Справа № 755/9893/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" серпня 2025 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001161 від 02.04.2025 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця міста Києва, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

за участю:

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

представника потерпілої ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

01.04.2025 року близько 21 години 20 хвилин ОСОБА_3 приїхав до своєї знайомої ОСОБА_9 , яка проживала за адресою: АДРЕСА_3 , після чого почав гучно стукати у двері її квартири, проте вона не відчиняла, тому ОСОБА_3 продовжив стукати у двері вказаної квартири.

На шум з коридору з квартири АДРЕСА_4 вийшла ОСОБА_6 , яка зробила ОСОБА_3 зауваження щодо порушення спокою жителів сусідніх квартир, внаслідок чого у ОСОБА_3 раптово виник злочинний умисел, направлений на умисне заподіяння тяжкого тілесного ушкодження ОСОБА_6 , шляхом заподіяння їй ударів ножем.

Реалізуючи свій умисел, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій та свідомо допускаючи настання тяжких наслідків у вигляді тяжкої шкоди здоров`ю потерпілої, ОСОБА_3 підійшов до ОСОБА_6 , дістав з кишені ніж та умисно наніс потерпілій три удари в різні частини тіла, зокрема в область черевної порожнини, праву сідничну область та праве плече, спричинивши потерпілій своїми діями тілесні ушкодження у вигляді: а) проникаючого колото-різаного поранення живота: рана (визначена клінічними лікарями як колото-різана) на передній черевній стінці в мезогастрії справа (розміром 1,5x0,3 см), від якої йде рановий канал латерально та проникає у черевну порожнину (глибиною до 8 см), з явищами гемоперитоніуму (наявність у черевній порожнині до 100 мл рідкої крові), що відноситься до тяжкого тілесного ушкодження; б) колото-різаного поранення правого плеча - рана (визначена клінічними лікарями як колото-різана) на переднє-зовнішній поверхні правого плеча у верхній третині (розмірами 1,2x0,5 см), від якої йде рановий канал, направлений ззаду, довжиною приблизно 5 см, який сліпо закінчується у м`язах, що відноситься до легкого тілесного ушкодження; в) колото-різане поранення правої сідничної ділянки - рана (визначена клінічними лікарями як колото-різана) в правій сідничні області (розмірами 1,5x0,5 см), від якої йде рановий канал, направлений медіально (у середину), довжиною приблизно 7 см, який сліпо закінчується у м`язах, що відноситься до легкого тілесного ушкодження, після чого ОСОБА_3 залишив місце події.

У подальшому потерпіла ОСОБА_6 була госпіталізована і їй надана медична допомога.

Допитаний у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав та показав, що 01.04.2025 року близько 22 години він приїхав до своєї знайомої ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_3 , почав стукати у вхідні двері її квартири, проте вона не відчиняла, після чого, припустивши, що вона не чує, він почав стукати гучніше, в цей час з сусідньої квартири вийшла потерпіла ОСОБА_6 разом з мамою, зробила йому зауваження, погрожувала, що викличе поліцію, потім ОСОБА_6 раптово підбігла до нього та відштовхнула, у цей час він, намагаючись уникнути конфліктної ситуації, хотів залишити місце події, проте потерпіла перегородила йому вихід з будинку, поводила себе агресивно та била його руками, після чого наступила йому на ногу та, як йому стало відомо пізніше, зламала палець на нозі, внаслідок чого він відчув сильний біль та, перебуваючи в стані шоку, дістав з кишені ніж, який напередодні події йому передала мати, та, намагаючись захиститись від потерпілої, наніс їй декілька ударів указаним ножем в область плеча та сідниці, точної кількості ударів не пам`ятає, при цьому наносити будь-які ушкодження потерпілій не мав умислу, хотів лише захиститись, після чого він вийшов з указаного будинку та поїхав додому, де його вранці затримали працівники поліції. Ніж, яким наносив удари, забрав з собою додому та в подальшому добровільно видав його працівникам поліції. Також ОСОБА_3 додав, що вибачився перед потерпілою та пропонував їй відшкодувати завдану шкоду, проте вона відмовилась.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини, вчинення кримінального правопорушення; 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання. Відповідно до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, передбачених ст. 91 КПК України покладається на прокурора.

Суд же відповідно до ст. 26 КПК України у кримінальному провадженні вирішує питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень, а ч. 1 ст. 337 КПК України передбачає, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, крім випадків, передбачених цією статтею.

Тобто обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, покладається на сторону обвинувачення безпосередньо у судовому засіданні.

Допитана у судовому засіданні, потерпіла ОСОБА_6 суду показала, що 01.04.2025 року близько 22 години, знаходячись за місцем проживання у АДРЕСА_5 , почула гучний стукіт у двері сусідки на поверсі, відчинила двері та побачила ОСОБА_3 , який стукав у двері сусідки, запитала у нього, чи все нормально, проте почула на свою адресу нецензурну лексику, після чого крізь відчинені двері з її квартири вибігла собака, тому вона вийшла до коридору, щоб забрати собаку, проте ОСОБА_3 , який поводив себе агресивно, раптово близько підійшов до неї ( ОСОБА_6 ), вона намагалась його відштовхнути, однак у цей час він лівою рукою дістав з кишені ніж та завдав ним близько п`яти-шести ударів, з яких три рази попав їй в область живота, руки та сідниці, ще один удар поверхнево зачепив її ключицю, водночас інші рази він промахнувся, після чого ОСОБА_3 залишив місце події. Також вона ( ОСОБА_6 ) додала, що жодних ударів ОСОБА_3 не завдавала, агресію відносно нього не проявляла, оскільки саме він був ініціатором конфлікту та без будь-якої причини наніс їй тілесні ушкодження, крім того палець на нозі ОСОБА_3 вона не могла зламати, оскільки на ногу йому не наступала, була взута в резинові домашні капці, крім того нічого не заважало ОСОБА_3 залишити місце події, уникнувши конфлікту, оскільки вихід знаходився за його спиною і вона не могла завадити йому залишити приміщення. Також свідком нанесення їй тілесних ушкоджень була мати, яка також вийшла з квартири в момент конфлікту та в подальшому викликала працівників поліції.

Допитана у судовому засіданні, свідок ОСОБА_10 суду показала, що 01.04.2025 року близько 21-22 години, знаходячись вдома за адресою: АДРЕСА_6 , вона почула гучний шум у загальному коридорі та підійшла до вхідних дверей, щоб подивитись, що відбувається. Перебуваючи біля дверей, вона почула голос своєї сусідки - потерпілої ОСОБА_6 та її матері, яка викрикнула - «у нього ніж», після чого, відкривши двері, вона почула гуркіт дверей та побачила, що потерпіла ОСОБА_6 стоїть у коридорі, вона була вся в крові, зокрема у неї була кров на руці та в області живота, нападника в коридорі вже не було, після чого була викликана швидка медична допомога та поліція. Момент нанесення тілесних ушкоджень потерпілій вона особисто не бачила, проте, зі слів потерпілої, їй стало відомо, що тілесні ушкодження потерпілій наніс невідомий чоловік, який стукав у двері квартири АДРЕСА_7 , яку орендує жінка, анкетні дані якої їй не відомі. Крім того, свідок додала, що в момент учинення кримінального правопорушення потерпіла була одягнена у футболку, штани та домашнє взуття.

Допитана у судовому засіданні, свідок ОСОБА_11 суду показала, що 01.04.2025 року близько 21 години вона разом зі свою донькою ОСОБА_6 перебували вдома за адресою: АДРЕСА_5 , в цей час вони почули гучний стукіт у двері, який лунав із загального коридору, після чого донька відкрила двері квартири та вони побачили раніше невідомого чоловіка, як стало відомо пізніше ОСОБА_3 , який стукав у двері сусідньої квартири, донька зробила йому зауваження, на що той почав висловлюватись нецензурною лексикою в її сторону, в цей момент вона ( ОСОБА_11 ) вийшла з квартири, водночас їхня собака вибігла з квартири та побігла до вказаного чоловіка, тому донька пішла за собакою, після чого вказаний чоловік раптово наблизився до доньки, донька намагалась його відштовхнути, проте вказаний чоловік наніс їй декілька ударів невідомим предметом, який дістав з кишені, зокрема в область руки, живота і стегна, після чогозалишив місце події. Предмет, яким чоловік наносив удари, вона не бачила, оскільки вона стояла позаду доньки біля дверей квартири. Крім того, вона ( ОСОБА_11 ) додала, що в момент конфлікту донька жодним чином не провокувала нападника, не наносила йому удари, не наступала на ногу, саме невідомий чоловік першим розпочав указаний конфлікт, наблизився до доньки та наніс їй тілесні ушкодження. Донька не перешкоджала його виходу з коридору, вихід був за його спиною.

Допитаний у судовому засіданні, свідок ОСОБА_12 суду показав, що 01.04.2025 року близько 21 години він перебував у магазині, коли йому зателефонувала ОСОБА_11 та повідомила, що її доньці ОСОБА_6 нанесли тілесні ушкодження, після чого він прийшов на місце події, де побачив кров та потерпілу, якій в цей час надавали медичну допомогу її мати та сусідка. Безпосереднім учасником події він не був, тому обставини нанесення вказаних тілесних ушкоджень йому не відомі.

Допитана у судовому засіданні, свідок ОСОБА_9 суду показала, що 01.04.2025 року вона домовилась про зустріч зі своїм знайомим ОСОБА_3 , з яким перебуває у романтичних стосунках. Зустріч мала відбутись близько 22 години у неї вдома за адресою: АДРЕСА_3 , проте, чекаючи на ОСОБА_3 , вона заснула та спала до близько 06 години ранку, коли до неї прийшли працівники поліції, які повідомили, що вночі невідомій жінці нанесли тілесні ушкодження. Як саме відбулись вказані події вона не знає, оскільки в цей час спала, водночас жодних звуків або стуків у двері вона не чула. Крім того, свідок повідомила, що не знайома зі змістом протоколу її допиту під час досудового розслідування, проте підписала вказаний протокол, оскільки на неї здійснювали тиск працівники поліції.

Також у судовому засіданні були дослідженні наступні докази.

Так, з протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 01.04.2025 року вбачається, що ОСОБА_6 звернулася до Дніпровського УП ГУНП у м. Києві з указаною заявою, у якій зазначає про те, що 01.04.2025 року приблизно о 21 годині 20 хвилин за адресою: АДРЕСА_5, невідомий наніс їй тілесні ушкодження.

З протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 02.04.2025 року з додатком убачається, що потерпіла ОСОБА_6 впізнала за формою обличчя, носу, брів і губ особу на фотознімку № 1, яку бачила в під`їзді будинку за адресою: АДРЕСА_8 . Згідно додатку до вказаного протоколу, на фотознімку № 1 зображений ОСОБА_3 .

Також з протоколу проведення слідчого експерименту від 15.05.2025 року з додатком убачається, що слідчим проведено слідчий експеримент за участі потерпілої ОСОБА_6 з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин вчиненого кримінального правопорушення, в ході якого потерпіла ОСОБА_6 показала обставини та механізм нанесення їй тілесних ушкодження невідомим чоловіком 01.04.2025 року.

З протоколу огляду місця події від 15.05.2025 року з додатком вбачається, що слідчим було оглянуто квартиру АДРЕСА_9 , в якій проживає ОСОБА_6 , в ході чого вилучено футболку чорного кольору та штани блакитного кольору з порізами та плямами бурого кольору.

Згідно довідки № 2141 КНП «КМКЛ ШМД», ОСОБА_6 перебувала у відділенні лікарні з діагнозом: проникаюче колото-різане пошкодження брюшної порожнини, без пошкодження внутрішніх органів, колото-різане пошкодження правої стегнової області, пошкодження правого плеча.

Відповідно до висновку експерта № 042-618-2025 від 07.05.2025 року, під час огляду ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виявлено наступні тілесні ушкодження: а) проникаючого колото-різаного поранення живота: рана (визначена клінічними лікарями як колото-різана) на передній черевній стінці в мезогастрії справа (розміром 1,5x0,3 см), від якої йде рановий канал латерально та проникає у черевну порожнину (глибиною до 8 см), з явищами гемоперитоніуму (наявність у черевній порожнині до 100 мл рідкої крові), що відноситься до тяжкого тілесного ушкодження; б) колото-різаного поранення правого плеча - рана (визначена клінічними лікарями як колото-різана) на переднє-зовнішній поверхні правого плеча у верхній третині (розмірами 1,2x0,5 см), від якої йде рановий канал, направлений ззаду, довжиною приблизно 5 см, який сліпо закінчується у м`язах, що відноситься до легкого тілесного ушкодження; в) колото-різане поранення правої сідничної ділянки - рана (визначена клінічними лікарями як колото-різана) в правій сідничні області (розмірами 1,5x0,5 см), від якої йде рановий канал, направлений медіально (у середину), довжиною приблизно 7 см, який сліпо закінчується у м`язах, що відноситься до легкого тілесного ушкодження. Характер та відома морфологія виявлених тілесних ушкоджень, відомі часові дані та обставини події, дозволяють стверджувати про те, що вказані ушкодження утворились за рахунок трикратної ударної дії предмету, якому притаманні колюче-ріжучі властивості та можуть бути спричинені у строк та при обставинах, вказаних у описовій частині постанови слідчого, тобто 01.04.2025 року.

З протоколу огляду місця події від 01.04.2025 року з додатком вбачається, що слідчим було оглянуто коридор на 7 поверсі першого під`їзду будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_8 , в ході чого виявлено сліди речовини бурого кольору та вилучено відповідні змиви вказаної речовини бурого кольору.

Також з протоколу обшуку від 02.04.2025 року з додатками вбачається, що слідчим проведено обшук у приміщенні квартири за адресою: АДРЕСА_10 , за місцем проживання ОСОБА_3 , у ході якого було виявлено та вилучено: кросівки марки «Demix», ніж «Swiss Family» 8,5 см, ніж «Swiss Family» 12 см, ніж «Swiss Family» 19,5 см, ніж «Swiss Family» 19,5 см, ніж «Swiss Family» 19,5 см, штани з плямами темного кольору, куртку темного кольору, шапку темного кольору, мобільний телефон «infinix» IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 з сім картою НОМЕР_3 ,

З протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 02.04.2025 року з додатком убачається, що свідок ОСОБА_11 впізнала за формою очей, носу, губ і загальними рисами обличчя особу на фотознімку № 3. Згідно додатку до вказаного протоколу, на фотознімку № 3 зображений ОСОБА_3 .

Також з протоколу проведення слідчого експерименту від 14.05.2025 року з додатком убачається, що слідчим проведено слідчий експеримент за участі підозрюваного ОСОБА_3 з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин вчиненого кримінального правопорушення, в ході якого підозрюваний ОСОБА_3 відтворив події, які відбулись 01.04.2025 року за адресою: АДРЕСА_5, зокрема обставини та механізм нанесення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_6 .

Крім того, судом було досліджено:

- висновок експерта № 091-122-2025 від 21.04.2025 року;

- висновок експерта № 091-119-2025 від 18.04.2025 року;

- висновок експерта № 091-123-2025 від 22.04.2025 року;

- висновок експерта № 091-121-2025 від 21.04.2025 року;

- висновок експерта № 081-203-2025 від 23.05.2025 року;

- висновок експерта № 081-204-2025 від 22.05.2025 року;

- висновок експерта № 091-118-2025 від 18.04.2025 року;

- протокол огляду предмету від 09.04.2025 року;

- протокол огляду предмету від 05.04.2025 року;

- протокол особистого обшуку особи, затриманої в порядку ч. 3 ст. 208 КПК України;

- висновок експерта № СЕ-19/111-25/20726-БД від 08.05.2025 року;

- протокол тимчасового доступу до речей і документів від 07.05.2025 року з додатком;

- довідку про опрацювання номерної інформації.

Також судом досліджено докази, надані стороною захисту, а саме:

- довідку з КПН «КМКЛШМД» на ім`я ОСОБА_3 від 15.04.2025 року;

- довідку з філії № 2 КПН «КДЦ» Деснянського району на ім`я ОСОБА_3 від 11.04.2025 року;

- рентгенографію (знімок) з філії № 2 КПН «КДЦ» Деснянського району на ім`я ОСОБА_3 від 11.04.2025 року.

Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами з боку обвинувачення та захисту, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України, враховуючи, що суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість у ході розгляду даного кримінального провадження створив їм необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, надано не було.

При ухваленні вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , суд вважає за необхідне відповідно до положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, потерпілу, свідків, дослідивши матеріали кримінального провадження, прийшов до наступних висновків.

Частиною 1 статті 121 КК України передбачена відповідальність за умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, чи таке, що спричинило втрату будь-якого органу або його функцій, каліцтво статевих органів, психічну хворобу або інший розлад здоров`я, поєднаний зі стійкою втратою працездатності не менш як на одну третину, або переривання вагітності чи непоправне знівечення обличчя.

Безпосереднім об`єктом тілесного ушкодження виступають суспільні відносини, що забезпечують охорону здоров`я людини. Будь-яке тілесне ушкодження незалежно від ступеня його тяжкості заподіює певну шкоду здоров`ю людини. Здоров`я звичайно прийнято визначати як нормальне функціонування тканин і органів тіла людини. Разом із тим, посягання на здоров`я людини заподіює шкоду суспільним відносинам, які забезпечують охорону здоров`я людини.

З об`єктивної сторони тілесне ушкодження характеризується: 1) дією або бездіяльністю у вигляді посягання на здоров`я іншої людини; 2) наслідками у вигляді спричинення тілесних ушкоджень; 3) причинним зв`язком між зазначеним діянням та наслідками.

При вчиненні розглядуваного злочину шляхом дії може бути застосовано як фізичний вплив на потерпілого (нанесення удару, спричинення опіку та ін.), так і психічний (погроза або залякування, що викликали душевну хворобу та ін.). Для заподіяння тілесного ушкодження винний може застосувати м`язові зусилля свого тіла або різні знаряддя (ніж, сокиру тощо), а також привести в дію різні механізми і речовини (пістолет, отруту та ін.). Винним для цього можуть бути використані природні фактори, джерела підвищеної небезпеки, обстановка стихійного лиха тощо.

Необхідною ознакою закінченого складу тілесного ушкодження є настання злочинного наслідку у вигляді різної тяжкості шкоди здоров`ю людини. Відсутність такого наслідку виключає можливість притягнення до відповідальності за закінчене тілесне ушкодження.

Для притягнення до відповідальності за заподіяння тілесного ушкодження необхідним є встановлення причинного зв`язку між діянням винного і шкідливими наслідками, що настали для здоров`я потерпілого. Відсутність необхідного причинного зв`язку між діянням винного і наслідком, що стався - шкодою здоров`ю, означає відсутність складу тілесного ушкодження.

Для відповідальності за тілесне ушкодження необхідно, щоб заподіяння шкоди здоров`ю іншої людини було протиправним. Заподіяння такої шкоди за обставин, які виключають протиправність діяння, усуває відповідальність за тілесні ушкодження, зокрема, не є злочином заподіяння шкоди здоров`ю іншої людини в стані необхідної оборони за умови, що не були перевищені її межі.

Суб`єктом кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 КК України, можуть бути осудні особи, які досягли 14-річного віку.

Суб`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 КК України, характеризується умисною виною. Умисел при цьому може бути як прямим, так і непрямим. Винний усвідомлює, що може заподіяти тяжку шкоду здоров`ю потерпілого і бажає або свідомо припускає її настання.

Між тим, як встановлено в судовому засіданні, саме в результаті умисних дій обвинуваченого ОСОБА_3 - удару ножем в область живота, потерпілій ОСОБА_6 було завдано тяжке тілесне ушкодження, що підтверджується показаннями потерпілої, свідків та дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема, висновком експерта, що є логічними, послідовними і узгоджуються між собою. Крім того, в ході судового розгляду обвинуваченим ОСОБА_3 було підтверджено те, що саме він наніс потерпілій ОСОБА_6 декілька ударів ножем, який був при ньому, в різні частини тіла, що узгоджується з іншими дослідженими судом доказами та в своїй сукупності виключає версію отримання потерпілою тяжкого тілесного ушкодження в результаті будь-якого іншого посягання.

На умисний характер дій обвинуваченого ОСОБА_3 , на погляд суду, вказує поведінка обвинуваченого в момент конфлікту, а саме те, що його дії мали активний характер, були протиправними, між цими діями і їх наслідками існував прямий причинний зв`язок, зокрема обвинувачений, діставши ніж з кишені, наніс декілька спрямованих ударів ножем у різні частини тіла потерпілої, що свідчить про об`єктивне усвідомлення обвинуваченим суспільно небезпечного характеру свого діяння і свідчить про те, що обвинувачений передбачав можливість настання наслідків у виді спричинення шкоди здоров`ю потерпілої. Крім того, як убачається з досліджених судом доказів, обвинувачений ОСОБА_3 не вчиняв жодних дій з метою припинення вказаного конфлікту, не намагався залишити місце події, а після вчинення кримінального правопорушення залишив місце події, не намагаючись надати потерпілій будь-яку допомогу. Посилання ОСОБА_3 на те, що потерпіла перешкоджала йому залишити місце події, не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, оскільки як потерпіла, так і свідок ОСОБА_11 зазначили, що в момент конфлікту обвинувачений ОСОБА_3 знаходився спиною до виходу з коридору, не був обмежений у пересуванні та міг безперешкодно в будь-який момент залишити місце події, уникнувши конфлікту, водночас потерпіла не вчиняла жодних дій, направлених на його утримання.

У той же час, суд критично оцінює доводи обвинуваченого про те, що саме потерпіла спровокувала вказаний конфлікт, проявивши агресію відносно обвинуваченого, зокрема зламала йому палець на нозі, внаслідок чого обвинувачений, захищаючись, наніс потерпілій вказані тілесні ушкодження, тобто діяв у стані необхідної оборони, оскільки такі доводи обвинуваченого суперечать іншим дослідженим судом доказам, зокрема, як встановлено судом, потерпіла не наносила ОСОБА_3 жодних ударів, не мала будь-якого знаряддя нападу, не вчиняла будь-яких інших протиправних дії відносно обвинуваченого, провокуючи його, лише зробила зауваження щодо його поведінки та в подальшому намагалась його відштовхнути від себе, що, на переконання суду, не може бути розцінене як протиправне посягання, яке створювало будь-яку небезпеку для обвинуваченого та потребувало б учинення ним дій, направлених на захист від такого посягання, більше того з використанням стороннього предмету - ножа, натомість саме обвинувачений спровокував указаний конфлікт своєю поведінкою, зокрема гучно стукав у двері в коридорі, після чого висловлювався використовуючи ненормативну лексику в бік потерпілої, яка зробила йому зауваження, не намагався жодним чином уникнути конфлікту, натомість підійшов до потерпілої та заподіяв їй тілесні ушкодження, що підтверджується, зокрема, показаннями потерпілої та свідків.

Що стосується зламаного пальця обвинуваченого, як приводу для нанесення ним тілесних ушкоджень, то суд, дослідивши надані докази, приходить до висновку про відсутність належних доказів, що саме потерпіла в ході конфлікту зламала обвинуваченому вказаний палець на нозі, про що зазначає обвинувачений, оскільки, як убачається з показань потерпілої та свідків, під час конфлікту потерпіла ОСОБА_6 не наступала обвинуваченому ОСОБА_3 на ногу та на момент події була взута у домашні капці.

Щодо доводів захисника, який під час судових дебатів клопотав про відновлення з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження, та перевірки їх доказами, керуючись ч. 5 ст. 364 КПК України, то судом було відмовлено у задоволенні такого клопотання, оскільки захисник не мотивував, що про наявність вказаних доказів, які на його думку, є новими, йому не було відомо під час судового розгляду. Крім того, на думку суду, дата огляду лікарем ОСОБА_3 не підтверджує отримання таких тілесних ушкоджень обвинуваченим саме в результаті дій потерпілої ОСОБА_6 , оскільки ці обставини були спростовані доказами, дослідженими судом, зокрема показаннями потерпілої та свідків.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про неспроможність версії нанесення обвинуваченим тілесного ушкодження у стані необхідної оборони.

Отже, дослідивши, оцінивши та перевіривши зібрані у кримінальному провадженні докази, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає доведеним поза розумним сумнівом вчинення ОСОБА_3 умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Призначаючи покарання ОСОБА_3 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, особу обвинуваченого, який не одружений, не працює, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, не судимий. Також суд враховує його вік та стан здоров`я.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Суд не знаходить підстав враховувати обставиною, яка пом`якшує покарання, щире каяття, оскільки під час судових дебатів обвинувачений зазначив, що щиро кається у вчиненому, у той же час під час судового розгляду обвинувачений заперечував свою вину та вказував про те, що потерпіла спровокувала його на нанесення тілесних ушкоджень

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

У той же час, суд враховує, що обвинувачений вибачився перед потерпілою та пропонував відшкодувати завдану матеріальну шкоду.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

З урахуванням ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, особи обвинуваченого та ставлення обвинуваченого до вчиненого, суд вважає за доцільне призначити йому покарання у виді позбавлення волі. На погляд суду, зазначене покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Крім того, підлягає вирішенню питання щодо майна, на яке накладено арешт.

У порядку ст. 100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів. Процесуальні витрати необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 124 КПК України. Цивільний позов не заявлено.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та призначити йому покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 відраховувати з моменту приведення вироку до виконання.

Зарахувати ОСОБА_3 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, а саме з 02.04.2025 року по 07.04.2025 року.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 07.04.2025 року на майно, а саме: кросівки марки «Demix», ніж «Swiss Family» 8,5 см, ніж «Swiss Family» 12 см, ніж «Swiss Family» 19,5 см, ніж «Swiss Family» 19,5 см, ніж «Swiss Family» 19,5 см, штани з плямами темного кольору, куртку темного кольору, шапку темного кольору, мобільний телефон «infinix» IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 з сім картою НОМЕР_3 , скасувати.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме:

- два DVD-R диски з відеозаписами, два DVD-R диски з аудіозаписами, зберігати при матеріалах кримінального провадження;

- футболку чорного кольору та штани блакитного кольору з порізами та плямами, кросівки марки «Demix», ніж «Swiss Family» 8,5 см, ніж «Swiss Family» 12 см, ніж «Swiss Family» 19,5 см, ніж «Swiss Family» 19,5 см, ніж «Swiss Family» 19,5 см, штани з плямами темного кольору, куртку темного кольору, шапку темного кольору, змиви речовини бурого кольору, змиви з ручок дверей, змиви з рук, зрізи нігтьових пластин з рук, знищити;

- мобільний телефон «infinix» IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 з сім картою НОМЕР_3 , повернути власнику.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 1154 гривень 13 копійок за проведення судової експертизи № СЕ-19/111-25/20726-БД від 08.05.2025 року.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасникам кримінального провадження роз`яснюється право звернутися із заявою про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, учасниками в якому вони були.

Суддя: