Справа № 201/7133/25
Провадження № 1-кс/201/2690/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Соборного районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в залі Соборного районного суду міста Дніпра клопотання старшого слідчого в ОВС СВ 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях підполковника юстиції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Донецької обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003422, від 16.10.2024, за підозрою:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.111, ч. 7 ст. 111-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду із погодженим прокурором клопотанням про арешт майна підозрюваного.

Слідчим відділом 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0003422, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.10.2024, за підозрою громадянки України ОСОБА_5 ,у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Органом досудового розслідуванням було встановлено, що громадянка України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи вищу юридичну освіту, достатній рівень спеціальних знань і життєвого досвіду для усвідомлення фактів активної підривної діяльності рф та її представників проти України шляхом окупації та подальшої анексії території України в Донецькій області, розуміючи, що вищевказані нормативні документи є незаконними, оскільки явно прийняті всупереч Конституції України та чинного законодавства України, перебуваючи на території тимчасово окупованого міста Макіївка Донецької області, діючи умисно, керуючись власними переконаннями та ідеологічними мотивами, за власною ініціативою вирішила вчинити діяння на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України: наданні іноземній державі російській федерації та її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України в умовах воєнного стану, тобто вчинити державну зраду в умовах воєнного стану.

Реалізовуючи свій злочинний умисел на вчинення державної зради, в умовах воєнного стану, громадянка України ОСОБА_5 , з метою мати можливість надавати допомогу рф та її представникам у проведенні підривної діяльності проти України, в умовах воєнного стану, на підставі Закону рф «Про статус суддів» та інших нікчемних нормативно-правових актів т.зв. «ДНР», взяла участь у проведенні конкурсу на посаду т.зв. «судді Центрально-Міського районного суду міста Макіївки».

За результатами проведеного державними органами рф конкурсу, т.зв. «Наказом президента рф № 723 від 27.09.2023» ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було добровільно призначено на посаду так званого «голови Центрально-Міського районного суду м. Макіївки» (мовою оригіналу «председатель Центрально-Городского районного суда г. Макеевки») терміном на шість років, яку остання обіймає по теперішній час.

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реалізовуючи злочинний умисел, спрямований на вчинення державної зради в умовах воєнного стану, 27.09.2023 розпочала виконання службових обов`язків на посаді так званого «голови Центрально-Міського районного суду м. Макіївки», у приміщенні адміністративної будівлі Центрально-Міського районного суда м. Макіївки, розташованого за адресою: Донецька область, м. Макіївка, вул. Свердлова, 111, використовуючи матеріально-технічну базу суду, власні теоретичні знання і практичні навички, діючи відповідно до прийнятих керівництвом окупаційної влади рф нормативно-правових актів, тим самим надає іноземній державі російській федерації та її представникам допомогу в проведенні підривної діяльності проти України.

Перебуваючи на посаді так званого «голови Центрально-Міського районного суду м. Макіївки» та діючи відповідно до прийнятих керівництвом окупаційної влади рф нормативно правових актів, ОСОБА_5 неодноразово брала участь у засіданнях так званого «Центрально-Міського районного суду м. Макіївки» та ухвалювала рішення у якості судді при розгляді цивільних та кримінальних справ.

Крім того, ОСОБА_5 , будучи мешканкою міста Донецька, маючи вищу юридичну освіту, достатній рівень спеціальних знань і життєвого досвіду для усвідомлення фактів активної підривної діяльності рф та її представників проти України шляхом окупації та подальшої анексії території України в Донецькій області, розуміючи, що вищевказані нормативні документи є незаконними, оскільки явно прийняті всупереч Конституції України та чинного законодавства України, перебуваючи на території тимчасово окупованого міста Макіївка Донецької області, діючи умисно, керуючись власними переконаннями, за власною ініціативою, добровільно надала окупаційній владі рф згоду на співпрацю та зайняла посаду в незаконному судовому органі, створеному на тимчасово окупованій території.

Реалізовуючи свій злочинний умисел на зайняття посади в незаконних судових органах та співпрацю із представниками окупаційної адміністрації, громадянка України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою мати можливість надавати допомогу рф та її представникам, на підставі Закону рф «Про статус суддів» та інших нікчемних нормативно-правових актів т.зв. «ДНР», взяла участь у проведенні конкурсу на посаду так званого «голови Центрально-міського районного суду м. Макіївка» (мовою оригіналу «председатель Центрально-Городского районного суда г. Макеевки»).

За результатами проведеного державними органами рф конкурсу, «Наказом президента рф № 723 від 27.09.2023», ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , добровільно було призначено на посаду так званого «голови Центрально-міського районного суду м. Макіївка» терміном на шість років, яку остання обіймає по теперішній час.

Таким чином, встановлено наявність достатніх підстав для обґрунтованої підозри громадянки України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у державній зраді, вчиненій в умовах воєнного стану, тобто діяння, умисно вчиненого громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України: наданні іноземній державі допомоги в проведенні підривної діяльності проти України та у колабораційній діяльності, а саме у добровільному зайнятті громадянином України посади в незаконних судових органах, створених на тимчасово окупованій території.

29.05.2025 в газеті «Урядовий кур`єр» та на офіційному інтернет-сайті офісу Генерального Прокурора опубліковано повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Постановою слідчого від 05.06.2025 ОСОБА_5 , оголошено у розшук.

За таких обставин, зазначене майно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України підлягає арешту з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, у випадку доведення вини та визнання ОСОБА_5 судом винною у вчиненні інкримінованих їй злочинів.

Згідно з відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо ОСОБА_5 належать, на праві приватної власності:

-квартира АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 5994245;

-квартира АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 16107837;

-квартира АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 30736742.

На підставі викладеного, слідчий просив накласти арешт майно підозрюваної ОСОБА_5 , з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання та проводити розгляд клопотання в порядку ч. 2 ст. 172 КПК України без участі власника цього майна.

Слідчий у судове засідання для розгляду клопотання не з`явився, про час та місце його розгляду повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд клопотання про арешт майна за його відсутності, на задоволенні наполягав.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

З метою забезпечення арешту майна, клопотання розглядається без повідомлення підозрюваного та його захисника

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Відповідно до ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання за відсутності осіб, що не з`явилися.

Вивчивши матеріали клопотання та долучені до клопотання матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, виходячи з такого.

ОСОБА_5 , підозрюється у державній зраді, вчиненій в умовах воєнного стану, тобто діяння, умисно вчиненого громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України: наданні іноземній державі допомоги в проведенні підривної діяльності проти України та у колабораційній діяльності, а саме у добровільному зайнятті громадянином України посади в незаконних судових органах, створених на тимчасово окупованій території.

29.05.2025 в газеті «Урядовий кур`єр» та на офіційному інтернет-сайті офісу Генерального Прокурора опубліковано повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Постановою слідчого від 05.06.2025 ОСОБА_5 , оголошено у розшук.

Згідно з відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо ОСОБА_5 належать, на праві приватної власності:

-квартира АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 5994245;

-квартира АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 16107837;

-квартира АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 30736742.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно п.3 ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Вказана норма передбачає можливість накладення арешту на майно підозрюваного щодо якого здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.

За положеннями ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Пунктами 4, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу). У положеннях пункту 4 цієї ж статті йдеться про те, що у разі задоволення клопотання слідчий суд, застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна, суд зобов`язаний застосовувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Отже, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Таким чином, за наявності усіх підстав для арешту майна, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, шляхом накладення арешту на зазначене в клопотанні майно.

Керуючись ст. ст.117, 170-173 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС СВ 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях підполковника юстиції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Донецької обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003422, від 16.10.2024, за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Накласти арешт на майно яке належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , підозрюваній у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України, а саме:

-квартири АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 5994245;

-квартири АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 16107837;

-квартири АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 30736742.

Заборонити розпоряджатися, користуватися та відчужувати вказане майно на час досудового розслідування та судового розгляду у даному кримінальному провадженні.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1