Справа № 591/6012/25
Провадження № 1-кс/591/2180/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2025 року слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність УСБ України в Сумській області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

В С Т А Н О В И В :

До Зарічного районного суду м. Суми зі скаргою звернувся заявник на бездіяльність УСБ України в Сумській області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР), яку в письмовій заяві підтримав та мотивував тим, що 28 травня 2025 року він звернувся до УСБ України в Сумській області з заявою про вчинені на його думку кримінальні правопорушення працівниками СБ України та медичними працівниками, пов`язаними з внесенням завідомо неправдивих відомостей до документів стосовно огляду на визначення стану сп`яніння заявника та введення в зв`язку з цим суду в оману.

Представник УСБ в судове засідання не з`явився.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали справи та надані докази, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено та не спростовано сторонами, що 28 травня 2025 року ОСОБА_3 звернувся до УСБ України в Сумській області з заявою про вчинення на його думку наведених кримінальних правопорушень, відомості до ЄРДР по якій внесені не були, спростування чому не було надано.

Ст. 214 КПК України та пп. 1 п. 2 розділу І, пп. 2 п. 1 розділу ІІ Положення «Про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення», затвердженого наказом Генерального прокурора № 298 від 30 червня 2020 року, передбачено обов`язок внесення до ЄРДР лише тих відомостей про кримінальне правопорушення, що можуть свідчити про його вчинення.

Зі змісту цих норм випливає, що відомості, які можуть свідчити про кримінальне правопорушення, повинні наводитись заявником саме в заяві, з якою він звернувся до правоохоронних органів і відсутність наведених даних в такому зверненні в контексті вказаних норм закону може вказувати на відсутність підстав для внесення відомостей до ЄРДР.

Відтак, суд, вирішуючи питання про наявність або відсутність підстав для внесення даних до ЄРДР (а отже про наявність або відсутність підстав для задоволення скарги), повинен робити такі висновки саме з дослідження заяви особи про вчинений на її думку злочин.

З дослідженого судом звернення ОСОБА_3 вбачається те, що, хоча його заявник і вважає заявою про злочин, проте в ньому відсутнє наведення достатніх ознак вчинення кримінальних правопорушень, вказаних вище. Зокрема, в ньому взагалі не наведено дій чи бездіяльності осіб, що могли б свідчити про вчинення ними злочинів, а наводяться власні розмірковування та оцінка заявником дій стосовно проведення медичного огляду відносно нього, розгляду справи відносно нього судом та доказів в справі про адміністративне правопорушення, які він розцінює як злочинні, тобто зазначаються обставини оцінки доказів в справі відносно заявника та результатів її вирішення, з якими він не погоджується та для оскарження яких визначений певний порядок.

Заява ОСОБА_3 не є заявою про вчинений злочини, оскільки вона носить узагальнений характер, викладена в формі припущень заявника, ґрунтується на його власних міркуваннях щодо вказаних фактів, які стосуються вказаних обставин, власної оцінки дій та рішень наведених осіб та власного тлумачення нормативно-правових актів та доказів в справі про адміністративне правопорушення та не містить наведення об`єктивної сторони діяння, кваліфікованих заявником як підробка та введення суду в оману, а сам по собі факт вчинення (або невчинення) процесуальних дій, винесення рішень, з якими не погоджується сторона, не може слугувати підставою для внесення даних до ЄРДР, оскільки такі дії є безпосереднім предметом професійної діяльності установ щодо проведення відповідних медичних оглядів, оцінку яким надає суд в межах конкретної справи.

Іншими словами, заявником не наводяться в заяві обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень, а зазначаються дії, які він вважає неправомірними, тобто на думку суду вказане звернення є фактичною незгодою заявника з вчиненими процесуальними діями осіб, а також незгодою з доказами в справі відносно нього та відсутністю підстав для накладення на нього стягнення, без наведення достатніх відомостей, які б свідчили про те, що вони (дії чи бездіяльність) або рішення є злочинними та для оскарження яких передбачений певний порядок.

Ч. 2 ст. 307 КПК України передбачений перелік рішень за наслідками розгляду скарг осіб, на бездіяльність правоохоронних органів, в тому числі і на бездіяльність, пов`язану з невнесенням відомостей до ЄРДР. Згідно п. 4 ч. 2 ст. 307 КПК України, результатом розгляду скарги на бездіяльність відповідної службової особи, може бути рішення про відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи наведене, а також за відсутності наведених в заяві скаржника достатніх даних, що могли свідчити про вчинення кримінального правопорушення, на думку суду УСБ України в Сумській області обґрунтовано по зазначеному зверненню ОСОБА_3 не були внесені відомості до ЄРДР.

Інші обставини, наведені в скарзі заявника не доводять його вимог щодо необхідності внесення даних до ЄРДР, як і не спростовують зазначених висновків суду, з огляду на зміст дослідженого в судовому засіданні звернення та наданих матеріалів.

Таким чином, з поданої скарги та матеріалів не вбачається, а в судовому засіданні так і не було встановлено наявності достатніх підстав для внесення відомостей до ЄРДР, а тому скарга є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

Згадана позиція суду цілком узгоджується з висновками Верховного Суду, висловленими в постанові від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 та в постанові від 30 вересня 2021 року в справі справа № 556/450/18.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 214, 303-307 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність УСБ України в Сумській області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань по заяві від 28 травня 2025 року, про вчинені на його думку кримінальні правопорушення працівниками СБ України та медичними працівниками, пов`язаними з внесенням завідомо неправдивих відомостей до документів стосовно огляду на визначення стану сп`яніння заявника та введення в зв`язку з цим суду в оману.

Положення ч. 3 ст. 307 КПК України щодо заборони оскарження ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), згідно з Рішенням Конституційного Суду № 4-р(II)/2020 від 17.06.2020.

Слідчий суддя ОСОБА_1