Справа № 643/5764/25
Провадження № 1-кс/643/1916/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2025 року слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Харкові клопотання прокурора відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000415 від 25.05.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 353, ч. 2 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованим у місті Полтаві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000415 від 25.05.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 353, ч. 2 ст. 307 КК України.

Процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Харківської обласної прокуратури.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , будучи тимчасово звільненим наказом начальника ГУНП в Харківській області № 39 від 20.01.2023 з органів Національної поліції, оскаржуючи вказане рішення у судовому порядку, не маючи постійного джерела доходу, на початку травня 2023 року, однак не пізніше 09.05.2023, точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, будучи колишнім працівником органів Національної поліції України (далі НПУ) та достовірно обізнаним про встановлений законодавством України порядок реагування працівниками НПУ в разі виявлення ознак адміністративного чи кримінального правопорушення, а також про наслідки застосування санкцій адміністративно - та кримінально-правового характеру за вчинення відповідних правопорушень, маючи корисливий намір, спрямований на заволодіння майном інших осіб, вирішив зайнятися злочинною діяльністю, а саме скоєнням в умовах воєнного стану особливо тяжких злочинів проти власності - вимагання грошових коштів від осіб, які беруть участь у незаконному обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, з погрозою обмеженням прав, свобод і законних інтересів таких осіб, а також розголошення відомостей, які останні бажають зберегти в таємниці.

Розробивши злочинний план, колишній працівник НПУ - ОСОБА_4 вирішив залучити до здійснення злочинної діяльності раніше знайомих йому осіб, а саме цивільних осіб ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які погодились вчиняти злочини діючи за попередньою змовою групою осіб.

Так, ОСОБА_4 , діючи з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, за попередньою змовою групою осіб спільно із ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , 09.05.2023 фактично затримали ОСОБА_8 , який здійснював придбання та зберігання наркотичних засобів, після чого, застосовуючи погрози обмеженням прав, свобод і законних інтересів останнього, а також розголошення відомостей, які ОСОБА_8 бажає зберегти в таємниці, вимагали від останнього та отримали грошові кошти в розмірі 76000 грн, чим ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення злочин, передбачений ч. 4 ст. 189 КК України вимагання, тобто вимога передачі чужого майна з погрозою обмеженням прав, свобод і законних інтересів потерпілого, а також розголошення відомостей, які потерпілий бажає зберегти в таємниці, вчинене за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, а також ч. 2 ст. 353 КК України, тобто самовільне присвоєння владних повноважень, поєднане із вчиненням будь-яких суспільно небезпечних діянь, з використанням службового посвідчення працівника правоохоронного органу.

Крім того, ОСОБА_4 , діючи з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, за попередньою змовою групою осіб спільно із ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , 27.09.2023 фактично затримали ОСОБА_9 , який здійснював придбання та зберігання наркотичних засобів, після чого, застосовуючи погрози обмеженням прав, свобод і законних інтересів останнього, а також розголошення відомостей, які ОСОБА_9 , бажає зберегти в таємниці, вимагали від останнього та отримали грошові кошти в розмірі 39000 грн, чим ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення злочин, передбачений ч. 4 ст. 189 КК України вимагання, тобто вимога передачі чужого майна з погрозою обмеженням прав, свобод і законних інтересів потерпілого, а також розголошення відомостей, які потерпілий бажає зберегти в таємниці, вчинене за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, повторно, а також ч. 2 ст. 353 КК України, тобто самовільне присвоєнні владних повноважень, поєднане із вчиненням будь-яких суспільно небезпечних діянь, з використанням службового посвідчення працівника правоохоронного органу.

Надалі, ОСОБА_4 , оскарживши в судовому порядку наказ начальника ГУНП в Харківській області про його звільнення з 08.11.2023 був поновлений на посаді оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділу поліції №3 Харківського районного управління поліції №3 ГУНП в Харківській області, а з 24.07.2024 призначений на посаду інспектора сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 1 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області.

Поновившись на службі, в середині серпня 2024 року, однак не пізніше 23.08.2024, точна дата, час та місце під час досудового розслідування не встановлені, ОСОБА_4 , обіймаючи посаду інспектора сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 1 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області, маючи спеціальне звання лейтенант поліції, здійснюючи функції представника влади та відповідно до ч. 3 ст. 18 КК України, приміток до ст. ст. 364, 368 КК України, вже будучи службовою особою, маючи корисливий намір на продовження отримання доходу від злочинної діяльності, отримавши переваги надані йому для виконання службових обов`язків, у вигляді отримання інформації від оперативних джерел, доступу до інформаційних електронних систем, таких як ІПНПУ та інших, а також інформації від спілкування з іншими працівниками поліції, дійсного службового посвідчення працівника НПУ, тощо, усвідомлюючи, що він, діючи самостійно або за попередньою змовою групою осіб, не зможе реалізувати свій злочинний корисливий умисел, розуміючи переваги скоєння кримінальних правопорушень у складі організованої групи, знаючи усі її ознаки, вирішив створити та очолити організовану груп, до складу якої залучив раніше йому знайомого ОСОБА_5 а також цивільну особу - ОСОБА_10 , визначивши спрямованість її злочинної діяльності - вчинення тяжких корупційних злочинів у сфері службової діяльності, а саме: одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе та третьої особи за невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду дій, а також в інтересах третьої особи, з використанням наданого службового становища, вчинене організованою групою.

Так, діючи в складі організованої групи її учасники працівник Національної поліції України ОСОБА_4 та цивільні особи ОСОБА_5 та ОСОБА_10 систематично вимагали та одержали неправомірну вигоду від осіб, які беруть участь у незаконному обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, за непритягнення останніх до кримінальної відповідальності, а саме:

-23.08.2024 ОСОБА_4 діючи у складі організованої групи за участю ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , а також за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , перебуваючи неподалік від будинку, розташованого за адресою: м. Харків, пр. Олександрівський, 132, вимагали та одержали від ОСОБА_11 грошові кошти у сумі 50000 гривень у якості неправомірної вигоди за нереєстрацію відповідно до діючого законодавства факту придбання та зберігання ОСОБА_11 наркотичної речовини, чим ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення злочин, передбачений ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 368 КК України - організація одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе та третьої особи, за невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду дій з використанням наданого службового становища, вчинене організованою групою, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди;

-10.09.2024 ОСОБА_4 , діючи у складі організованої групи за участю ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , перебуваючи у дворі будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , вимагали та одержали від ОСОБА_12 грошові кошти у сумі 80000 грн, у якості неправомірної вигоди за нереєстрацію, відповідно до діючого законодавства, факту незаконного придбання та зберігання її співмешканцем ОСОБА_13 наркотичного засобу, чим ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення злочин, передбачений ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 368 КК України - організація одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе та третьої особи, за невчинення такою службовою особою в інтересах третьої особи дій з використанням наданого службового становища, вчинене повторно, організованою групою, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди;

-10.10.2024 ОСОБА_4 , діючи у складі організованої групи за участю ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , перебуваючи неподалік від будинку АДРЕСА_2 , вимагали та одержали від ОСОБА_14 грошові кошти у сумі 38000 грн, у якості неправомірної вигоди за нереєстрацію у встановленому законодавством порядку інформації про вчинення ОСОБА_14 кримінального правопорушення у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, та, як наслідок, не ініціювання внесення відповідним органом досудового розслідування вказаних відомостей до ЄРДР та не притягнення останніх до кримінальної відповідальності, чим ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення злочин, передбачений ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 368 КК України - організація одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе та третьої особи, за невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду дій з використанням наданого службового становища, вчинене повторно, організованою групою, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.

09.04.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених:

- ч. 4 ст. 189 КК України - вимагання, тобто вимога передачі чужого майна з погрозою обмеженням прав, свобод і законних інтересів потерпілого, а також розголошення відомостей, які потерпілий бажає зберегти в таємниці, вчинене за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, та вчиненні вказаних дій повторно;

- ч. 2 ст. 353 КК України, тобто самовільне присвоєння владних повноважень службової особи, поєднане із вчиненням будь-яких суспільно небезпечних діянь, з використанням службового посвідчення працівника правоохоронного органу;

- ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 368 КК України, тобто у організації одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе та третьої особи за невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду дій, а також в інтересах третьої особи, з використанням наданого службового становища, вчинене організованою групою, поєднаному з вимаганням неправомірної вигоди, та вчиненні вказаних дій повторно.

09.04.2025 ОСОБА_4 затримано, в порядку ст. 615 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 353, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 368 КК України.

Так, встановлено, що ОСОБА_4 використовував зазначений автомобіль «AUDI S6» під час здійснення злочинної діяльності, зокрема, 10.10.2024 використовував його для стеження за особою, прибував та залишав місце вчинення злочину, під час затримання, вимагання та одержання від ОСОБА_14 грошових коштів у сумі 38000 грн, у якості неправомірної вигоди за нереєстрацію у встановленому законодавством порядку інформації про вчинення останнім кримінального правопорушення у сфері незаконного обігу наркотичних засобів.

Використання ОСОБА_4 автомобілю «AUDI S6», державний реєстраційний номерний знак « НОМЕР_1 », кузов № НОМЕР_2 , в злочинних цілях, як знаряддя вчинення злочину підтверджуються матеріалами кримінального провадження, а саме: протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_14 від 11.10.2024; протоколом огляду заявника та вручення грошових коштів від 10.10.2024; протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії контроль за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту № 2899 від 10.10.2024; протоколом проведення негласної слідчої (розшукової) дії візуальне спостереження за особою у публічно доступних місцях №3043 від 28.10.2024; протоколом проведення аудіо-, відео-контролю осіб ОСОБА_4 № 3042 від 12.09.2024 та ОСОБА_5 № 3041 від 29.10.2024;- іншими матеріалами кримінального провадження.

Водночас, встановлено, що ОСОБА_4 фактично підшукав та здійснив придбання автомобілю «AUDI S6», державний реєстраційний номерний знак « НОМЕР_1 », кузов № НОМЕР_2 за грошові кошти отриманні внаслідок злочинної діяльності, тобто за грошові кошти отримані злочинним шляхом, приблизно на загальну суму 70000 доларів США, що станом на 26.09.2024, тобто на дату набуття права власності, згідно курсу НБУ складала 2888529 грн.

Так, зокрема, в ході досудового розслідування було задокументовано фактичне придбання ОСОБА_4 автомобілю «AUDI S6», державний реєстраційний номерний знак « НОМЕР_1 », кузов № НОМЕР_2 та фіктивне його оформлення, шляхом здійснення реєстрації на третю особу, а саме його дідуся - ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Зазначені обставини також підтверджуються матеріалами кримінального провадження, а саме: протоколом за результатами проведення НСРД зняття інформації з електронних комунікаційних мереж №15-09/Х-102 від 20.01.2025; протокол за результатами НСРД зняття інформації з електронних комунікаційних мереж № 3330 від 29.11.2024.

Крім того, фіктивне оформлення ОСОБА_4 транспортних засобів на свого дідуся - ОСОБА_15 також підтверджується інформацією з «Національної автоматизованої інформаційної системи департаменту Державної автомобільної інспекції», а саме відомостями щодо автомобілю «Toyota Land Cruiser Prado 150», державний реєстраційний номерний знак « НОМЕР_4 », який також був зареєстрований на ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та який підозрюваний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 використовував під час здійснення злочинної діяльності. При цьому, автомобіль «Toyota Land Cruiser Prado 150» було продано 24.06.2024, тобто за 2 дні до придбання автомобілю «AUDI S6».

Водночас, відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми доходів, нарахованих фізичній особі податковим агентом, та/або суми доходів, отриманих самозайнятими особами, а також суму річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи, загальний розмір доходу отриманого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , за проміжок часу з 3 кварталу 2014 року по лютий 2025 року складає 1522951,27 грн.

Одночасно, відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми доходів, нарахованих фізичній особі податковим агентом, та/або суми доходів, отриманих самозайнятими особами, а також суму річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи, загальний розмір доходу отриманого ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , за проміжок часу з 3 кварталу 2003 року по вересень 2024 року складає 129290,23 грн.

З вищезазначеного вбачається, що у власника автомобілю «AUDI S6», державний реєстраційний номерний знак « НОМЕР_1 », кузов № НОМЕР_2 , а саме ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відсутні джерела доходу, які б дозволяли здійснити придбання зазначеного автомобілю за власні грошові кошти, а отже підтверджує фактичне здійснення його придбання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за грошові кошти отриманні злочинним шляхом.

Крім того, від оперативного підрозділу Другого ОВ ТУ ДБР у м. Полтаві надійшла інформація, що ОСОБА_4 , маючи намір залишити територію України та переховуватись від органу досудового розслідування, з метою обготівкування грошових коштів, намагається продати нещодавно фактично придбаний ним та фіктивно оформлений на свого дідуся - ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , автомобіль «AUDI S6», державний реєстраційний номерний знак « НОМЕР_1 », кузов № НОМЕР_2 , який використовувався ним під час здійснення злочинної діяльності. З вказаною мето, ОСОБА_4 відвіз автомобіль до м. Києва та за допомогою третіх осіб, розмістив інформацію про його продаж на інтернет ресурсі сайті з продажу автомобілів із зазначенням його вартості у розмірі 65000 доларів США.

На підставі ухвали слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 03.04.2025 (справа № 643/5212/25, провадження № 1-кс/643/1732/25), 09.04.2025 проведено обшук автомобілю, який перебував у користуванні ОСОБА_4 , а саме: автомобілю «AUDI S6», державний реєстраційний номерний знак « НОМЕР_1 », кузов № НОМЕР_2 , який фактично знаходився за адресою: Київська обл., с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Велика Кільцева, 4-Л, та в ході якого виявлено та вилучено, зокрема:

1) свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 на автомобіль «AUDI S6», державний реєстраційний номерний знак « НОМЕР_1 »;

2) довіреність № 723 від 30.03.2025 на право користування та розпорядження автомобілем «AUDI S6», державний реєстраційний номерний знак « НОМЕР_1 »;

3) ключ від автомобілю «AUDI S6», державний реєстраційний номерний знак « НОМЕР_1 »;

4) автомобіль «AUDI S6», державний реєстраційний номерний знак « НОМЕР_1 », кузов № НОМЕР_2 .

Згідно інформації з «Національної автоматизованої інформаційної системи департаменту Державної автомобільної інспекції» власником автомобілю «AUDI S6», державний реєстраційний номерний знак « НОМЕР_1 », кузов № НОМЕР_2 , є ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Згідно матеріалів кримінального провадження фактичним користувачем автомобілю «AUDI S6», державний реєстраційний номерний знак « НОМЕР_1 », кузов № НОМЕР_2 , є підозрюваний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час вчинення злочину обіймаючий посаду: інспектора сектору реагування патрульної поліції відділу поліції №1 Чугуївського районного управління поліції ГУНП в Харківській області, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_4 (на даний час утримується в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» за адресою: м. Харків, вул. Полтавський Шлях, 99, 61000).

Захисником підозрюваного ОСОБА_4 є ОСОБА_16 (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 1893 від 18.02.2015 видане Радою адвокатів Харківської області), 61050, Харківська обл., Харківський р-н., м. Харків, вул. Богдана Хмельницького 13, т. .

Так, вилучення автомобілю «AUDI S6», державний реєстраційний номерний знак « НОМЕР_1 », кузов № НОМЕР_2 , свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 на автомобіль «AUDI S6», державний реєстраційний номерний знак « НОМЕР_1 », а також ключів від автомобілю «AUDI S6», державний реєстраційний номерний знак « НОМЕР_1 », обумовлено потребою запобігання можливості та недопущення його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження підозрюваним ОСОБА_4 , оскільки останній використовував даний транспортний засіб, як знаряддя вчинення злочину під час здійснення злочинної діяльності в складі організованої групи за вищезазначених обставин.

Крім того, відомості викладені у вилученій в ході обшуку довіреності № 723 від 30.03.2025, також мають доказове значення для досудового розслідування. Так, згідно довіреності, фактичний власник зазначеного автомобілю «AUDI S6» - ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уповноважує, ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (який входить до складу організованої групи створеної ОСОБА_4 та є підозрюваним у кримінальному провадженні), експлуатувати та розпоряджатися автомобілем «AUDI S6», державний реєстраційний номерний знак « НОМЕР_1 », кузов № НОМЕР_2 , в тому числі здійснювати зняття та постановку на облік, оформляти договори купівлі-продажу, тощо.

У зв`язку із тим, що вилучені речі можливо зберегли на собі сліди злочину, та містять інші дані, які будуть використані, як доказ факту і обставин, що встановлюються під час розслідування кримінального провадження, постановою слідчого від 09.04.2025 вони визнані речовими доказами.

Зазначені виявлені речі потребують подальшої перевірки шляхом детального огляду, аналізу отриманої інформації та перевірки шляхом проведення подальших слідчих (розшукових) дій, дослідження з участю спеціалістів.

Одночасно, ОСОБА_4 підозрюється, зокрема, у вчиненні тяжких злочинів передбачених ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 368 КК України, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна, а також особливо тяжких злочинів, передбачених ч. 4 ст. 189 КК України, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Розуміючи можливість призначеного йому покарання ОСОБА_4 може вчиняти дії спрямовані на перешкоджання проведення слідчих, процесуальних дій органом досудового розслідування чи суду. Вказані обставини, в сукупності з його негативним способом життя, що виразився у вчиненні злочину в умовах воєнного стану введеного на території України, порушенні присяги працівника поліції, підтверджує можливість ОСОБА_4 вчиняти дії, що будуть перешкоджати кримінальному провадженню, а саме приховати, знищити, відчужити, тощо майно, яке фактично перебувало у його користуванні та використовувалось останнім під час здійснення злочинної діяльності.

Одночасно, накладення арешту на автомобіль AUDI S6», державний реєстраційний номерний знак « НОМЕР_1 », кузов № НОМЕР_2 , обумовлено тим, що вказаний транспортний засіб було фактично придбано ОСОБА_4 за грошові кошти отриманні злочинним шляхом, тобто накладення арешту на вказаний транспортний засіб є необхідним з метою забезпечення виконання вироку в частині спеціальної конфіскації майна.

Так, 10.09.2025 до Московського районного суду м. Харкова подано клопотання про накладення арешту на майно, яке 09.04.2025 вилучене в ході обшуку автомобілю, який перебував у користуванні ОСОБА_4 , а саме: автомобілю «AUDI S6», державний реєстраційний номерний знак « НОМЕР_1 », кузов № НОМЕР_2 , який фактично знаходився за адресою: Київська обл., с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Велика Кільцева, 4-Л.

Ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_18 від 11.04.2025 (справа №643/5570/25, провадження №1-кс/643/1857/25) клопотання про арешт майна, а саме майна яке 09.04.2025 вилучене в ході обшуку автомобілю, який перебував у користуванні ОСОБА_4 , а саме: автомобілю «AUDI S6», державний реєстраційний номерний знак « НОМЕР_1 », кузов № НОМЕР_2 , який фактично знаходився за адресою: Київська обл., с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Велика Кільцева, 4-Л, повернуто прокурору для усунення недоліків. Копію вказаної ухвали отримано о 12.00 год 14.04.2025. Зазначені в ухвалі слідчого судді недоліки усунуто в повному обсязі.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації в державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Так, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, винесено постанову про визнання речовими доказами вилученого майна, оскільки мається необхідність проведення ряду експертних досліджень та інших процесуальних дій з вилученим майном. Окрім того, частина вилученого, на думку органу розслідування майна, сама по собі підтверджує факти вчинених правопорушень.

Таким чином, встановлено достатньо об`єктивних даних які свідчать, що зазначені предмети, є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому на підставі п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України на них доцільно накласти арешт з метою збереження речових доказів та недопущення їх знищення, пошкодження, приховування, перетворення або відчуження.

Також, необхідність накладення арешту на вищевказані речі зумовлюється тим, що в подальшому буде забезпечено проведення ряду слідчих дій, таких як огляд вилученого майна, додаткові огляди, а також в разі необхідності призначення та проведення судових експертиз, таких як комп`ютерно-технічна та ін., які будуть відігравати суттєву роль для встановлення об`єктивної істини у вищевказаному кримінальному провадженні.

Слід звернути увагу на те, що не застосування цього заходу буде перешкоджати встановленню істини по справі внаслідок того, що вилучене майно може бути спотворене чи взагалі знищеним.

Окрім того, відповідно до ч. 1 ст. 96-1 КПК України, спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого частиною першою статті 150, статтею 154, частинами другою і третьою статті 159 - 1, частиною першою статті 190, статтею 192, частиною першою статей 204, 209 - 1, 210, частинами першою і другою статей 212, 212 - 1, частиною першою статей 222, 229, 239 - 1, 239 - 2, частиною другою статті 244, частиною першою статей 248, 249, частинами першою і другою статті 300, частиною першою статей 301, 302, 310, 311, 313, 318, 319, 362, статтею 363, частиною першою статей 363 - 1, 364 - 1, 365 - 2 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 96-2 КПК України, спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно, зокрема, були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Таким чином, також вбачається можливість застосування спеціальної кваліфікації відносно вилученого майна під час подальшого судового розгляду у кримінальному провадженні.

Прокурор в судове засідання не з`явився, разом з клопотанням надав заяву в якій посилаючись на велике навантаження на органи Харківської обласної прокуратури просив вказане клопотання розглянути за відсутності прокурора.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_16 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

В зв`язку з розглядом клопотання за відсутності учасників кримінального провадження, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до вимог ч. 4 ст. 107 КПК України.

Розглянувши клопотання та дослідивши додані до нього матеріали, слідчий суддя вважає клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Виходячи зі змісту вимог ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, одним з яких, згідно з п. 7 ч. 2 вказаної статті, є арешт майна, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, та є тимчасовим позбавленням за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Враховуючи, що у органу досудового розслідування наявні достатні підстави вважати, що існує реальна загроза перереєстрації права власності на вказане рухоме майно до закінчення розгляду клопотання, тому з метою забезпечення арешту майна є доцільним проводити розгляд даного клопотання без виклику власника майна.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно вимог ч. 6 ст. 132 КПК України, до клопотання слідчого, прокурора про застосування заходу забезпечення кримінального провадження додається витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.

Більш того, в статті 223 КПК України викладені вимоги до проведенні слідчих (розшукових) дій. Так, відповідно до ч.1, 2 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні; підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Стороною обвинувачення доведено, що зазначене в клопотанні прокурора майно, яке фактично перебуває у володінні та користуванні підозрюваного ОСОБА_15 , а саме на майно вилучене під час обшуку автомобілю «AUDI S6», державний реєстраційний номерний знак « НОМЕР_1 », кузов № НОМЕР_2 , який фактично знаходився за адресою: Київська обл., с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Велика Кільцева, 4-Л, а саме на:1) свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 на автомобіль «AUDI S6», державний реєстраційний номерний знак « НОМЕР_1 »; довіреність № 723 від 30.03.2025 на право користування та розпорядження автомобілем «AUDI S6», державний реєстраційний номерний знак « НОМЕР_1 »; ключ від автомобілю «AUDI S6», державний реєстраційний номерний знак « НОМЕР_1 »; автомобіль «AUDI S6», державний реєстраційний номерний знак « НОМЕР_1 », кузов № НОМЕР_2 , має значення для забезпечення даного кримінального провадження. Незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт вказаного майна в подальшому може перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України, сторона обвинувачення довела слідчому судді необхідність арешту цього майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Також, згідно положень статті 1 Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява №31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А №296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява №48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року).

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A №52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A №98).

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі. З норм ст. 26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131-132, 170-175, 309, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке належить на праві власності ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_3 , шляхом заборони його відчуження, користування та розпорядження до скасування у встановленому КПК України порядку, а саме на майно вилучене під час обшуку автомобілю «AUDI S6», державний реєстраційний номерний знак « НОМЕР_1 », кузов № НОМЕР_2 , який фактично знаходився за адресою: Київська обл., с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Велика Кільцева, 4-Л, а саме на:

1) свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 на автомобіль «AUDI S6», державний реєстраційний номерний знак « НОМЕР_1 »;

2) довіреність № 723 від 30.03.2025 на право користування та розпорядження автомобілем «AUDI S6», державний реєстраційний номерний знак « НОМЕР_1 »;

3) ключ від автомобілю «AUDI S6», державний реєстраційний номерний знак « НОМЕР_1 »;

4) автомобіль «AUDI S6», державний реєстраційний номерний знак « НОМЕР_1 », кузов № НОМЕР_2 .

Визначити місцем зберігання автомобілю «AUDI S6», державний реєстраційний номерний знак « НОМЕР_1 », кузов № НОМЕР_2 , майданчик затриманих транспортних засобів ГУНП в Харківській області за адресою: м. Харків, вул. Сковороди, 106 або 107.

Визначити місцем зберігання іншого арештованого майна камеру зберігання речових доказів Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві (м. Полтава, вул. Гоголя, 25).

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час проголошення ухвали в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1