НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

Іменем України

10 червня 2025 року ЄУ № 322/212/25 (Провадження № 1-кп/322/153/25)

Новомиколаївський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретарка судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання прокурора про звільнення від кримінальної відповідальності

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новотрепівка Знам`янського району Кіровоградської області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України,

встановив:

відповідно до вказаного клопотання ОСОБА_4 під час проходження військової служби за мобілізацією, перебуваючи з 15.04.2023 на посаді механіка відділення технічного обслуговування автомобільної техніки взводу забезпечення 2 самохідного артилерійського дивізіону військової частини (далі ВЧ) НОМЕР_1 у військовому званні «солдат», усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи в умовах воєнного стану, з метою тимчасового ухилення від проходження військової служби, 21.02.2024, самовільно залишив місце розташування підрозділу ВЧ НОМЕР_1 поблизу населеного пункту с-ще АДРЕСА_2 , після чого, свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, заходів для повернення до військової частини не приймав та про своє місцезнаходження до органів командування, в органи військового та цивільного управління не повідомляв до 10.01.2025.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.5 ст.407 КК України, а саме: самовільне залишення місця служби військовослужбовцем без поважних причин тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

В подальшому ОСОБА_4 добровільно звернувся до слідчого із клопотанням про намір продовжити проходити військову службу в іншій військовій частині.

24 лютого 2025 року до Новомиколаївського районного суду Запорізької області надійшло згадане клопотання, разом із письмовою згодою на звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 і письмовою згодою командира ВЧ НОМЕР_2 , в якій зазначено про те, що командування вказаної військової частини надає згоду на продовження військової служби ОСОБА_4 з наступним призначенням на вакантну посаду солдата резерву взводу резерву рядового складу роти резерву рядового складу у вказаній військовій частині.

Того ж дня ухвалою судді призначено підготовче засідання.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності і закрити кримінальне провадження.

Підозрюваний також просив задовольнити клопотання прокурора, водночас зазначив що після надання ним прокурору згоди на звільнення від кримінальної відповідальності, він був зарахований до штату ВЧ НОМЕР_2 після чого був звільнений зі служби з огляду на наявність у нього трьох неповнолітніх дітей. Бажання продовжувати військову службу в подальшому він не має. Також зазначив, що фактичні обставини, які викладені в клопотанні не в повній мірі відповідають дійсності. В цьому контексті пояснив, що в період проходження служби у ВЧ НОМЕР_1 , він подав документи на звільнення зі служби з огляду на наявність у нього трьох неповнолітніх дітей. Після того пішов у відпустку. Під час відпустки в нього відбулась телефонна розмова з командиром, який повідомив йому ( ОСОБА_4 ), що він може не повертатися до підрозділу, оскільки той (командир) подав його ( ОСОБА_4 ) в СЗЧ. В підрозділ він не повернувся. Втім причиною дій командира, вважає небажання звільнення його зі служби на законних підставах.

Вирішуючи питання про наявність підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності та закриття провадження у справі, суд виходить з такого.

Згідно з ч.2 ст.286 КПК України встановивши на стадії досудового розслідування підстави для звільнення від кримінальної відповідальності та отримавши згоду підозрюваного на таке звільнення, прокурор складає клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та без проведення досудового розслідування у повному обсязі надсилає його до суду.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5 - 8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Згідно з п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Положеннями ст.44 КК України визначено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Відповідно до ч.5 ст.401 КК України особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Згідно з ч.1 ст.285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Частиною першою статті 286 КПК України передбачено звільнення судом від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення.

У разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим (абз.2 ч.2 ст.286 КПК України).

Відповідно до ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. У разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

Формально у вказаному випадку прокурором виконані умови для звернення до суду із такого роду клопотанням (наявні письмова згода підозрюваного на звільнення від кримінальної відповідальності, письмова згода командира ВЧ, ОСОБА_4 інкримінується скоєння протиправних дій, вчинених вперше в умовах воєнного стану).

Водночас судом встановлено, що після отримання письмової згоди командира ВЧ про можливість продовження проходження військової служби ОСОБА_4 (13.11.2024) і надання ним згоди на звільнення від кримінальної відповідальності (10.01.2025), наказом командира ВЧ НОМЕР_2 №20 від 20.01.2025, солдата ОСОБА_4 з 20.01.205 зараховано до списків особового складу вказаної військової частини. В подальшому наказом командира військової частини НОМЕР_2 №44 від 13.02.2025, солдат ОСОБА_4 виключений списків особового складу вказаної військової частини, на підставі витягу з наказу командира ВЧ НОМЕР_3 від 11.02.2024 №24-рс.

З пояснень ОСОБА_4 випливає, що ВЧ НОМЕР_2 є резервним батальйоном ВЧ НОМЕР_3 . Прокурор в цьому контексті допускав, що в наказі командира ВЧ НОМЕР_3 від 11.02.2024 №24-рс допущена описка в написанні року його видання, і правильною датою винесення цього наказу є 11.02.2025. На думку прокурора, оскільки ОСОБА_4 після вчинення кримінального правопорушення, якийсь час продовжував військову службу, підстави для його звільнення від кримінальної відповідальності таки наявні. Підозрюваний підтримав такі доводи прокурора.

Втім з доводами прокурора суд не погоджується з огляду на те, що ОСОБА_4 чітко зазначив, що не бажає продовжувати військову службу після його звільнення з ВЧ НОМЕР_2 .

Так згідно з доповідною запискою до проекту Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України, Кримінального процесуального кодексу України та інших законів України щодо вдосконалення кримінальної відповідальності за злочини проти встановленого порядку несення або проходження військової служби під час дії воєнного стану» (далі Закон №3902-IX), який в подальшому було прийнято 20.08.2024 (доповнено ч.5 ст.401 КК України), його завданням, окрім іншого зокрема є встановлення правових гарантій та механізмів повернення та продовження військової служби військовослужбовцям, які самовільно залишили військову частину або місце несення служби, але повернулися та висловили готовність належним чином виконувати свій військовий обов`язок.

Тобто зміни в Законодавстві були направлені на те, щоб особа, яка в умовах воєнного стану вперше вчинила правопорушення, передбачене ч.5 ст.407 КК України або ч.4 ст.408 КК України при наявності бажання продовжувати військову службу мала можливість і механізм реалізувати це бажання.

Встановлені під час підготовчого провадження обставини дають підстави стверджувати, що ОСОБА_4 на стадії досудового розслідування звернувся до слідчого з відповідним клопотанням не з метою продовження служби, а з метою звільнення від кримінальної відповідальності і подальшого звільнення з військової служби, на підставі пп.«г» п.1 ч.4 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Крім цього з пояснень підозрюваного випливає, що він не вчиняв самовільного залишення місця служби, а не повернувся у підрозділ після відпустки, і причиною тому було, зокрема, відповідне повідомлення його командира. Ці пояснення у сукупності з фактом подальшого звільнення ОСОБА_4 зі служби, ставлять під сумнів обґрунтованість підозри останнього у вчиненні інкримінованих йому дій.

Усе перелічене, в свою чергу, вказує на необґрунтованість клопотання прокурора.

Відповідно до ч.4 ст.288 КПУ Країни у разі встановлення судом необґрунтованості клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд своєю ухвалою відмовляє у його задоволенні та повертає клопотання прокурору для здійснення кримінального провадження в загальному порядку або продовжує судове провадження в загальному порядку, якщо таке клопотання надійшло після направлення обвинувального акта до суду.

Керуючись ст.ст.288, 314, 369 - 372, 377, 392, 532 КПК України, суд

ухвалив:

у задоволенні клопотання прокурора, про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, відмовити.

Повернути клопотання прокурору для здійснення кримінального провадження в загальному порядку.

Ухвала оскарженню не підлягає набирає законної сили з моменту її оголошення.

Суддя ОСОБА_1