, видавати, засвідчувати певні види документів, що підтверджують чи посвідчують певні події, явища або факти і які містять передбачені законодавством реквізити та відомості, завершивши злочинний умисел в частині підроблення медичної документації, яка утворює можливість на уникнення призову під час мобілізації та під час дії воєнного стану на території України громадянином ОСОБА_12 .

Продовжуючи реалізацію свого умислу, направленого на перешкоджання законній діяльності ЗСУ в особливий період, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 06.03.2025 об 11 год 57 хв, ОСОБА_9 , перебуваючи на території КНП «ООМЦПЗ» ООР за адресою: м. Одеса, вул. В. Нестеренка, 9, у присутності ОСОБА_8 , особисто отримав від ОСОБА_10 «кратку виписку з історії хвороби № 4105/24» від 31.01.2025 на ім`я ОСОБА_12 на офіційному бланку КНП «ООМЦПЗ» ООР, в яку внесено завідомо неправдиві відомості щодо наявності психічного захворювання у громадянина ОСОБА_12 у вигляді тяжких виражених стійких психічних розладів, що утворює реальну можливість на уникнення призову під час мобілізації та під час дії воєнного стану на території України громадянином ОСОБА_12 .

У подальшому, 21.03.2025 ОСОБА_11 , перебуваючи на території КНП «ООМЦПЗ» ООР за адресою: м. Одеса, вул. В. Нестеренка, 9, у денний час доби, діючи на виконання незаконного розпорядження ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , здійснила складання «епікризу з історії хвороби № 811» на офіційному бланку КНП «ООМЦПЗ» ООР, куди внесла завідомо недостовірні відомості до відповідної виписки в частині внесення відомостей про: анамнез захворювання, анамнез життя, соматичний статус, неврологічний статус, дані лабораторних досліджень, висновки спеціалістів, психічний статус та діагноз ОСОБА_12 у вигляді запису «Органічний маячний розлад», на «епікризу з історії хвороби № 811» від 21.03.2025 на ім`я ОСОБА_12 на офіційному бланку КНП «ООМЦПЗ» ООР, надавши завідомо підробленому документу ознаки офіційного, тобто складеного, виданого, засвідченого нібито з дотриманням визначених законодавством норм уповноваженою особою, якій законодавством надано право у зв`язку з її професійною чи службовою діяльністю складати, видавати, засвідчувати певні види документів, що підтверджують чи посвідчують певні події, явища або факти і які містять передбачені законодавством реквізити та відомості, завершивши злочинний умисел в частині підроблення медичної документації, яка утворює реальну можливість на уникнення призову під час мобілізації та під час дії воєнного стану на території України громадянином ОСОБА_12 .

Виходячи з викладеного, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами, перебуваючи у достовірно невстановленому досудовим розслідуванням місці на території Одеської територіальної громади, у період часу з грудня 2024 року по 21.03.2025, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, направленим на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України в особливий період, шляхом незаконного сприяння громадянам України у безперешкодному проходженні військово-лікарської експертизи поза межами встановленого законодавством порядку, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері основ Національної безпеки України, достовірно усвідомлюючи, що підроблена медична документація, складена у спосіб, що передбачає встановлення громадянам України призовного віку статусів «непридатний до військової служби» та «тимчасово непридатний до військової служби» всупереч установленому законом порядку, та те, що громадянин ОСОБА_12 фактично не перебував на лікуванні в КНП «ООМЦПЗ» ООР, а раніше підготовлена злочинною групою медична документація у вигляді «краткої виписки з історії хвороби № 4105/24» від 31.01.2025 на офіційному бланку КНП «ООМЦПЗ» ООР на ім`я громадянина ОСОБА_12 та «епікризу з історії хвороби № 811» від 21.03.2025 на ім`я ОСОБА_12 на офіційному бланку КНП «ООМЦПЗ» ООР на ім`я громадянина ОСОБА_12 виготовлені та засвідчені всупереч імперативних положень, регламентованих чинним законодавством України, здійснив всі дії, направлені на отримання відповідної медичної документації громадянином ОСОБА_12 та подальшої можливості використання вищевказаною особою зазначеної документації під час проходження військово-лікарської експертизи, що звільнить останнього від обов`язку проходити військову службу в Збройних силах України та інших військових формуваннях в особливий період, тобто завершив дії, направлені на створення всіх реальних умов для уникнення призову на військову службу під час мобілізації чоловікам громадянам України, віком від 18 до 60 років, тим самим умисно порушив встановлений законом порядок призову громадян України на військову службу шляхом звільнення від обов`язку проходити військову службу в Збройних силах України та інших військових формуваннях, внаслідок чого перешкодив законній діяльності Збройних сил України та інших військових формувань в особливий період. Крім того, такі дії призвели до заниження бойової готовності, обороноздатності ЗСУ та створили потенційну загрозу основам національної безпеки України в особливий період.

Щодо обґрунтованості підозри

Оцінюючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень за наведених у повідомленні про підозру обставин, слідчий суддя керується стандартом доказування «обґрунтована підозра». Цей стандарт є менш суворим у порівнянні зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується під час розгляду висунутого особі обвинувачення по суті, та не передбачає оцінку доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину.

Як зазначав Європейський Суд з прав людини у рішеннях «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України» під обґрунтованою підозрою Європейський суд розуміє існуючі факти або інформацію, яка може переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити кримінальне правопорушення. Отже, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення особі, але вони мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування та застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

На підставі оцінки сукупності отриманих фактів та обставин суд лише визначає, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Обґрунтованість повідомленого ОСОБА_4 підозри підтверджується наданими слідчим матеріалами, зокрема:

-Повідомленнями про виявлення ознак кримінального правопорушення Управління Служби Безпеки України в Одеській області;

-Протоколом допиту свідка ОСОБА_10 (завідувачки змішаного психіатричного відділення структурного підрозділу № 3 КНП «ООМЦПЗ» ООР) від 22.01.2025, яка повідомила про факти залучення останньої до незаконних дій, направлених на системну підробку медичної документації та внесення завідомо неправдивих відомостей стосовно наявності конкретних діагнозів у вигляді тяжких виражених стійких психічних розладів, що утворить реальну можливість на уникнення призову під час мобілізації та під час дії воєнного стану на території України керівництвом КНП «ООМЦПЗ» ООР в особах ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_4 , в інтересах фактично здорових осіб чоловічої статі призовного віку;

-Протоколом допиту свідка ОСОБА_13 (завідувачки психіатричного змішаного з ліжками для надання паліативної допомоги відділення № 6 КНП «ООМЦПЗ» ООР) від 24.01.2025, яка повідомила про факти залучення останньої до незаконних дій, направлених на системну підробку медичної документації та внесення завідомо неправдивих відомостей стосовно наявності конкретних діагнозів у вигляді тяжких виражених стійких психічних розладів, що утворить реальну можливість на уникнення призову під час мобілізації та під час дії воєнного стану на території України керівництвом КНП «ООМЦПЗ» ООР в особах ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_4 , в інтересах фактично здорових осіб чоловічої статі призовного віку;

-Протоколом допиту свідка ОСОБА_11 (завідувачки 17 змішаного психіатричного відділення КНП «ООМЦПЗ» ООР) від 06.02.2025, яка повідомила про факти залучення останньої до незаконних дій, направлених на системну підробку медичної документації та внесення завідомо неправдивих відомостей стосовно наявності конкретних діагнозів у вигляді тяжких виражених стійких психічних розладів, що утворюють реальну можливість на уникнення призову під час мобілізації та під час дії воєнного стану на території України керівництвом КНП «ООМЦПЗ» ООР в особах ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_4 , в інтересах фактично здорових осіб чоловічої статі призовного віку;

-протоколами про результати проведення негласних слідчих (розшукових) дій за результатами проведення негласних розшукових заходів у вигляді аудіо-, відеоконтролю осіб за місцем їх знаходження від 24.01.2025, 03.02.2025, 27.02.2025, 28.02.2025, 11.03.2025, 12.03.2025, 29.02.2025, 04.03.2025, 04.03.2025, 10.03.2025, 17.03.2025, 18.03.2025, якими зафіксовано факти незаконних дій, направлених на системну підробку медичної документації та внесення завідомо неправдивих відомостей стосовно наявності конкретних діагнозів у вигляді тяжких виражених стійких психічних розладів, що утворюють реальну можливість на уникнення призову під час мобілізації та під час дії воєнного стану на території України керівництвом КНП «ООМЦПЗ» ООР в особах ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_4 , в інтересах фактично здорових осіб чоловічої статі призовного віку;

-Протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 , який надав свідчення щодо неодноразових фактів підробки медичної документації за вказівкою ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , з метою подальшого використання відповідних документів особами чоловічої статі призовного віку для ухилення від мобілізації;

-Протоколом обшуку у приміщеннях КНП «ООМЦПЗ» ООР за адресою: м. Одеса, вул. Віталія Нестеренка, буд. 9 від 15.04.2025, в ході якого вилучено речові докази (підроблена медична документація та медичні картки на осіб чоловічої статі призовного віку, які фактично не проходили лікування у відповідному медичному закладі);

Відомості, які містяться у наведених матеріалах, узгоджуються з обставинами, зазначеними у повідомленні про підозру, підтверджують їх та у своїй сукупності дають вагомі підстави для висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28 ч.1 ст.366, ч.2 ст.28 ч.1 ст.114-1 України.

Слід наголосити, що стандарт доказування «обґрунтована підозра» обмежує міру, до якої слідчий суддя може оцінювати обставини, відомості про які надані сторонами. В межах оцінки питань, обумовлених розглядом клопотання, слідчий суддя не констатує та не має права констатувати винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення.

3.4. Щодо наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий послався на існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, отже слідчий суддя має оцінити їх наявність, зокрема ризиків:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

- незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних по вказаному кримінальному провадженню;

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

3.5. Щодо ризику переховуватись від органів досудового розслідування та суду

Слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи прокурора про те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, які згідно класифікації, передбаченої ст. 12 КК України, належать до тяжких ч. 1 ст. 114-1 КК України.

На переконання слідчого судді, очікування можливого суворого покарання саме по собі може бути реальним мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, який зазначав, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування (п. 80 рішення у справі «Ілійков проти Болгарії»).

Разом з тим, сама лише тяжкість кримінального правопорушення та суворість можливого покарання без врахування інших факторів не є достатньою підставою для висновку про наявність такого ризику.

При цьому підозрюваний звільнений від військової служби, а тому має у будь-який час покинути територію України під час дії воєнного стану.

Також підозрюваний неодружений, не має дітей.

Наведені обставини у своїй сукупності свідчать про те, що ОСОБА_4 усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання, не маючи стримуючих факторів у вигляді міцних соціальних зв`язків та маючи значні матеріальні ресурси для тривалого перебування за кордоном, чому буде надано оцінку далі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Викладене переконує слідчого суддю в обґрунтованості доводів слідчого щодо наявності цього ризику.

3.6. Щодо ризику незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних, експертів у кримінальному провадженні

Під час оцінки цього ризику слідчий суддя виходить з того, що:

- по-перше, показання свідків, як тих, що вже допитані в ході досудового розслідування, так і тих, які можуть бути допитані у подальшому, є процесуальними джерелами доказів (ч. 2 ст. 84 КПК України) та можуть мати важливе значення в контексті предмету доказування у цьому кримінальному провадженні;

- по-друге, встановлена кримінальним процесуальним законом процедура отримання показань свідків передбачає безпосереднє сприйняття їх судом у судовому засіданні (ст. 23, 224 КПК України). Отже, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Наразі підозрюваний не відсторонений від посади, та має можливість на підлеглих медичних працівників. Зазначена обставина є важливою через те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні службового кримінального правопорушення.

Наведені обставини свідчать про обґрунтованість доводів прокурора в частині наявності ризику незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні з метою підбурення їх до зміни наданих раніше показань у кримінальному провадженні, надання неправдивих показань чи відмови від дачі показань на користь підозрюваної.

3.7. Щодо наявності підстав для застосування запобіжного заходу

З урахуванням обґрунтованої підозри та встановлених ризиків кримінального провадження, на цьому етапі кримінального провадження застосування запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою досягнення дієвості відповідного кримінального провадження і забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Також ч. 2 ст. 183 КПК України визначає виключний перелік осіб, до яких може бути застосований цей запобіжний захід. ОСОБА_4 належить до цього переліку як особа, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п. 4 ч. 2 цієї статті).

Більш м`якими запобіжними заходами, у порівнянні з триманням під вартою, є: домашній арешт, застава, особиста порука, особисте зобов`язання. Втім, на переконання слідчого судді, жоден з цих запобіжних заходів не здатний запобігти встановленим ризикам.

Окрім обґрунтованості підозри та встановлених ризиків, слідчий суддя враховує також інші обставини, передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує їй у разі визнання винуватою у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я підозрюваного, майновий стан, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються ці обставини.

Оцінивши наведені обставини у сукупності, слідчий суддя дійшов висновку, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є пропорційним для запобігання ризикам, наведеним у клопотанні слідчого, а застосування підозрюваній іншого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не забезпечить досягнення мети запобіжного заходу та належне виконання підозрюваною процесуальних обов`язків.

Слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи слідчого щодо необхідності застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який відповідає верхній межі, визначеній ч. 1 ст. 197 КПК України для цього запобіжного заходу. Необхідність визначення саме такого строку обумовлена тим, що досудове розслідування у кримінальному провадженні не завершене, а підстави вважати, що наведені ризики можуть зникнути чи зменшитися раніше цього строку, відсутні. Водночас, строк дії запобіжного заходу не може перевищувати строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні.

3.8. Щодо інших ризиків

На переконання слідчого судді, стороною обвинувачення не доведена наявність інших зазначених у клопотанні ризиків.

Зокрема, обґрунтовуючи ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином прокурор навів лише загальні міркування, не конкретизувавши, у чому саме цей ризик може полягали та яким чином може бути реалізований.

Доводи сторони обвинувачення про можливість вчинення іншого кримінального правопорушення, є непереконливими з огляду те, прокурор не навів доводів про можливість їх перебування під контролем підозрюваного. Також сторона обвинувачення не надала відомостей, які свідчили б про здійснення ОСОБА_4 протиправної діяльності у минулому чи інших доводів на користь цього ризику.

3.9. Щодо визначення розміру застави

Слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України (ч. 3 ст. 183 КПК України).

Розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та встановлених ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього (ч. 4 ст. 182 КПК України).

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні особливо тяжкого злочину, визначається у межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У рішенні «Мангурас проти Іспанії» (п. 78, 820) ЄСПЛ зазначив, що гарантії, передбачені п. 3 ст. 5 Конвенції, покликані забезпечити не компенсацію втрат, а, зокрема, прибуття обвинуваченого на судове засідання. Таким чином, сума (застави) повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами, які мають забезпечити його безпеку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості), при якому перспектива втрати застави, у випадку відсутності на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні. При цьому має бути врахована наявність грошових засобів у обвинуваченого.

Отже, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати стримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального злочину, а також ступінь встановлених ризиків, позицію прокурора щодо визначення застави, слідчий суддя приходить до висновку, що застава в розмірі 35 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 105 980 грн. зможе забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків, передбачених цим Кодексом.

3.10. Щодо покладення на підозрюваного обов`язків

У разі внесення застави, з метою мінімізації ризиків, встановлених у судовому засіданні, а також запобігання позапроцесуальній поведінці підозрюваного, наявні підстави для покладення на ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України та необхідність покладення яких була доведена стороною обвинувачення, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не відлучатися з місця проживання без дозволу прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби в Одеській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- заборонити спілкуватися зі свідками, іншими підозрюваними та учасниками кримінального провадження;

- носити електронний засіб контролю.

Зазначені обов`язки релевантні встановленим ризикам та здатні їм запобігти у випадку внесення застави.

Строк дії обов`язків слідчий суддя визначає у межах, передбачених ч. 7 ст. 194 КПК України.

За таких обставин клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з врахуванням строків застосування підлягає частковому задоволенню.

На підставі встановленого, керуючись ст.ст.176-178, 182-184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 погодженого з прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 12 червня 2025 року включно.

Визначити розмір застави 35 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 105 980 (сто п`ять тисяч дев`ятсот вісімдесят) гривень, за умови внесення якої на призначений для цього депозитний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеської області, ОСОБА_4 , слід негайно звільнити з - під варти.

Роз`яснити підозрюваному, що він або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу на розрахунковий рахунок №UA0005435, код отримувача (ЄДРПОУ) - 26302945, банк отримувача - ДКСУ м.Київ, отримувач - Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.

У разі внесення вказаної застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , на строк до 12 червня 2025 року включно наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не відлучатися з місця проживання без дозволу прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби в Одеській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- заборонити спілкуватися зі свідками, що будуть визначені слідчим або прокурором та іншими підозрюваними;

- носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до ч.8, ч.10, ч.11 ст.182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч.7 ст.194 КПК України. Застава внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1