Провадження №: 1-в/755/161/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" травня 2025 р. Дніпровський районний суд міста Києва у складі:

Головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Дніпровського районного суду міста Києва клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах потерпілого ОСОБА_4 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002713 від 18 квітня 2020 року , -

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_3 звернувся до суду в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту з майна, транспортного засобу «Mercedes-Benz B180 CDІ», кузов НОМЕР_1 , накладеного ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва від 08 вересня 2020 року, мотивуючи тим, що рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 22 квітня 2024 року постановлено витребувати майно у добросовісного позивача ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 та те, що цим рішенням та вироком суду беззаперечно встановлено, що ОСОБА_4 є власником автомобіля. Тому, керуючись нормами Конституції України, ст.170, 98, 174 КПК України ОСОБА_4 може звертатися до суду та просити скасувати арешт з власного майна. Відповідно до п.14 ч.1 ст. 537 КПК України та п.4 постанови № 11 Пленуму Верховного суду України від 21 грудня 1990 року, суди вправі вирішувати питання, які виникають при виконанні вироків внаслідок їх недоліків. Суд зобов`язаний дослідити докази, які мають значення для правильного виконання вироку, що виникли у процесі виконання. Суд в ухвалі зобов`язаний навести мотиви прийнятого рішення. Пунктом 21 постанови 13 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справа від 11 грудня 2015 року передбачено, що вирок яким затверджено угоду, має відповідати загальним вимогами до обвинувальних вироків, визначених ст. 374 КПК України, з урахуванням особливостей ст. 475 КПК України. Згідно п.2 ч.4 ст. 374 КПК України, у резолютивній частині вироку зазначаються, серед іншого рішення щодо речових доказів та щодо заходів забезпечення кримінального провадження.

Будучи тричі належним чином повідомленими про час та місце розгляду цього клопотання, адвокат ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та її адвокат у судові засідання не з`являлися, про поважність причин неявки суд не повідомили, клопотань від них не находило.

З урахуванням наведеного та за згодою з прокурором суд розглядає клопотання у відсутність не`зявившихся осіб.

Оголосивши клопотання, вислухавши думку прокурора, який заперечив щодо задоволення клопотання, дослідивши долучені до клопотання докази, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до положень ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений на майно особи, зокрема, на нерухоме майно.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку передбаченому пунктом першим частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною першою статті 174 КПК України передбачено, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Постановою слідчого СВ Дніпровського управління ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 від 10 серпня 2010 року, автомобіль «Mercedes-Benz B180 CDI» 2013 року випуску, жовтого кольору, державний номерний знак НОМЕР_2 , номер кузова VIN: НОМЕР_1 , було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002713 від 18 квітня 2020 року, та передано до майданчику тимчасового зберігання затриманих транспортних засобів на відповідальне зберігання.

Ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 03 вересня 2020 року було задоволено клопотання слідчого СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 про арешт речового доказу.

Для забезпечення збереження речових доказів у цьому кримінальному провадженні було накладено арешт на автомобіль «Mercedes-Benz B180 CDI» 2013 року випуску, жовтого кольору, державний номерний знак НОМЕР_2 , номер кузова VIN: НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 , із забороною користування цим транспортним засобом, а також заборонено будь-яким чином відчужувати вказаний автомобіль (дарувати, продавати, заповідати, надавати користуватися третім особам). Зберігати автомобіль необхідно на території майданчику для тимчасово затриманих транспортних засобів за адресою м. Київ, вул. Фанерна, 4.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 17 грудня 2020 року на стадії підготовчого розгляду кримінального провадження було відмовлено потерпілому ОСОБА_4 та адвокату ОСОБА_8 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_6 , у задоволенні їх клопотань про зняття арешту з майна та повернення транспортного засобу, оскільки відповідно до вимог ч.9 ст. 100 КПК України, доля речових доказів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження, такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 05 грудня 2022 року ОСОБА_9 було засуджено за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 289, ч.5 ст. 27 і ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України, та призначено покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України, з іспитовим строком 2 роки.

Крім того, було постановлено транспортний засіб марки «Mercedes B180 CDI», номер кузова НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , який постановою слідчого від 10 серпня 2020 року визнаний речовим доказом та слідчим визначено місця його зберігання на майданчику тимчасово затриманих транспортних засобів, залишити зберігати на майданчику тимчасово затриманих транспортних засобів за адресою: м. Київ, вул. Фанерна, 4, - до вирішення питання про право власності на цей автомобіль у порядку цивільного судочинства.

Зобов`язати посадових осіб Дніпровського УП ГУНП у м. Києві забезпечити належне зберігання автомобіля «Mercedes B180 CDI», номер кузова НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , який на цей час зареєстрований за ОСОБА_6 .

Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду від 30 січня 2024 року вирок змінено, на підставі ст. 49 та ч.5 ст. 74 КК України звільнено ОСОБА_9 від призначеного покарання за ч.5 ст. 27 і ч.1 ст. 358, ч.1 ст. 358 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Ухвалено вважати ОСОБА_10 засудженим за ч.1 ст. 289 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України, з іспитовим стром 2 роки.

В решті вирок залишено без змін.

Адвокатом надана копія рішення Ірпінського міського суду Київської області від 22 квітня 2024 року, з якого вбачається, що позов ОСОБА_4 до ОСОБА_6 , треті особи Головний сервісний центр МВС України, ОСОБА_11 про визнання договору купівлі продажу транспортного засобу недійсним, витребування майна від добросовісного набувача - задоволено частково. Вирішено витребувати від ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 транспортний засіб «Mercedes-Benz B180 CDI», 2013 року випуску, жовтого кольору, державний номерний знак НОМЕР_2 . У задоволенні позову в іншій частині відмовлено.

До суду з аналогічним за змістом клопотанням інтересах ОСОБА_4 зверталася адвокат ОСОБА_12 про скасування арешту з майна, транспортного засобу «Mercedes-Benz B180 CDІ», кузов НОМЕР_1 , накладеного ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва від 08 вересня 2020 року, мотивуючи тим, що рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 22 квітня 2024 року постановлено витребувати майно у добросовісного позивача ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 .

Відповідно до ч.5 Постанови Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року за №9 рішення суду про задоволення позову про витребування майна є підставою для здійснення державної реєстрації права власності на майно, що підлягає державній реєстрації, за власником, а також скасування попередньої реєстрації.

Відповідно до п.5 Постанови КМУ № 1388 від 07 вересня 1998 року: Підставою для перереєстрації транспортного засобу, а також свідоцтва про перереєстрацію … рішення суду про визнання недійсним договору купівлі-продажу, міни, дарування, що засвідчені в установленому порядку. Адвокат у клопотанні сама зазначає, що це рішення суду є тільки підставою для здійснення державної реєстрації права власності на майно, що підлягає державній реєстрації за власником, а також скасування попередньої реєстрації.

09 січня 2025 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва адвокату ОСОБА_12 було відмовлено у задоволенні її клопотання у зв`язку з тим, що суду не було надано належних даних про те, що на час звернення з клопотанням до суду ОСОБА_4 є власником або володільцем майна з якого просить скасувати арешт.

Ця ухвала суду оскаржена не була та набрала законної сили.

На цей час адвокатом ОСОБА_3 не надано належних даних про те, що на час звернення з клопотанням до суду ОСОБА_4 є власником або володільцем майна з якого просить скасувати арешт.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 174, 369-372 КПК України, - суд,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити адвокату ОСОБА_3 , який діє в інтересах потерпілого ОСОБА_4 , у задоволенні його клопотання про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0002713 від 18 квітня 2020 року, а саме, транспортного засобу «Mercedes-Benz B180 CDІ», кузов НОМЕР_1 , накладеного ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва від 08 вересня 2020 року.

Ухвала судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1