Справа № 740/5069/24 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/162/25
Категорія - ч. 1 ст. 309 КК України Доповідач ОСОБА_2
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю: прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

обвинуваченого ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові в режимі відеоконференції, кримінальне провадження №0000209 від 05.08.2024 за апеляційними скаргами заступника прокурора Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 23 жовтня 2024 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Ніжина Чернігівської області, громадянин України, не працюючий, не одружений, раніше судимий: вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 09.02.2022 року за ч.1 ст. 186 КК України до 120 годин громадських робіт, вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 20.10.2022 року за ч. 4 ст. 186, ст. 69 КК України до 5 років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням із іспитовим строком на 3 роки, вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 12.06.2024 року за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі (ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 08.11.2024 звільнено на підставі ч. 2 ст. 74 КК України від покарання за діяння, караність якого усунена),

проживаючий в АДРЕСА_1 ,

визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України і призначено покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

За сукупністю вироків на підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання у виді 1 року обмеження волі, що відповідно до ст. 72 КК України становить 6 місяців позбавлення волі, частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 12.06.2024 року у виді 5 років 5 місяців позбавлення волі та призначено ОСОБА_8 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років 11 (одинадцяти) місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_8 визначено обчислювати з моменту його затримання на виконання вироку Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 12.06.2024 року, - тобто з 03.10.2024 року.

Стягнуто із ОСОБА_8 на користь держави 1514 (одну тисячу п`ятсот чотирнадцять) грн 56 коп. витрат на залучення експерта.

Долю речових доказів вирішено в порядку ст. 100 КПК України.

Вироком місцевого суду встановлено, що ОСОБА_8 05 серпня 2024 року близько 18 год. 20 хв., перебуваючи у лісовому масиві поблизу вул. Коцюбинського м. Ніжина Чернігівської області, з особистих мотивів незаконно придбав шляхом відшукання та привласнення знайденого на землі одного полімерного зіп-пакету з кристалоподібною речовиною білого кольору, що містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено,-PVP, який поклав до власної сумки та незаконно зберігав при собі для власного вживання без мети збуту до його вилучення працівниками поліції.

05 серпня 2024 року в період часу з 19 год. 21 хв. по 19 год. 24 хв. поблизу буд. 1 по вул. Коцюбинського в м. Ніжині Чернігівської області працівниками Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області у ході проведення огляду місця події у ОСОБА_8 виявлено та вилучено полімерний пакет з кристалоподібною речовиною білого кольору, яка містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено,-PVP масою 0,1996 г, яку останній попередньо незаконно придбав та зберігав при собі без мети збуту.

Згідно з Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06 травня 2000 року «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» PVP віднесено до Списку 2 Таблиці І «Особливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких заборонено».

Не погодившись із рішенням суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Виключити з вироку посилання на призначення покарання на підставі ч. 1 ст. 71 КК України шляхом приєднання невідбутої частини покарання за вироком Ніжинського міськрайонного суду від 12.06.2024. ОСОБА_8 визнати винуватим та призначити йому покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді 1 року обмеження волі. За сукупністю вироків на підставі ч. 1 ст. 71 КК України з урахуванням положень ст. 72 КК України шляхом повного приєднання до покарання за новим вироком невідбутої частини покарання за вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 20.10.2022 остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 5 місяців 9 днів. Початок строку відбування покарання рахувати з моменту ухвалення вироку. В решті вирок залишити без змін.

В обґрунтування апеляційних вимог вказує, що суд, призначаючи ОСОБА_8 остаточне покарання за правилами ст. 71 КК України за сукупністю з вироком Ніжинського міськрайонного суду від 12.06.2024, залишив поза увагою те, що за даним вироком ОСОБА_8 засуджений за кримінальне правопорушення, за яке на даний час може бути лише адміністративна відповідальність, тому з огляду на положення ст. 5 КК України, положення ЗУ № 3886-ІХ, необґрунтовано приєднав невідбуту частину покарання за цим вироком.

Разом з тим, ураховуючи, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, було вчинене ОСОБА_8 у період трьохрічного іспитового строку, визначеного вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 20.10.2022, то є підстави для призначення ОСОБА_8 остаточного покарання із застосуванням положень ст. 71 КК України, приєднавши невідбуте покарання у виді позбавлення волі за вказаним вироком від 20.10.2022.

Також вказує, що судом неправильно визначено початок строку відбування покарання, оскільки невідбутою частиною покарання за попереднім вироком, з поміж іншого, треба вважати невідбуту засудженим частину будь-якого основного покарання. За правилами ст. 71 КК України суд до призначеного покарання за новим вироком приєднує саме невідбуту частину покарання за попереднім вироком, початок строку відбування покарання має рахуватись або з дня ухвалення нового вироку, або ж з дня приведення такого вироку до виконання, а не з початку строку відбування покарання за попереднім вироком. При цьому відбута частина покарання за попереднім вироком у строк відбування покарання не зараховується.

Зазначає, що відповідно до ст. 1 ЗУ «Про попереднє ув`язнення», попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який застосовується до підозрюваного, обвинуваченого та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили та згідно ч. 5 ст. 72 КК України зараховується судом у строк покарання, тоді як ОСОБА_8 у кримінальному провадженні за ч. 1 ст. 309 КК України, запобіжний захід не обирався і 03.10.2024 він був затриманий за розпорядженням Ніжинського міськрайонного суду на виконання вироку від 12.06.2024.

Тому вважає, що суд, встановивши, що нове кримінальне провадження ОСОБА_8 вчинив у період іспитового строку, а також те, що невідбутою частиною покарання за попереднім вироком від 20.10.2022 є позбавлення волі строком 4 роки 11 місяців 9 днів, мав призначити покарання з урахуванням положень ст.ст. 71, 72 КК України та визначити початок строку відбування покарання день ухвалення вироку, тобто 23.10.2024.

Обвинувачений також не погодився з вироком суду та подав апеляційну скаргу, в якій просить переглянути справу щодо нього, оскільки розгляд у суді першої інстанції відбувся у його відсутність, призначене покарання вважає необґрунтованим та занадто суворим.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав вимоги своєї апеляційної скарги, просив її задовольнити з викладених підстав; обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу обвинуваченого, просили її задовольнити, у задоволенні апеляційної скарги прокурора просили відмовити, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Суд першої інстанції розглянув дане кримінальне провадження у відповідності до вимог ст. 382 КПК України, оскільки проти цього не заперечували учасники судового провадження та визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Свою згоду на розгляд у спрощеному провадженні обвинувачений виклав у заяві у присутності захисника, про що обидва поставили свої підписи.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються наявними в ній доказами, які судом досліджувались в обсязі, визначеному в порядку ч. 2 ст. 382 КПК України. Ці обставини учасниками провадження не оспорюються, а тому вони не є предметом апеляційного розгляду, відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України.

Судом дотримано правила розгляду кримінального провадження у спрощеному порядку, тому доводи апеляційної скарги обвинуваченого щодо розгляду справи у його відсутність безпідставні.

Разом з тим, доводи апеляційної скарги прокурора щодо неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність при призначенні ОСОБА_8 покарання є слушними, з огляду на таке.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, 12.06.2024 року ОСОБА_8 був засуджений Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. За сукупністю вироків на підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 20.10.2022 у виді 6 місяців позбавлення волі і призначено остаточне покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Проте, з інформації, наявної у Єдиному державному реєстрі судових рішень, вбачається, що відповідно до ухвали Новозаводського районного суду м. Чернігова від 08.11.2024 вирок Ніжинського міськрайонного суду від 12.06.2024 року щодо ОСОБА_8 за ч. 4 ст. 185 КК України приведено у відповідність до закону та на підставі ч. 2 ст. 74 КК України ОСОБА_8 звільнено від покарання, призначеного вказаним вироком за ч. 4 ст. 185 КК України, караність якого усунена. Визначено ОСОБА_8 вважати засудженим вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 20.10.2022 року за ч. 4 ст. 186 КК України до покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років та звільненим на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням, зі встановленням іспитового строку тривалістю 4 роки та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Визначено засудженого ОСОБА_8 негайно звільнити з ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор».

Вказана ухвала суду була переглянута в апеляційному порядку та ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 09.01.2025 залишена без змін і набула чинності.

Таким чином, ОСОБА_8 повернуто у попередній стан, визначений вироком від 20.10.2022 року.

Відповідно до ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Враховуючи, що вчинене ОСОБА_8 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, за яке він засуджений 23.10.2024 року вироком Ніжинського міськрайонного суду, який переглядається на даний час, вчинене у період іспитового строку, визначеного вироком Ніжинського міськрайонного суду від 20.10.2022 року, то остаточне покарання ОСОБА_8 має призначатися на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків.

За таких обставин, призначення остаточного покарання на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків від 23.10.2024 та вироку суду від 12.06.2024 є неправильним та підлягає скасуванню в цій частині з ухваленням нового вироку.

При цьому, такі обставини, на переконання колегії суддів, не впливають на обґрунтованість висновків місцевого суду в частині призначення покарання ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 309 КК України, при призначенні якого суд врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є проступком та пов`язане із незаконним обігом особливо небезпечної психотропної речовини і в умовах воєнного стану, що свідчить про підвищений рівень суспільної небезпечності; дані про особу обвинуваченого, вік, неодноразові судимості, постійне місце проживання, за яким скарг немає, не перебуває на обліках у лікарів психіатра та нарколога, обставини, які пом`якшують покарання та відсутність обтяжуючих та призначив покарання, яке відповідає санкції та вимогам статей 50, 65 КК України.

ОСОБА_8 у кримінальному провадженні за ч. 1 ст. 309 КК України запобіжний захід не обирався, 03.10.2024 року він був затриманий на виконання вироку Ніжинського міськрайонного суду від 12.06.2024 та поміщений до ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор».

Тому за встановлених обставин, неправильним є визначений у вироку початок строку відбування покарання з моменту затримання на виконання вироку Ніжинського міськрайонного суду від 12.06.2024, тобто з 03.10.2024.

Відповідно до вимог ст. 71 КК України та роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при визначенні покарання за правилами ст. 71 КК України до покарання за новим вироком повністю або частково приєднується невідбута частина покарання за попереднім вироком, а тому суди повинні точно встановлювати невідбуту частину основного й додаткового покарань і зазначити їх вид та розмір у новому вироку. Невідбутою частиною покарання за попереднім вироком, з поміж іншого, треба вважати невідбуту засудженим частину будь-якого основного покарання.

Таким чином, оскільки при призначенні остаточного покарання за правилами ст. 71 КК України суд до призначеного покарання за новим вироком приєднує саме невідбуту частину покарання за попереднім вироком, то початок строку відбування покарання має рахуватись або з дня ухвалення нового вироку, або ж з дня приведення такого вироку до виконання.

Вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 20.10.2022 року ОСОБА_8 визнаний винуватим та призначено покарання за ч. 4 ст. 186, ст. 69 КК України 5 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання із випробуванням на підставі ст. 75 КК України та іспитовим строком на 3 роки. Цим же вироком зараховано ОСОБА_8 у строк відбування покарання термін його попереднього ув`язнення з 28.06.2022 по 30.06.2022 року.

Так, встановивши, що нове кримінальне правопорушення ОСОБА_8 вчинено у період іспитового строку, суд мав визначити невідбуту частину покарання за попереднім вироком від 20.10.2022 року та призначити покарання з урахуванням положень ст. ст. 71, 72 КК України, визначивши строк відбування покарання день ухвалення свого вироку.

Призначаючи ОСОБА_8 остаточне покарання за правилами ст. 71, 72 КК України, колегія суддів враховує невідбуту частину покарання ОСОБА_8 за попереднім вироком від 20.10.2022 року, яка становить 4 роки 11 місяців 9 днів.

Початком строку відбування покарання слід рахувати приведення вироку суду від 23.10.2024 до виконання.

Відтак, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок суду першої інстанції скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, у частині призначеного ОСОБА_8 покарання, з ухваленням нового вироку. При цьому апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 409, 420, 615 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 23 жовтня 2024 року щодо ОСОБА_8 скасувати у частині призначеного йому покарання та постановити новий вирок.

Виключити із вироку посилання на призначення покарання на підставі ч. 1 ст. 71 КК України шляхом приєднання невідбутої частини покарання за вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 12.06.2024 року.

ОСОБА_8 призначити покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

За сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК України з урахуванням положень ст. 72 КК України, шляхом повного приєднання до покарання за новим вироком невідбутої частини покарання за вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 20.10.2022 остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 5 місяців 9 днів.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з моменту його фактичного затримання на виконання вироку суду.

У решті вирок залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржений у касаційному порядку протягом трьох місяців.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4