Справа № 524/989/21
Провадження №1-кп/524/69/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.07.2025 року Автозаводський районний м. Кременчука в складі :

Головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

представника потерпілого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Кременчук Полтавської області кримінальне провадження, що зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000961, по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кременчука Полтавської області, українця, громадянина України, освіта вища, одруженого, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В :

В моєму провадженні знаходиться кримінальне провадження, що зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000961 відносно ОСОБА_6 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 заявив клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_6 на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_5 про звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження у зв`язку з закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності підтримав та просив задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримала клопотання захисника та просила задовольнити.

Потерпілий ОСОБА_7 надав в судове засідання заяву, в якій просив слухати кримінальне провадження без його участі.

Представник потерпілого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення клопотання захисника про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження у зв`язку з закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності.

Згідно з ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Так, встановлено, що 08.11.2020 року приблизно о 17:00 годині, більш точного часу під час досудового розслідування встановити не виявилось за можливе, обвинувачений ОСОБА_6 перебував в гаражі, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , де у нього на грунті раптово виниклих неприязних відносин, виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, обвинувачений ОСОБА_6 , умисно наніс один удар предметом в ділянку правої половини грудної клітини ОСОБА_7 .

Після цього, досягнувши бажаного результату, обвинувачений ОСОБА_6 , зник з місця скоєння злочину.

Своїми умисними діями обвинувачений ОСОБА_6 спричинив потерпілому ОСОБА_7 , згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи від 10.06.2024 № 85, тілесні ушкодження у вигляді:

-садно шкіри за крововиливом у навколишні тканини (підшкірною гематомою) по передній поверхні грудної клітини праворуч, які могли утворитись від однократної ударної дії тупим предметом з обмеженою контактуючою поверхнею;

-садна шкіри «довгастої» форми, які могли утворитись від дії предметів зі стоншеним краєм.

Дані тілесні ушкодження як у своїй сукупності, так і кожне окремо, відносяться до легких тілесних ушкоджень (п.п. 2.3.2.б.), 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 від 17.01.1995 МОЗ України «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України».

За своїм морфологічними характеристиками виявлені тілесні ушкодження відповідають даті їх утворення 08.11.2020.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 , суд кваліфікує за ч.1 ст. 125 КК України, тобто умисні легкі тілесні ушкодження.

Відповідно до статті 44 КК України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Статтею 49 КК України встановлено зокрема, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

Відповідно до частини четвертої статті 12 КК України, кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Санкція частини 1 статті 125 КК України передбачає відповідальність за умисне легке тілесне ушкодження та карається штрафом до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк до двохсот годин, або виправними роботами на строк до одного року.

Відповідно до пункту першого частини другої статті 284 КПК кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до частини першої статті 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

За частиною третьою статті 285 КПК України, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, судове провадження проводиться в повному обсязі в загальному порядку.

Згідно частини третьої статті 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

За частиною 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року, висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Касаційним Кримінальним Судом у складі Верховного Суду в Постанові від 19.11.2019 року в справі №345/2618/16-к зроблено висновок:«відповідно до пункту 2 частини 1 статті 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі, і до набрання вироком законної сили минуло три роки. За змістом зазначеної норми звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є обов`язковим і застосовується за таких умов: 1) вчинення особою злочину; 2) з дня вчинення злочину до набрання вироком законної сили минули визначені ч. 1 ст. 49 КК України строки давності; 3) особа не ухилялася від досудового слідства або суду; 4) особа до закінчення зазначених у ч. 1 ст. 49 КК України строків не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого злочину. Звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч. 1 ст. 49 КК України, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності. Відтак суд повинен невідкладно розглянути клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, якщо під час судового розгляду провадження, що надійшло до суду з обвинувальним актом, одна із сторін цього провадження звернеться до суду з таким клопотанням. При цьому, суд має з`ясувати думку сторін щодо закриття кримінального провадження за такою підставою, у разі згоди обвинуваченого (засудженого) розглянути питання про звільнення останнього від кримінальної відповідальності. Отже, суд може звільнити особу від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності із закриттям кримінального провадження як під час підготовчого судового засідання, так і в ході судового розгляду в загальному порядку, керуючись положеннями ст. 49 КК України».

Звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч. 1 ст. 49 КК України, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності.

Положеннями ст. 49 КК України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання. Строк давності - це передбачений ст. 49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

У відповідності до ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки, в тому числі, два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі. Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (частини 2 ст. 49 КК України); не вчинення протягом цих строків нового злочину певного ступеня тяжкості. Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченого; згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, згідно ст. 12 КК України відноситься до кримінального проступку, за вчинення якого передбачене покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк до двохсот годин, або виправних робіт на строк до одного року.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_6 інкриміновано вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України умисне нанесення легких тілесних ушкоджень, яке відбулося 08 листопада 2020 року.

Початком перебігу строку давності є день, коли кримінальне правопорушення було вчинено, тобто, згідно обвинувального акту 08 листопада 2020 року і ця обставина сторонами не заперечується, в тому числі і обвинуваченим та захисником.

З огляду на наведене, з часу вчинення кримінального проступку минуло більше 2 років, тобто у даному кримінальному провадженні, закінчився строк давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбачений п.1 ч.1ст.49 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 КК України перебіг строків давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання.

Враховуючи що в матеріалах судового провадження, при обвинувальному акті, в реєстрі матеріалів досудового розслідування, відсутні дані стосовно ОСОБА_6 про наявності судимості, притягнення особи до кримінальної відповідальності, обмеження, передбачені кримінально-процесуальним законодавством України, в період досудового слідства або суду, суд, вбачає доведеною вимогу передбачену ч. 2 ст. 49 КК України.

Згідно п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує (ч.8 ст.284 КПК України).

Також, суд зазначає, що дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст.49 КК України є безумовним і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим. Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа) досудове розслідування, підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили. Суд за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою підозрюваного, обвинуваченого, підсудного ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого, підсудного від кримінальної відповідальності. У відповідності до ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Оскільки звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є нереабілітуючою підставою, закон надає право обвинуваченому заперечувати проти закриття провадження і в такому разі судовий розгляд продовжується у загальному порядку. Однак, обвинувачений ОСОБА_6 не заперечує проти закриття провадження з відповідних підстав, його захисником заявлене клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

З`ясувавши позицію обвинуваченого та впевнившись у її добровільності, відповідності обставинам справи і усвідомленні наслідків закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, суд вважає, що клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження підлягає до задоволення, як обґрунтоване.

Вирішуючи питання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_6 та закриття кримінального провадження за ч.1 ст. 125 КК України, суд також враховує, що обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, відомості про судимість відсутні, кримінальне правопорушення вчинив вперше, вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення належить до категорії кримінальних проступків, строки притягнення особи до кримінальної відповідальності збігли. Також, суд зазначає, що відмова суду у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням права обвинуваченого, що є недопустимим.

Суд, ніяким чином, не бажає обмежити процесуальні права потерпілого, визначені ст. 55 КК України, але надаючи можливість стороні ними користуватися не може при цьому не враховувати прав інших учасників процесу, в даному випадку право на заявлення клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження. Прийняте судом рішення про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження не позбавляє потерпілого вирішувати в порядку цивільного судочинства вимоги про відшкодування шкоди, навіть при незгоді з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення. Звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності не є реабілітуючою підставою, а тому в разі її застосування потерпілий не позбавлений можливості звернутися до суду з позовом про відшкодування заподіяної шкоди в порядку цивільного судочинства, як то визначено і в Постанові Верховного Суду від 19.11.2019 у справі № 345/2618/16-к.

Запобіжний захід відносно особи не застосовувався, у суду відсутні підстави для його обрання.

Долю речових доказів, приєднаних до матеріалів кримінального провадження, необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 12, 49 ч. 1. п. 1 КК України, ст. ст. 284 - 286, 288, 350, 370, 372, 376 КПК України, -

постановив:

Клопотання захисника ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000961 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_6 - задовольнити.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі ст.. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності за вчинення 08 листопада 2020 року кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України щодо умисного нанесення легкого тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_7 та закрити кримінальне провадження № 0000961 на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Речові докази довідку 7537 від 08.11.2020 та ренгензнімок №9412 від 08.11.2020 на ім`я ОСОБА_7 залишити при матеріалах кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Автозаводський районний суд м.Кременчука протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_8