02.06.2025 Справа № 363/1915/21
ВИРОК
02 червня 2025 року Вишгородський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Карабулакський, Республіки Казахстан, вдівця, з середньою освітою, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,
Формулювання обвинувачення.
ОСОБА_5 01.04.2021 року приблизно о 18 год. перебував поблизу території домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Достовірно знаючи про відсутність власника домоволодіння ОСОБА_4 , у ОСОБА_5 виник прямий умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, яке знаходиться в приміщенні літньої кухні за адресою: АДРЕСА_2 . Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 01.04.2021 року о 18 год. шляхом вільного доступу зайшов на територію домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, переконавшись в тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, та він не буде викритий, усвідомлюючи те, що його дії носять протиправний характер та ігноруючи цю обставину, керуючись корисливим мотивом, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, шляхом вільного доступу проник до у приміщення літньої кухні, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , оглянув перший поверх, піднявся на другий поверх, підійшов до шафи, з якої умисно таємно викрав грошові кошти в сумі 2000 доларів США. З викраденим майном ОСОБА_5 залишив місце вчинення кримінального правопорушення та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд, тим самим заподіяв потерпілому ОСОБА_4 матеріального збитку у розмірі 2000 доларів США, що складає 55 645,20 грн (згідно інформації Національного банку України станом на 01.04.2021 року курс гривні у співвідношенні до іноземної валюти становить 1 долар США - 27,8226 грн.).
Прокурор у судовому засіданні вважає встановленим, що обвинувачений вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку) з проникненням у інше приміщення, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України. Прокурор у судових дебатах підтримав обвинувачення, вказав, що надані докази доводять склад кримінального правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_5 , судом досліджено достатньо доказів для встановлення викладених у обвинувальному акті фактичних обставин у сукупності, які відповідають об`єктивній істині. Просив призначити покарання за ч.3 ст.185 КК України у виді 3 років позбавлення волі.
Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні вину визнав частково та пояснив, що з потерпілим знайомий давно, товаришували, мали дружні стосунки. Працював у нього за наймом, виконував роботи з будівництва та насадження дерев на земельній ділянці. Потерпілий йому довіряв, передавав ключі від літньої кухні, дозволяв заходити у його відсутність на подвір`я та до будинку, щоб набрати води. Неодноразово приходив до будинку в його відсутність. Бували випадки, коли потерпілий залишав йому гроші для розрахунку за будівельні матеріали або виконані роботи. Стосунки були дружніми: потерпілий пригощав його, разом відпочивали. Іноді потерпілий просив перевірити, чи зачинені двері в будинку та чи на місці золоті вироби, які він міг забути. Незадовго до події потерпілий забрав у нього ключі. Воду став набирати у дворі з колонки, доступ на подвір`я залишався вільним. Так, 01.04.2021 року, у обідню пору, він прийшов на подвір`я потерпілого, щоб узяти тачку для вивезення сміття, попередньо запитавши на це дозвіл. Після користування тачку повернув та вирішив набрати води з колонки. Через слабкий тиск води вирішив перевірити це в гаражі, але двері були зачинені. Тоді підійшов до літньої кухні вхідні двері були відчинені. Потерпілого та інших осіб у той момент не було. У літній кухні світло не горіло. У кімнаті на першому поверсі відкрив кран, щоб набрати води, оглянув холодильник, пригостився шашликом. Побачивши, що на другому поверсі горить світло, вирішив піднятися туди, оглянув кімнату, відкрив дверцята шафи з цікавості. Грошей не бачив і не брав. У шафі були речі та документи в папках, одну з яких лише поправив. У цей момент йому зателефонував потерпілий, після чого він одразу покинув будинок і вийшов на подвір`я, щоб продовжити розмову. Води так і не набрав, після чого повернувся додому. Через декілька днів його викликали до поліції, де він повідомив обставини того дня. Після цього випадку стосунків із потерпілим більше не підтримує. Про наявність у будинку відеокамери не знав, але на записі себе впізнає. Стверджує, що ніяких коштів не викрадав, під час досудового розслідування пояснень, які свідчили б про визнання вини, не давав. Визнає лише те, що зайшов до літньої кухні без дозволу потерпілого в той день. Цивільний позов про відшкодування матеріальних та моральних збитків не визнає.
Обвинувачений ОСОБА_5 в судових дебатах просить суд врахувати, що він визнає вину частково, що зайшов до будинку без дозволу потерпілого, жалкує, що так сталось, він лише зайшов до літньої кухні з цікавості, кошти не викрадав. Просить врахувати його покази і винести справедливе рішення.
Враховуючи, що у цьому кримінальному провадженні обвинувачений вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, за яким обвинувальний акт надійшов до суду не визнає, відповідно до вимог ч. 2 ст. 349 КПК України, судом досліджено всі надані докази.
Встановлені судом обставини та докази на їх підтвердження.
Потерпілий ОСОБА_4 показав, що з обвинуваченим знайомий приблизно з 2007 року. Пєтухов у нього працював, між ними були товариські стосунки. Обвинувачений мав ключі від будинку, оскільки виконував у ньому роботи. Постійно приходив на подвір`я, щоб набрати воду з колонки, яка знаходилася на території домоволодіння. Бували випадки, коли вони домовлялися про можливість користування певними речами.У 2016 році вже мав місце факт крадіжки, після чого він для збереження майна встановив жалюзі. З цього приводу звертався до поліції, але через брак доказів справа залишилася незавершеною та триває до цього часу. Він помічав зникнення коштів, тому вирішив встановити систему відеоспостереження. Ключі від будинку забрав у обвинуваченого ще у 2020 році. На його думку, ОСОБА_5 міг скористатися можливістю виготовити дублікат ключів, коли мав їх у тимчасовому користуванні. Іноді обвинувачений повідомляв, що двері до будинку були відчинені.За день до події, перед від`їздом у відрядження, встановив відеокамеру в кімнаті на другому поверсі, поставивши її на тумбі. Про наявність камери обвинуваченому не повідомляв. Двері до будинку перед виїздом зачинив. 01.04.2021 року ОСОБА_5 зателефонував йому з проханням дозволити взяти тачку. Після телефонної розмови, через деякий час, на його телефон надійшло сповіщення про зафіксований рух у кімнаті. Він одразу зателефонував обвинуваченому та запитав, що той робить у будинку. Пєтухов заперечив перебування у будинку та повідомив, що перебуває лише на подвір`ї. Після перегляду запису з камери відеоспостереження потерпілий побачив, що обвинувачений перебуває на другому поверсі, відкриває дверцята шафи, а після телефонного дзвінка одразу залишає приміщення. Потерпілий припускає, що ОСОБА_6 міг скористатися дублікатом ключів, коли перебували у нього. Після телефонної розмови з обвинуваченим, потерпілий зателефонував знайомому ОСОБА_7 , попросив заїхати до будинку. Той підтвердив, що в будинку горить світло та вхідні двері відчинені. Коли потерпілий повернувся з відрядження, оглянув шафу на другому поверсі та виявив зникнення двох тисяч доларів США. Кошти зберігалися у білому конверті на полиці в шафі, разом із папкою-швидкозшивачем. Заяву до поліції про крадіжку подав після приїзду адвоката. У 2016 році також мав місце факт крадіжки коштів, але через відсутність доказів кримінальне провадження залишилося незавершеним. У зв`язку з цим він скористався правовою допомогою для звернення до поліції, а також надав необхідні докази із камери відеоспостереження (відеофайл із записом з камери), а також документи з банківської установи, які підтверджують наявність у нього валюти. Заявляє вимоги про відшкодування шкоди, яка складається з: матеріальної шкоди в розмірі еквіваленту викрадених 2000 доларів США 55 645,20 грн; витрат, пов`язаних із заміною ключів, встановленням системи охорони, оплатою послуг охорони (сума не вказана); моральної шкоди, яку оцінює в розмірі 100 000 грн; процесуальних витрат за надання професійної правничої допомоги адвокатом 50 000 грн; витрат на проїзд адвоката (сума не вказана). Обвинувачений кошти добровільно не повернув. Потерпілий підтримує цивільний позов у повному обсязі.
Потерпілий ОСОБА_4 в судових дебатах просив цивільний позов задовольнити, у вирішенні питання про призначення міри покарання покладається на розсуд суду.
Судом встановлено, що покази потерпілого щодо істотних для провадження обставин є послідовними, логічними є такими, що підтверджують обставини вчинення крадіжки грошей, повністю знайшли підтвердження в суді у сукупності з іншими доказами, підтверджують, що у нього були кошти, які зберігались в шафі на другому поверсі літньої кухні, покидаючи будинок він увімкнув камеру спостереження, сповіщення якої спрацювало у зв`язку з фіксацією руху ОСОБА_5 , на відеозаписі з камери спостереження ніяких інших осіб не зафіксовано, інші сторонні особи до його помешкання не заходили, лише ОСОБА_5 знаходився в кімнаті, відкривав шафу, де знаходились кошти, потерпілий не просив обвинуваченого про будь-які послуги в цей день, а обвинувачений не телефонував з приводу повідомлення про відчинені двері. Підстав вважати, що потерпілий обумовлює обвинуваченого, немає. Крім того, слід зазначити, що потерпілий на досудовому розслідуванні при зверненні з заявою про злочин і під час судового розгляду попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, а також під час судового розгляду кримінального провадження в суді попереджений про кримінальну відповідальність та приведений до присяги. Даних про те, що потерпілий у даному провадженні є зацікавленою особою, матеріали справи не містять.
Свідок ОСОБА_8 суду показав, що він давно знайомий з потерпілим. В квітні 2021 року йому зателефонував потерпілий з проханням приїхати до його будинку в с. Хотянівка, оскільки в будинку хтось перебуває. Коли він приїхав в будинку, вже нікого не було, двері до будинку були відкриті, горіло світло у кімнатах. Потерпілий приїхав через годину, вони переглянули відео з камери спостереження, на якому обвинувачений перебував в кімнаті другого поверху і відкривав шафи, щось шукав та переглядав. На наступний день потерпілий повідомив, що у нього пропали кошти.
Суд вважає, що показання потерпілого та свідка не суперечать обставинам і узгоджуються у сукупності з дослідженими доказами.
Із протоколу прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 02.04.2021 року, встановлено, що ОСОБА_4 в присутності захисника ОСОБА_9 , попереджений про кримінальну відповідальність згідно ст. 383 КК України за завідоме неправдиве повідомлення про вчинення злочину. повідомив про проникнення до житла та пропажу 01.04.2021 р. за адресою: АДРЕСА_2 із приміщення літньої кухні грошових коштів в сумі 2000 доларів США. Підозрює ОСОБА_5 ( а.с. 42 т. 2).
Заявою потерпілого ОСОБА_4 підтверджується його згода на проведення огляду будинку АДРЕСА_2 . ( а.с. 43 т.2).
З протоколу огляду місця події та додатку до протоколу (ілюстрованої таблиці) від 02.04.2021 року встановлено проведення огляду за адресою: АДРЕСА_2 від 02.04.2021 року домоволодіння потерпілого, хвіртка на подвір`я домоволодіння та двері в літню кухню відкрити без пошкоджень. На момент огляду обстановка речей в будинку не пошкоджена. На другому поверсі знаходяться шафи, в яких є речі, папки з документами. Під час огляду нічого не вилучалось. (а.с. 44-50 т.2).
Відповідно до протоколу огляду диска DVD-R «Verbatim» №МАР634ХJ140408512 від 16.04.2021 року, на якому записано файл з відеозаписом з камери відеоспостереження, із якого судом встановлено, що 01.02.2021 року здійснюється спостереження кімнати на другому поверсі, кімната освітлена, світильник не горів, знаходяться декілька шаф по різні боки від дверей, на другому поверсі, зафіксовано, що 01.04.2021 року в період часу на лічильнику з 18:01:25 по 18:02:28 ОСОБА_5 заходить у кімнату, швидко та цілеспрямовано підійшов до шафи, відкрив дверцята, оглянув вміст шафи, здійснив пошук руками на полках, нахилився до нижньої частини шафи, знов здійснив пошук, закрив дверцята, озирнувся навколо поруч із шафою, відкрив другі дверцята шафи, почав огляд та пошук, нахилився і 25 секунд знаходився за дверцятами шафи, піднявся, руками ОСОБА_5 рухав в районі живота, швидко покинув приміщення з телефоном в руці, залишив дверцята відкритими, погляд його був наляканим.(а.с. 54-61т.2).
Із досліджених судом копій договору банківського вкладу № ДС-1111078/32/127524 від 13.03.2019 року між ПАТ «МТБ БАНК» та ОСОБА_4 договору банківського вкладу № ДС-1111078/32/123375 від 06.012.2019 р., платіжних доручень № 4675865 від 06.12.2018 р. на суму 200000,00грн., № 4899779 від 13.03.2019р. на суму 206 302,38грн, заяв на видачу готівки № 29061358 від 24.07.2020р. на суму 200001,20 грн, квитанцій про здійснення валютно-обмінної операції № 29061803 від 24.07.2020р. та № 29061705 від 24.07.2020р. на загальну суму 8 000 дол. США, підтверджується наявність у потерпілого грошових коштів. (а.с. 65-66, 69- 71 т.2).
Відповідно до протоколу слідчого експерименту, проведеного 30.04.2021 року за участю підозрюваного ОСОБА_5 , у присутності понятих та з використанням відеофіксації, слідча дія відбулася за адресою: АДРЕСА_2 . ОСОБА_5 спокійно, добровільно надав пояснення щодо обставин подій, які мали місце 01.04. 2021 року близько 17:00. З його слів, він зайшов на територію подвір`я з метою набрати води з колонки, що знаходиться у дворі. Попередньо потерпілому не телефонував, оскільки, за його твердженням, ніколи не погоджував заздалегідь дозволу набрати води. У зв`язку з низьким тиском води в колонці, ОСОБА_6 вирішив перевірити подачу води в інших частинах домоволодіння. Спершу підійшов до гаража, двері якого були зачинені. Потім наблизився до літньої кухні, двері якої були закриті, натиснувши на ручку, відчинив двері та, знаючи, що господаря немає вдома, зайшов до приміщення. Всередині відкрив водопровідний кран для перевірки тиску води, після чого відчинив холодильник та пригостився ковбасою. Далі піднявся на другий поверх будинку, де двері до кімнати були відчинені. Пєтухов відкрив вікно, після чого підійшов до шафи та, керуючись цікавістю, відкрив її дверцята. Всередині знаходились особисті речі та папки з документами. Грошові кошти в шафі він не виявив, до інших шаф не підходив. Зазначив, що після телефонного дзвінка від потерпілого, негайно залишив будинок, вийшов на вулицю та попрямував до місця свого проживання. Протокол підписаний підозрюваним ОСОБА_5 та понятими. Усі сторони були ознайомлені зі змістом документа, зауважень до проведення слідчої дії не надходило.(а.с. 73-76 т. 2).
Із протоколу огляду від 05.05.2021 року, з додатком диск DVD «Verbatim» №МАР634YЕ220830063 з відеозаписом проведення слідчого експерименту, переглянутого в суді встановлено, що відеозапис містить фіксування слідчого експерименту, проведений слідчим за участі ОСОБА_5 , за участі понятих 30.04.2021 року в період часу з 16-45год по 16-57год за адресою: АДРЕСА_2 . ОСОБА_5 детально розповів як самостійно зайшов у будинок, двері якого були незамкнені, показав і розказав як відкрив кран з водою, як відкрив холодильник, піднявся на другий поверх, двері до кімнати були відчинені, підійшов до шафи, відкрив дверцята шафи, повідомив, що грошових коштів у шафі не було, після дзвінка він вийшов на вулицю та відповів на дзвінок і попрямував до місця свого проживання. В кінці слідчої дії запитував у слідчого, чи зарахується йому ці покази. (а.с. 77-79 т. 2)
Відповідно до ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення.
Судом безпосередньо досліджені докази взаємопов`язані і в сукупності підтверджують всі обставини, що підлягають доказуванню, ними встановлено подію злочину, винуватість обвинуваченого та інші обставини зазначені у ст.91 КПК України, зібрані у порядку, встановленому ст. 93 КПК України, жодних обставин, передбачених ст. 87 КПК України, з якими закон пов`язує недопустимість доказів як таких, що отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено, у зв`язку з чим підстави для визнання цих доказів недопустимими відсутні.
Таким чином, незважаючи на часткове визнання вини обвинуваченим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, з урахуванням вищевикладених положень процесуального законодавства, заслухавши доводи сторін, оцінивши кожен наданий суду доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а також у їх сукупності з огляду на достатність та взаємозв`язок, суд дійшов висновку, що пред`явлене обвинувачення повністю підтверджується зібраними та безпосередньо дослідженими в судовому засіданні доказами.
Вказані докази є взаємно узгодженими, послідовними та такими, що в сукупності свідчать про доведеність вини ОСОБА_5 поза розумним сумнівом. Будь-яких даних, які б ставили під сумнів достовірність доказів, судом не встановлено.
На думку суду, показання обвинуваченого були надані з метою уникнення кримінальної відповідальності, є суперечливими та спростовуються іншими доказами, зібраними у кримінальному провадженні, які в сукупності переконливо доводять його вину.
Суд не бере до уваги твердження обвинуваченого про те, що на переглянутому відеозаписі не видно, як він дістає грошові купюри з шафи. Це спростовується відеозаписом, який у повній мірі підтверджує показання потерпілого та є беззаперечним доказом винуватості обвинуваченого.
Оцінюючи відеозапис, суд бере до уваги поведінку обвинуваченого під час перебування в кімнаті на другому поверсі. Зокрема, він пересувається кімнатою швидко та цілеспрямовано прямує до шафи, в якій, за словами потерпілого, зберігались грошові кошти. Обвинувачений не лише оглядає приміщення візуально, а й відкриває дверцята шафи, активно шукає руками, нахиляється до нижніх полиць, здійснює хаотичні рухи, зокрема в районі кишень свого одягу. Такі дії спростовують його твердження, що єдиною метою перебування на другому поверсі було вимкнення світла, яке, за його словами, залишалося ввімкненим у кімнаті.
Судом достовірно встановлено, що 01.04.2021 року обвинувачений ОСОБА_5 , діючи умисно, проник до приміщення літньої кухні домоволодіння. Це підтверджується записом камери відеоспостереження, на якому зафіксовано його присутність у кімнаті. Він діяв цілеспрямовано, а не «з цікавості», відкривав саме ту шафу, де, за словами потерпілого, зберігались кошти. Поведінка Пєтухова нахили, маніпуляції руками, спроби щось знайти та дістати, озиряння, поспішні дії та залишена відкрита шафа свідчить про наявність ознак протиправної поведінки. Це не узгоджується з його твердженням про намір перевірки тиску води, вимкнення світла, але узгоджується з метою особистого збагачення. Також ці дії збігаються з поведінкою потерпілого, який після перегляду відеозапису та перевірки речей повідомив поліцію про зникнення коштів.
Судом під час судового розгляду прокурор надав пояснення обвинуваченого, які ним надані у ході досудового розслідування щодо обставин події, в яких ОСОБА_5 фактично визнав вину. Проте згідно з вимогами частини четвертої статті 95 Кримінального процесуального кодексу України, показання, надані особою, яка підозрюється або обвинувачується, не можуть визнаватися допустимими доказами, якщо вони були отримані поза межами судового засідання та не допитані судом безпосередньо, за винятком випадків, передбачених статтею 225 цього Кодексу. Суд діє відповідно до принципу безпосередності дослідження доказів, закріпленого у статті 23 КПК України, згідно з яким суд обґрунтовує свої висновки лише тими доказами, які були предметом безпосереднього дослідження в судовому засіданні. У зв`язку з цим, суд не бере до уваги пояснення обвинуваченого, надані ним під час досудового розслідування, оскільки вони не відповідають критеріям допустимості та належності доказів. Таким чином, оцінюючи докази, суд виходить виключно з тих показань, які були досліджені безпосередньо під час судового розгляду, та інших доказів, зібраних відповідно до вимог КПК України, що гарантують дотримання прав сторін та принципів кримінального процесу.
З огляду на повний аналіз обставин справи, наявну доказову базу та позиції сторін, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України крадіжки, поєднаної з проникненням в інше приміщення, поза розумним сумнівом.
Дії ОСОБА_5 необхідно кваліфікувати за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у житло.
Відповідно до ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. При призначенні обвинуваченому покарання, суд враховує вимоги п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 (із змінами та доповненнями), згідно яких призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, обставин, які б пом`якшували або обтяжували покарання, судом не встановлено, раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за останнім місцем роботи характеризується задовільно.
Дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його характеру, ступеня суспільної небезпеки, способу вчинення, мети та мотивів злочину, суд дійшов висновку про доцільність призначення ОСОБА_5 покарання в межах санкції частини 3 статті 185 Кримінального кодексу України у вигляді позбавлення волі.
Разом з тим, відповідно до частини 1 статті 75 КК України, якщо суд при призначенні покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, може прийняти рішення про звільнення його від відбування покарання з випробуванням.
З урахуванням того, що обвинувачений частково визнав свою вину, сприяв встановленню обставин кримінального правопорушення, хоча й не розкаявся у вчиненому, має задовільну характеристику за місцем проживання, не перебуває на обліку у психіатра чи нарколога, беручи до уваги дані досудової доповіді, з яких випливає, що ОСОБА_5 не становить високого рівня суспільної небезпеки та може бути виправлений без ізоляції від суспільства, враховуючи, відсутність обставин, які обтяжують покарання та даних щодо особи обвинуваченого, який вперше притягається до кримінальної відповідальності, є вдівцем, проживає один, має 60-річний вік, дозволяють суду вважати за можливе звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з покладенням відповідних обов`язків. Такий підхід відповідає принципам законності, справедливості, гуманізму та індивідуалізації покарання, а також є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Щодо вирішення цивільного позову.
Згідно з ст. 127, 129 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні. Ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Вивчивши матеріали кримінального провадження та цивільний позов, поданий потерпілим ОСОБА_4 до обвинуваченого ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, суд встановив таке.
Витрати потерпілого на встановлення системи охорони, заміну ключів та послуги централізованої охорони у сумі 14 705,88 грн суд вважає особистим рішенням потерпілого, спрямованим на попередження майбутніх правопорушень. Відсутній безпосередній причинний зв`язок між цими витратами та злочинними діями обвинуваченого, тому ці вимоги не підлягають компенсації.
Щодо моральної шкоди, суд визнав наявність факту її заподіяння у вигляді моральних страждань, нервового потрясіння, погіршення стану здоров`я та порушення звичного способу життя потерпілого. Враховуючи обставини справи, характер і наслідки злочину, суд визнав за доцільне частково задовольнити вимоги про відшкодування моральної шкоди частково у розмірі 5000 грн.
Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку.
Запобіжний захід обвинуваченому у даному кримінальному провадженні не обирався.
Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.
Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ст.ст. 369-371, 374, 127, 129 КПК України, суд
Визнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки:
періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
повідомляти уповноважений орган пробації про зміну місця проживання або роботи;
не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, витрат на правову допомогу задовольнити частково.
В іншій частині позовних вимог відмовити за необґрунтованістю.
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з його проголошення.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий суддя ОСОБА_1