н/п 1-в/953/143/25
"02" червня 2025 р. Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого-судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання начальника Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків виконання обвинувального вироку у відношенні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 16.11.2021 Київським районним судом м. Харкова за ч.4 ст. 358 КК України до 1 року обмеження волі, із застосуванням ст. 75 КК України, звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-
24.04.2025 на адресу суду надійшло вказане клопотання стосовно ОСОБА_5 для вирішення питання про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків виконаннявироку Київського районного суду м. Харкова від 16.11.2021.
Представник Київського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, спрямував заяву про розгляд подання у його відсутність, та подання підтримав в повному обсязі.
Засуджений в судове засідання не з`явився, повідомлявся у встановленому законом порядку.
Прокурор Київської КОП м. Харкова ОСОБА_3 в судовому засіданні просив в задоволенні подання відмовити.
Відповідно до ст. 539 ч.4 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду.
Вироком Київського районного суду м. Харкова від 16.11.2021 ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України, та призначено йому покарання у вигляді 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, з покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

За обліковий період засуджений не з`являвся на реєстрацію до органу пробації, хоча в період іспитового строку нового злочину не скоїв, та на даний час перебуває у державному розшуку.

Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Правова природа вказаного виду звільнення від відбування призначеного покарання зумовлюється одностороннім обов`язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків. Особа, засуджена до певного виду покарання, не несе правового обов`язку застосовувати правообмеження, які входять до його змісту, сама до себе - це виключна одностороння компетенція спеціальних державних органів, які виконують покарання.

Водночас засуджена до певного виду покарання особа не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання покарання.

У ч. 1 ст. 80 КК України зазначено, що особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано протягом двох років у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі; три роки - у разі засудження до покарання у виді обмеження волі.

Орган пробації вказує на те, що з дня набрання вироку законної сили пройшло більше трьох років, нового злочину засудженим не вчинено, перебіг давності виконання вироку відносно засудженого не переривався, не зупинявся, підстав вважати, що засуджений ухиляється від відбування покарання не має, а тому є підстави для звільнення засудженого від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку, та перебування засудженого в розшуку не є підставами для незастосування до нього ст. 80 КК України у зв`язку із змінами в статті.

Частиною третьою статті 80 КК України передбачено положення щодо зупинення перебігу строку давності у разі, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання, а строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

У частині четвертій статті 80 КК України також передбачено положення про те, що перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий злочин.

Обчислення строку давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину.

Вказані положення свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

За таких обставин застосування статті 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі № 5-324кс15 (постанова від 24 грудня 2015 року) ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку, є особливим юридичним фактом, який може бути підтверджений лише обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Відповідно до наявної в матеріалах особової справи довідки УІАП ГУ НП в Харківській області станом на 16.04.2025, засуджений ОСОБА_5 оголошений в державний розшук.

Таким чином, аналізуючи вищевикладене, суд дійшов висновку проте, що з моменту ухвалення вироку Київського районного суду м. Харкова від 16.11.2021 у відношенні ОСОБА_5 та набранням ним законної сили сплинув термін більш, ніж три роки, відсутні дані про те, що засуджений вчинив нові злочини, однак, враховуючи, що засуджений на разі перебуває в державному розшуку, та останньому відомо про існування вказаного вироку, оскільки він його отримав 17.11.2021 в приміщенні суду, та до органу пробації останній не з`являвся для його виконання, тому суд вважає, що відсутні підстави для задоволення клопотання органу пробації.

За вказаних обставин, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні вказаного клопотання.

Керуючись ст.ст.537 ч.9, 539 ч.4 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання начальника Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків виконання обвинувального вироку у відношенні ОСОБА_5 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом семи діб з дня її оголошення.

Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує в порядку, передбаченому ст. 382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя - ОСОБА_6