КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/4058/2025 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2025 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційними скаргами прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у сфері протидії організованій злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 12 травня 2025 року про арешт майна,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

представника власника майна ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 12 травня 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у сфері протидії організованій злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001810 від 31.08.2024 року.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, прокурор першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у сфері протидії організованій злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 подав апеляційні скарги, в яких просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 12 травня 2025 року та постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора задовольнити та накласти арешт на майно, а саме на: грошові кошти в сумі 73 604 дол. США, 767 400 грн., 79 600 Євро, виявлені та вилучені 12.11.2024 року під час обшуку квартир, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , а також за адресою: АДРЕСА_2 , проведеного на підставі ухвал слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24.10.2024 року, за місцями проживання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Обґрунтовуючи доводи апеляційних скарг, прокурор зазначає, що ухвала слідчого судді Печерського районного суду м. Києва є незаконною та необгрунтованою і підлягає скасуванню через невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Посилається на те, що відповідно до долучених до клопотання відомостей про доходи ОСОБА_8 , він за останні 5 років отримав 465 087,75 грн., що явно не відповідає розміру вилучених грошових коштів.

В ході досудового розслідування здобуто достатньо даних, які свідчать про те, що вказані кошти отримані злочинним шляхом.

Слідчим вказані грошові кошти визнано речовими доказами.

Враховуючи викладене, виникла необхідність у застосуванні можливих заходів забезпечення кримінального провадження для припинення злочинної діяльності вказаних осіб, а також забезпечення відшкодування збитків, що спричинені злочином.

Також посилається на те, що під час проведення досудового розслідування отримані дані про те, що є підстави вважати, що грошові кошти, які належать ОСОБА_8 , є речовими доказами у кримінальному провадженні, адже набуті кримінально протиправним шляхом, зберегли на собі сліди злочину та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

В судове засідання власник майна ОСОБА_8 не з`явився, про дату, час та місце судового засідання його повідомлено у встановленому законом порядку, тому колегія суддів вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності власника майна, що не суперечить положенням ч. 4 ст. 405 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши доводи прокурора ОСОБА_6 , який підтримав подані ним апеляційні скарги та просив їх задовольнити, пояснення представника власника майна - адвоката ОСОБА_7 , який заперечував проти задоволення апеляційних скарг прокурора, дослідивши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції, перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги прокурора не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як убачається із наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів судового провадження, Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0001810 від 31.08.2024 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що на території України створене та функціонує злочинне угрупування, яке налагодило протиправний фінансовий механізм, направлений на формування штучного податкового кредиту з ПДВ підприємствами Київської області, в результаті чого завдаються економічні збитки інтересам Державного бюджету України, у вигляді недонадходження податків та обов`язкових платежів.

Так, встановлено, що на території Київської області, невстановленими особами зареєстровано на підставних осіб або придбано корпоративні права ряду підприємств, діяльність яких направлена на штучне маніпулювання кількісними та якісними показниками з метою можливості штучного формування податкового кредиту з ПДВ, з необхідною номенклатурою товарів/робіт, а також для конвертації безготівкових грошових коштів у готівку для підприємств користувачів.

Протиправний механізм діяльності полягає у використанні СГД-імпортерів, які протягом 2022-2024 років завищують вартість імпортованої продукції (важких дистилятів, газойлів, дизельного палива, нафтопродуктів) шляхом взаєморозрахунків між своїми підконтрольними підприємствами за рахунок нереалізованої продукції, яку фактично реалізовують за готівку, штучно завищують податковий кредит з ПДВ підприємствам реального сектору економіки.

Проведеними аналізом встановлено підприємства, які підконтрольні невстановленим особам та які зареєстровані на території Київської області і перебувають на податковому обліку в ГУ ДПС у Київській області, а саме: ТОВ «СТЕЙЛЕД» (код 44399678), ТОВ «УНІО» (код 44231911), ТОВ «РЕНД ПРЕМІУМ» (код 44368241), ТОВ «МІЛІВЕР» (код 42202632).

За результатами аналізу діяльності ТОВ «СТЕЙЛЕД» (код 44399678), ТОВ «УНІО» (код 44231911), ТОВ «РЕНД ПРЕМІУМ» (код 44368241), ТОВ «МІЛІВЕР» (код 42202632) встановлено ряд ознак, які вказують на протиправну діяльність вищевказаних підприємств з метою ухилення від сплати податків та легалізації коштів, отриманих злочинним шляхом, а саме:

- підприємства пов`язані однаковими ІР адресами та зареєстровані за однією адресою масової реєстрації, а саме: Київська обл., м. Бориспіль, вул. Нова, буд. 31-Б, офіс 126;

- підприємства не мають необхідної кількості кваліфікованого персоналу, майна, транспорту, складських приміщень, що надавало б змогу одночасно в значних об`ємах реалізувати таку групу товарів;

- підприємства здійснюють підміну номенклатури товару (скрут), спостерігається невідповідність обсягів придбаних та реалізованих товарів. Також спостерігається великий обсяг нереалізованих товарів даними СГД (скраплений газ, бензин, метанол, розчинник) без необхідних основних засобів для зберігання даних товарів (склади, нафтобази, тощо);

- підприємства мають низьку податкову віддачу, сума придбаних товарів дорівнює сумі реалізованих товарів, відсутня ділова мета здійснення господарської діяльності;

- підприємства здійснюють господарські взаємовідносини з платниками, які відповідають критеріям ризиковості;

- крім того, ТОВ «СТЕЙЛЕД» (код 44399678) рішенням комісії про відповідність/ невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку від 17.06.2024 № 13317 віднесено до ризикових (рішення діюче). ТОВ «УНІО» (код 44231911) рішенням комісії про відповідність/ невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку від 24.06.2024 № 13574 віднесено до ризикових (рішення діюче). ТОВ «МІЛІВЕР» (код 42202632) рішенням комісії про відповідність/ невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку від 07.06.2024 № 12754 віднесено до ризикових (рішення діюче).

Таким чином, діяльність вказаних СГД використовувалась невстановленими особами для прикриття незаконних переказів грошових коштів від «вигодонабувачів» на рахунки інших суб`єктів підприємницької діяльності, з метою їх подальшої легалізації, шляхом обготівкування з використанням підроблених офіційних банківських і податкових документів та розподілення між учасниками злочинного механізму.

Зокрема, під час аналітичного дослідження фінансово-господарської діяльності ТОВ «СТЕЙЛЕД», ТОВ «УНІО», ТОВ «РЕНД ПРЕМІУМ», ТОВ «МІЛІВЕР» вбачається, що у період з 01.01.2022 по 30.09.2024 року останніми зареєстровано податкові накладні з номенклатурою: дизельне паливо, бензин, газ скраплений, метанол та інше в адресу ризикових контрагентів-покупців, зазначених в п.3, на загальну суму 673 566 399,0 грн. (у т.ч. обсяг - 561 305 335,0 грн. та ПДВ 112 261 064,0 грн.), без фактичного постачання даних товарів.

В свою чергу, відповідний товар фактично реалізовувався службовими особами за готівку поза податковим контролем.

Разом з тим, засновниками вищевказаних підприємств є ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які є також засновниками ТОВ «ЕКВІТАС-КОНСАЛТ» (код 44547419) і ТОВ «ПАЛЬНЕ ПІВДЕНЬ» (код 45597811).

Під час аналізу руху коштів по розрахункових рахунках ТОВ «СТЕЙЛЕД», ТОВ «УНІО», ТОВ «РЕНД ПРЕМІУМ» і ТОВ «МІЛІВЕР» встановлено взаєморозрахунки з ТОВ «ЕКВІТАС-КОНСАЛТ» (код 44547419) і ТОВ «ПАЛЬНЕ ПІВДЕНЬ» (код 45597811).

Таким чином, є підстави вважати, що вищезгадані підприємства використовуються для вчинення кримінальних правопорушень.

Враховуючи вищевикладене, фінансово-господарська діяльність ТОВ «СТЕЙЛЕД» (код 44399678), ТОВ «УНІО» (код 44231911), ТОВ «РЕНД ПРЕМІУМ» (код 44368241), ТОВ «МІЛІВЕР» (код 42202632), а також пов`язаних з ними ТОВ «ЕКВІТАС-КОНСАЛТ», (код 44547419) і ТОВ «ПАЛЬНЕ ПІВДЕНЬ» (код 45597811) була здійснена з порушенням вимог податкового законодавства та була спрямована на отримання контрагентами-покупцями податкової вигоди в результаті документального фіксування господарських операцій без їх фактичного здійснення.

Згідно висновку аналітичного дослідження від 15.10.2024, ТОВ «УНІО» (), ТОВ «РЕНД ПРЕМІУМ» (), ТОВ «МІЛІВЕР» () занижено податок на прибуток у розмірі 101 034 960,0 грн., в тому числі:

- ТОВ «УНІО» () занижено податок на прибуток у розмірі 54 676 914,0 грн.

- ТОВ «РЕНД ПРЕМІУМ» (), занижено податок на прибуток у розмірі 40 702 947,0 грн.

- ТОВ «МІЛІВЕР» () занижено податок на прибуток у розмірі 5 655 099,0 грн.

З урахуванням вищевикладеного, аналітичним дослідженням встановлено, що ТОВ «СТЕЙЛЕД» (код 44399678), ТОВ «УНІО» (код 44231911), ТОВ «РЕНД ПРЕМІУМ» (код 44368241), ТОВ «МІЛІВЕР» (код 42202632), а також пов`язаних з ними ТОВ «ЕКВІТАС-КОНСАЛТ» (код 44547419), ТОВ «ПАЛЬНЕ ПІВДЕНЬ» (код 45597811), та інші ризикові контрагенти за період з 01.01.2022 по 30.09.2024 здійснили неправомірне перерахування коштів на загальну суму 504 325 400 грн., що може містити ознаки легалізації - набуття, володіння, використання, розпорядження майном, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом, у тому числі здійснення фінансової операції, вчинення правочину з таким майном, або переміщення, зміна форми (перетворення) такого майна, або вчинення дій, спрямованих на приховування, маскування походження такого майна або володіння ним, права на таке майно, джерела його походження, місцезнаходження, якщо ці діяння вчинені особою, яка знала або повинна була знати, що таке майно прямо чи опосередковано, повністю чи частково одержано злочинним шляхом.

Таким чином є підстави вважати, що фінансово - господарська діяльність ТОВ «СТЕЙЛЕД» (код 44399678), ТОВ «УНІО» (код 44231911), ТОВ «РЕНД ПРЕМІУМ» (код 44368241), ТОВ «МІЛІВЕР» (код 42202632), а також пов`язаних з ними ТОВ «ЕКВІТАС-КОНСАЛТ» (код 44547419), ТОВ «ПАЛЬНЕ ПІВДЕНЬ» (код 45597811), пов`язана з легалізацією майна, одержаного злочинним шляхом в особливо великих розмірах, що має бути доведено слідством.

Встановлено, що одним з підприємств із ознаками фіктивності є ТОВ «РЕНД ПРЕМІУМ» (код 44368241), директором та засновником якого у період часу з 15.12.2024 по 14.09.2024 року являвся ОСОБА_10 .

Водночас, під час допиту останнього в якості свідка встановлено, що ОСОБА_10 за період перебування на посаді ТОВ «РЕНД ПРЕМІУМ» будь-яких господарських операцій з метою отримання прибутку не здійснював.

Під час досудового розслідування встановлено, що до вчинення даного кримінального правопорушення причетний ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , а також за адресою: АДРЕСА_2 , який являвся засновником ТОВ «СТЕЙЛЕД» та ТОВ «УНІО».

Встановлено, що за місцем проживання ОСОБА_8 можуть знаходитися документи щодо протиправної діяльності ТОВ «Стейлед» (код 44399678), ТОВ «Уніо» (код 44231911), ТОВ «Ренд Преміум» (код 44368241), ТОВ «Мілівер» (код 42202632), ТОВ «Еквітас-Консалт», (код 44547419), ФГ «Шмель» (код 19228326), ТОВ «Пальне Південь» (код 45597811), чорнові записи, комп`ютерне обладнання (в тому числі носії інформації: флеш-накопичувачі, жорсткі диски, ноутбуки, планшети), яке використовувалося для вчинення злочину, мобільні телефони, планшети, флеш носії, засоби стільникового зв`язку, сім-картки мобільних операторів, упаковки та тримачі до сім-карт, банківські картки, документи щодо видачі коштів з банківських рахунків, чорнові записи, зіпсовані документи, блокноти, робочі зошити тощо, в яких може знаходитися інформація, яка має значення для кримінального провадження, інших предметів, що свідчать про обставини вчинення злочину і мають значення для встановлення істини у провадженні, які можуть бути засобами для розкриття злочину і виявлення винних осіб або для спростування обвинувачення чи пом`якшення відповідальності.

Таким чином, під час досудового розслідування виникла необхідність у проведенні обшуку за місцем проживання ОСОБА_8 з метою відшукання та вилучення предметів та документів щодо протиправної діяльності, які мають значення для досудового розслідування, а також містять відомості, які будуть використані як докази у розслідуваному кримінальному провадженні.

24.10.2024 року слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва винесено ухвали про надання дозволу на проведення обшуку квартир, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , а також за адресою: АДРЕСА_2 .

12.11.2024 року на підставі ухвал Печерського районного суду м. Києва проведено обшук квартир, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , а також за адресою: АДРЕСА_2 , під час якого, у числі іншого, виявлено та вилучено наступне майно: грошові кошти в сумі 73 604 дол. США, 767 400 грн., 79 600 Євро.

Відповідно до матеріалів провадження постановою слідчого від 01.04.2025 року зазначені у клопотанні прокурора грошові кошти визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0001810 від 31.08.2024 року.

09.04.2025 року (клопотання датоване 07.04.2025 року) прокурор першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у сфері протидії організованій злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001810 від 31.08.2024 року.

У поданому клопотанні прокурор просив накласти арешт на грошові кошти в сумі 73 604 дол. США, 767 400 грн., 79 600 Євро, виявлені та вилучені 12.11.2024 року під час обшуку квартир, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , а також за адресою: АДРЕСА_2 , проведеного на підставі ухвал слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24.10.2024, за місцями проживання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування доводів клопотання прокурор зазначав, що в ході досудового розслідування здобуто достатньо даних, які свідчать про те, що вказані кошти отримані злочинним шляхом.

Зазначав, що слідчим вказані грошові кошти визнано речовими доказами.

Прокурор вказував, що враховуючи викладене, виникла необхідність у застосуванні можливих заходів забезпечення кримінального провадження для припинення злочинної діяльності вказаних осіб, а також забезпечення відшкодування збитків, що спричинені злочином.

Також з метою забезпечення запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна, яке має критерії речових доказів у зазначеному кримінальному провадженні, необхідно накласти арешт на вилучені під час обшуку кошти.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 12 травня 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у сфері протидії організованій злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001810 від 31.08.2024 року.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про недоведеність наявності підстав для накладення арешту на грошові кошти в сумі 73 604 дол. США, 767 400 грн., 79 600 Євро, виявлені та вилучені 12.11.2024 року під час обшуку квартир, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , а також за адресою: АДРЕСА_2 , проведеного на підставі ухвал слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24.10.2024, за місцями проживання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з огляду на наступне.

Відмовляючи у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна, слідчий суддя виходив з того, що матеріалами клопотання не підтверджено та прокурором не доведено, що дане майно містить відомості, які можуть слугувати доказами у розслідуваному кримінальному провадженні або мають відношення до нього та необхідності у застосуванні такого заходу забезпечення, як арешт майна.

При цьому слідчий суддя обґрунтовано послався на ухвалу Київського апеляційного суду № 757/53064/24-к від 01.04.2025 року, якою скасовано ухвалу Печерського районного суду від 22 листопада 2024 року саме в частині накладення арешту на грошові кошти в сумі 73 604 дол. США, 767 400 грн., 79 600 Євро, виявлені та вилучені 12.11.2024 року під час обшуку квартир, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , а також за адресою: АДРЕСА_2 , проведеного на підставі ухвал слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24.10.2024 року.

У зазначеній ухвалі колегією суддів апеляційного суду враховані письмові заперечення на клопотання про арешт майна, з яких вбачається, що арештовані грошові кошти отримано ОСОБА_8 у законний спосіб, що підтверджується платіжними інструкціями, квитанціями та витягами платників податків з Державного реєстру фізичних осіб України.

У вищевказаній ухвалі колегія суддів зауважила про те, що наведені докази підтверджують законність джерел походження коштів, вилучених за результатами проведення обшуку квартир, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , а також за адресою: АДРЕСА_2 .

При цьому, колегія суддів звернула увагу на те, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2024 року не надано дозволу на вилучення грошових коштів.

Також слідчим суддею враховано, що стороною захисту в судовому засіданні було надано докази походження коштів, що підтверджується відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела та суми нарахованих доходів, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору, відповідь на запит в електронному вигляді від 11.03.2025 року (а.с. 181-185).

З огляду на вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання, оскільки прокурор не довів того, що вилучені грошові кошти мають відношення до розслідуваного кримінального провадження.

З такими висновками слідчого судді колегія суддів погоджується.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

У відповідності до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора, може бути виконано завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому, закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи при наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Чинним Кримінальним процесуальним кодексом України передбачено, що арешт на майно з метою збереження речових доказів можливий, коли існує сукупність розумних підстав і підозр вважати, що таке майно є доказом злочину.

З матеріалів судового провадження вбачається, що прокурором при зверненні до слідчого судді з клопотанням про арешт вищевказаного майна (грошових коштів) не в повній мірі дотримані вимоги вищевказаних норм КПК України та Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Так, обґрунтовуючи в клопотанні підстави для накладення арешту на вилучені грошові кошти, прокурор посилався на необхідність збереження даного майна як речових доказів у кримінальному провадженні.

Разом з тим, не зважаючи на те, що органом досудового розслідування визнано речовим доказом грошові кошти в сумі 73 604 дол. США, 767 400 грн., 79 600 Євро, виявлені та вилучені 12.11.2024 року під час обшуку квартир, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , а також за адресою: АДРЕСА_2 , прокурором у клопотанні та під час судового розгляду на даній стадії досудового розслідування не доведено таку мету арешту даного майна, як збереження речових доказів.

Так, надані суду матеріали, з урахуванням відомостей, які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0001810 від 31.08.2024 року, не містять відомостей та даних, які б давали розумні підстави вважати, що зазначене майно (грошові кошти) є об`єктом кримінально протиправних дій або набуте кримінально протиправним шляхом, зберегло на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Долучена до матеріалів клопотання постанова слідчого від 01.04.2025 року про визнання доказом у кримінальному провадженні вказаних коштів містить лише опис встановлених органом досудового розслідування обставин вчинення кримінального правопорушення, без належного обгрунтування висновку, яким конкретно ознакам речових доказів відповідає вилучене майно, зокрема, грошові кошти.

При цьому, у поданому прокурором клопотанні не вказано, у який спосіб та для з`ясування яких обставин, що мають значення у даному кримінальному провадженні, можливе використання вказаного майна, як доказу.

Ураховуючи наведені обставини, клопотання про арешт майна не містить, та органом досудового розслідування не надано доказів того, що грошові кошти, виявлені та вилучені 12.11.2024 року під час обшуку квартир, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , а також за адресою: АДРЕСА_2 , можуть бути речовими доказами у кримінальному провадженні № 0001810 від 31.08.2024 року.

На переконання колегії суддів, орган досудового розслідування у розумінні вимог ст. 132 КПК України не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні.

Відповідно до п. 1 ч. 10 ст. 170 КПК України передбачено, що не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

При цьому, слідчим суддею обґрунтовано встановлено, що ОСОБА_8 є добросовісним власником майна, набутого у встановленому законом порядку тажодних доказів, що вилучені коштиодержані від протиправної діяльності, чи є об`єктом кримінально-протиправних дій, матеріали клопотання не містять.

Відповідно ч. 1 ст. 173 КПК України, суд відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої 170 КПК України.

Таким чином, на переконання колегії суддів, арешт на вказане у клопотанні майно не може бути накладений за обставин, викладених в клопотанні прокурора про арешт майна та з метою, яка передбачена п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, а тому слідчий суддя обґрунтовано відмовив у його задоволенні.

З огляду на вищевикладене у сукупності, доводи прокурора про незаконність та необґрунтованість оскаржуваної ухвали слідчого судді колегія суддів вважає безпідставними та такими, що не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді.

Необгрунтованими є і доводи скарги прокурора про те, що грошові кошти в сумі 73 604 дол. США, 767 400 грн., 79 600 Євро, виявлені та вилучені 12.11.2024 року під час обшуку квартир, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , а також за адресою: АДРЕСА_2 , набуті кримінально протиправним шляхом, зберегли на собі сліди злочину та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, оскільки на підтвердження цих доводів прокурором до апеляційної скарги не долучено жодних доказів.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, та дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні клопотання прокурора, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора - без задоволення.

Керуючись ст.ст.170-173, 307, 309, 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду

п о с т а н о в и л а:

Апеляційні скарги прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у сфері протидії організованій злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 12 травня 2025 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4