С О Л О М ' Я Н С Ь К И Й Р А Й О Н Н И Й С У Д М І С Т А К И Є В А
__________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

І. Вступна частина

04 вересня 2025 року в м. Києві

Слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах ОСОБА_4 на постанову дізнавача Солом`янського управління поліції ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 про відмову у визнанні потерпілим в кримінальному провадженні № 0000153 від 12.02.2024.

ІІ. Мотивувальна частина

19 серпня 2025 року до слідчого судді надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , подана в інтересах ОСОБА_4 на постанову дізнавача Солом`янського управління поліції ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 від 13.08.2025 про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілим в кримінальному провадженні № 0000153 від 12.02.2024.

На обґрунтування скарги зазначає, що Відділом дізнання Солом`янського управління поліції ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000153 від 12.02.2024 за ознаками злочину передбаченого ч. 4 ст. 358 Кримінального кодексу України.

Скаржник зазначав, що кримінальне провадження за №0000153 від 12.02.2024 було зареєстроване саме за його заявою. В подальшому ним було подане і клопотання про вручення йому як представнику ОСОБА_4 пам`ятки про права потерпілого, залучення його до участі в кримінальному провадженні в якості представника потерпілого.

Натомість, як зазначає Скаржник, у відповідь на своє клопотання він отримав копію постанови дізнавача від 13.08.2025 про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні.

Вказану постанову Скаржник вважає необгрунтованою з огляду на наступне.

У заяві про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 посилався на те, що неправомірними діями адвоката ОСОБА_6 , які полягали в неправдивому повідомленні суду про повноваження представляти іншу особу в Київському апеляційному суді та неправдивому повідомленні суду про нібито визнання ОСОБА_4 вимог заяви про видачу виконавчого листа від 31.03.2023 року, йому була заподіяна майнова шкода в особливо великих розмірах - 1 145 361,00 доларів США, що дорівнює 41 884 248,30 грн. за курсом НБУ на 20 жовтня 2022 року та 25 000,00 грн. (ці суми зафіксовані у рішенні Київського апеляційного суду).

Представництво без повноважень та саме ця заява про визнання позову ОСОБА_6 від імені ОСОБА_4 фактично і призвела до завдання майнової шкоди ОСОБА_4 , адже ОСОБА_4 не міг уповноважувати ОСОБА_6 визнавати позов, або представляти його інтереси, оскільки вони навіть не були знайомі і ніколи в житті не спілкувались.

Такими неправомірними діями, як вважає Скаржник, адвокат ОСОБА_6 у складі організованої групи сприяв у відчуженні і заволодінні третіми особами майном (нерухомістю, земельними ділянками) ОСОБА_4 у особливо великому розмірі у сумі більше мільйона доларів США.

Окрім тексту самої заяви про злочин до цього кримінального провадження були долучені і експертні дослідження про вартість відчуженої нерухомості та землі які належали ОСОБА_4 , матеріали судової справи Київського апеляційного суду №824/82/23, аудіозаписи судових засідань.

Крім того, як зазначає Скаржник, ОСОБА_4 окрім майнової шкоди, була заподіяна і моральна шкода, адже будинок та земельні ділянки якими заволоділи шахраї за сприянням адвоката ОСОБА_6 належали покійним батькам ОСОБА_4 , є сімейною спадщиною сім`ї ОСОБА_7.

Таким чином, як вважає адвокат, мотиви прийняття дізнавачем рішення про відмову у задоволенні заяви про залучення ОСОБА_4 до кримінального провадження як потерпілого не відповідають фактичним обставинам справи, а тому постанову від 13.08.2025 просить скасувати та зобов`язати дізнавача у кримінальному провадженні ще раз розглянути клопотання про визнання ОСОБА_4 потерпілим.

У судове засідання Скаржник не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Представник Солом`янського управління поліції ГУНП у м. Києві також до суду не з`явився.

Неявка учасників не перешкоджає розгляду справи.

Перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України.

Зокрема, у відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора про відмову у визнанні потерпілим. Відповідно до ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо нього кримінального правопорушення або заяви про залучення його до провадження як потерпілого. За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді (ч. 5 ст. 55 КПК України).

Як вбачається з наявних матеріалів, предметом розслідування у кримінальному провадженні є можливе незаконне представництво адвокатом ОСОБА_6 інтересів ОСОБА_4 у суді, що призвело до відчуження майна останнього.

Подаючи заяву про залучення ОСОБА_4 в якості потерпілого, адвокат ОСОБА_3 зазначив, що внаслідок дій ОСОБА_6 , які мають ознаки злочину, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, ОСОБА_4 була заподіяна шкода, що підтверджується: заявою про вчинення кримінального правопорушення від 12.02.2024, в якій описано причинно-наслідковий зв`язок між діями ОСОБА_6 та майновою шкодою в розмірі 1 145 361,00 доларів США; висновками про вартість відчуженого майна від 16 жовтня 2023 року; матеріалами судової справи Київського апеляційного суду №824/82/23, аудіозаписами судових засідань; фактом моральної шкоди, пов`язаної з втратою сімейної спадщини (будинку та земельних ділянок, що належали покійним батькам ОСОБА_4 ).

Слідчий суддя звертає увагу на те, що в постанові від 13 серпня 2025 року про відмову у визнанні потерпілим зазначені доводи адвоката залишені поза увагою дізнавача, нею не наведено аргументів, чому саме вона їх відкидає, і чому саме їх недостатньо для визнання ОСОБА_4 потерпілим. Постанова є надто формальною, в ній не наведено аналізу фактичних обставин, міркувань дізнавача, з яких вона виходила, не приймаючи аргументи адвоката.

Зі змісту ст. 110 КПК України вбачається, що постанова слідчого повинна містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу. Всупереч вказаним вимогам дізнавачем не наведено наявних, очевидних та достатніх підстав вважати, що заявнику ОСОБА_4 не завдано матеріальної чи моральної шкоди.

Як вбачається з практики Європейського суду з прав людини (рішення у справі Шевченко проти України від 04 квітня 2006 року (п.74), Трубніков проти Росії від 05 липня 2005 року (п.93) виключення заявника з провадження шляхом ненадання йому статусу жертви суперечить звичайній практиці, оскільки він позбавлений можливості брати участь в ході розслідування.

Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність скасування постанови від 13.08.2025 про відмову визнанні ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні №0000153 від 12.02.2024.

Враховуючи, що саме до повноважень слідчого та прокурора належить питання визнання особи потерпілою у кримінальному провадженні, слідчий суддя позбавлений можливості зобов`язати його задовольнити таке клопотання. Скасування постанови від 13.08.2025 в даному випадку свідчить про обов`язок дізнавача, який здійснює досудове розслідування (дізнання) у даному кримінальному провадженні, виконати дії передбачені ч. 2 ст. 55 КПК України, або, за наявності належної аргументації, прийняти нове рішення за ч. 5 ст. 55 КПК України в межах кримінального провадження №0000153.

ІІІ. Резолютивна частина

Керуючись ст. ст. 55, 303, 307 КПК України, слідчий суддя ухвалив:

1.Скаргу адвоката ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову дізнавача Солом`янського управління поліції ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 від 13 серпня 2025 року про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілим в кримінальному провадженні №0000153 від 12.02.2024.

Зобов`язати уповноваженого дізнавача Солом`янського управління поліції ГУНП у м. Києві повторно розглянути заяву адвоката ОСОБА_3 про залучення ОСОБА_4 як потерпілого у кримінальному провадженні №0000153 від 12.02.2024.

2.Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: