ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 544/2762/24 Номер провадження 11-кп/814/1212/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2025 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем з участю прокурора обвинуваченогоОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава кримінальне провадження №0000025 за апеляційною скаргою прокурора Полтавської Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_6 на ухвалу Пирятинського районного суду Полтавської області від 22 січня 2025 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою стосовно ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, військовослужбовця, несудимого,

задоволено клопотання обвинуваченого та звільнено його від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.412 КК України на підставі ст.49 цього Кодексу у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження закрито.

Постановлено стягнути з ОСОБА_7 на користь держави витрати за проведення судових експертиз в сумі 757, 28 грн.

Мотивуючи прийняте рішення, місцевий суд зазначив, що ОСОБА_7 обвинувачувався у вчиненні 16 січня 2023 року кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.412 КК України, яке відповідно до ст.12 цього Кодексу є кримінальним проступком, а тому строк давності притягнення до кримінальної відповідальності відповідно до п.1 ч.1 ст.49 КК України становить 2 роки.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу місцевого суду та призначити новий розгляд провадження в суді першої інстанції.

При цьому зазначає, що рішення суду про закінчення строку давності притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності є передчасним, оскільки приписами п.1 ч.1 ст.49 КК України передбачено можливість звільнення особи від кримінальної відповідальності, якщо минуло два роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе ніж обмеження волі.

Зауважує, що санкцією ч.1 ст.412 КК України передбачено покарання у виді тримання у дисциплінарному батальйоні на строк до одного року, яке є більш суворим покаранням ніж обмеження волі.

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурора обвинувачений просить відмовити у її задоволенні, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора на підтримання доводів апеляційної скарги, пояснення обвинуваченого, який вважав ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою, дослідивши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до такого.

Підставами для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що передбачено п.3 та п.4 ч.1 ст.409 КПК України.

Згідно з приписами ст.412 цього Кодексу, істотними є такі порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення і забезпечити права і законні інтереси учасників провадження.

У ст.413 КПК України визначені форми неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, серед яких застосування закону, який не підлягає застосуванню.

З аналізу законодавства, що регулює питання закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, слідує, що строк давності це передбачений ст. 49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення кримінального правопорушення, що визначено в обвинувальному акті та встановлено судом, і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою для звільнення особи, котра вчинила кримінальне правопорушення, від кримінальної відповідальності.

Вказаною нормою встановлено строки давності з огляду на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення відповідно до класифікації, визначеної приписами ст.12 КК України, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення; правила обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення і переривання.

З матеріалів кримінального провадження видно, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні 16 січня 2023 року кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.412 КК України.

Це кримінальне правопорушення, згідно зі ст.12 цього Кодексу, віднесено до кримінального проступку, за який передбачене основне покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або службового обмеження на строк до двох років, або тримання у дисциплінарному батальйоні на строк до одного року.

Згідно з п.1 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

Передбачені чинним кримінальним законодавством окремі види покарань утворюють певну їх систему, яка закріплена у ст.51 КК України у формі встановленого кримінальним законом і обов`язкового для суду вичерпного переліку видів покарань, які розташовані у певному порядку відповідно до ступеня їх суворості.

За змістом закону (ст.51, ст.62, ст.72 КК України) тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців є більш суворим покаранням, ніж обмеження волі.

Тому суд прийшов до помилкового висновку, що вимоги п.1 ч.1 ст.49 КК України є підставою для звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.412 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

В даному випадку, враховуючи наведені приписи закону, за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності підлягають застосуванню вимоги п.2 ч.1 ст.49 КК України.

Крім того, суд всупереч вимогам ст.372 КПК України не зазначив в мотивувальній частині ухвали формулювання обвинувачення, яке інкримінується ОСОБА_7 , а лише вказав правову кваліфікацію кримінального правопорушення, чим істотно порушив вимоги кримінального процесуального закону.

Порушення місцевим судом наведених вимог кримінального та кримінального процесуального закону колегія суддів визнає істотними та такими, що тягнуть за собою скасування судового рішення та призначення нового розгляду в суді першої інстанції.

Під час нового розгляду суду належить провести розгляд кримінального провадження, виконавши вимоги кримінального та кримінального процесуального законів, і ухвалити законне, обґрунтоване та справедливе судове рішення з дотриманням прав сторін.

Отже, апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 409, 412, 413 та 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Полтавської Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Пирятинського районного суду Полтавської області від 22 січня 2025 рокущодо ОСОБА_7 скасувати та призначити новий розглядкримінального провадження №0000025 у суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4