У Х В АЛ А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2025 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого СВ Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві лейтенанта поліції ОСОБА_5 , погоджене прокурором Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 , на підставі матеріалів досудового розслідування № 0001270, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.05.2025, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, українця, не закінчена вища освіта, не одружений, працює неофіційно автослюсарем, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого СВ Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві лейтенанта поліції ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 днів, із визначенням застави в розмірі 80 (вісімдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

З матеріалів клопотання вбачається, що СВ СУ ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001270 від 01.05.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий зазначив, що ОСОБА_4 , будучи притягнутим до кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 4 ст. 185 КК України, повторно вчинив нові корисливі кримінальні правопорушення на території Солом`янського району м. Києва за таких обставин.

Так, з 24.02.2022 згідно Указів Президента України, у зв`язку з військовою агресією рф проти України на території України було введено та продовжено воєнний стан.

Встановлено, що ОСОБА_4 , 13.04.2025, о 17 годині 09 хвилин, прибув до торгівельного залу магазину «Ультрамаркет» ТОВ «ЛЕВАЙС», що розташований на першому поверсі ТЦ «Космополіт», за адресою: м. Київ, вул. Вадима Гетьмана, 6-Б.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 , перебуваючи в магазині «Ултрамаркет», діючи умисно, переслідуючи мету наживи та особистого матеріального збагачення, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та не завадить йому у вчиненні крадіжки, викрав з прилавку віскі «Monkey Shoulders», об`ємом 1 літр, вартістю 1 674 гривень 90 копійок, яку заховав, до пакету, який на той час мав із собою.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на повторне таємне викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 , 13.04.2025, перебуваючи в магазині «Ультрамаркет» підійшов до своєї співмешканки ОСОБА_7 , взявши з її рук пакет рожевого кольору, всередині якого знаходились дві упаковки дитячої суміші «Nutrilon 1», вагою 1000г., вартістю 970 гривень 78 копійок та три упаковки дитячої суміші «Nutrilon 2», вагою 1000 г., вартістю 1 619 гривень 40 копійок, які належать ТОВ «ЛЕВАЙС», після чого запевнивши останню, що розрахується за вищевказані товари на касі. Однак, ОСОБА_4 пройшов через касову зону та не розрахувавшись за товар, зник з місця вчинення кримінального правопорушення, чим спричинив ТОВ «ЛЕВАЙС» майнову шкоду, на загальну суму 4 265 гривень 08 копійок.

Крім того, ОСОБА_4 у невстановленому досудовим розслідуванням часі та місці, але не пізніше 20 години 04 хвилин, 22.04.2025 вирішив повторно здійснити таємне викрадення чужого майна, а саме продуктів харчування з магазину «Ультрамаркет», за адресою: м. Київ, вул. Вадима Гетьмана 6-Б, в умовах воєнного стану.

Так, ОСОБА_4 , о 20:04 годині 22.04.2025, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, перебуваючи у торгівельному залі вказаного вище магазину, діючи умисно, переслідуючи мету наживи та особистого матеріального збагачення, впевнившись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає та не завадить йому у вчиненні крадіжки, взяв з полиці дві упаковки дитячої суміші «Nutrilon 1» молочна суха, вагою 1000 г, вартістю 970 гривень 78 копійок та п`ять упаковок дитячої суміші «Nutrilon 2», вагою 1000 г, вартістю 2 699 гривень 00 копійок, які належать ТОВ «ЛЕВАЙС», після чого сховав вказаний товар до сумки світлого кольору, яку мав із собою, після чого із вказаним вище товаром пройшов через касову зону, та не розрахувавшись за товар, зник з місця вчинення кримінальних правопорушення, тим самим спричинив ТОВ «ЛЕВАЙС» майнову шкоду, на загальну суму 3 669 гривень 78 копійок.

Як вказує у клопотанні слідчий, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

05.05.2025 відносно ОСОБА_4 винесено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

Також, у клопотанні слідчий зазначає, що підставами підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень є зібрані у кримінальному провадженні докази.

Разом з тим, слідчий вказує на те, що відносно ОСОБА_4 необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, та які вказують на те, що підозрюваний буде: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки останній підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, за які передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, а тому, усвідомлюючи тяжкість та реальність покарання, в разі застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення покарання, може незаконно впливати на потерпілих та свідків, з метою зміни останніми показань в частині фактичних обставин; може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тобто зникнути та перебувати тривалий час у розшуку, вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки ОСОБА_4 немає стійких соціальних зв`язків, працює неофіційно, тобто немає постійного джерела доходу та вчиняв корисливі злочини.

При цьому, слідчий вказує, що більш м`які запобіжні заходи, застосовані до ОСОБА_4 , не можуть забезпечити належного виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та його належну поведінку, а також запобігти вище зазначеним ризикам.

У судовому засіданні прокурор клопотання слідчого підтримав, посилаючись на викладені у ньому обставини та просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком 60 днів, із визначенням застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Підозрюваний у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував та просив відмовити у задоволенні клопотання, не застосовувати тримання під вартою.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали, якими прокурор та слідчий обґрунтовують доводи клопотання та кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до такого висновку.

З даних витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001270 від 01.05.2025 встановлено, що внесено відомості про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185 КК України.

05.05.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185 КК України.

У відповідності до ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Разом з тим, частиною 1 статті 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до ч. 6 ст. 22 КПК слідчий суддя, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації учасниками їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. В тому числі, у ході судового засідання прокурор зобов`язаний доводити реальність ризиків, що виправдовують обмеження свободи, тобто у будь-якому разі суд зобов`язаний з`ясувати наявність та характер ризиків, які обґрунтовують доцільність та правомірність подальшого обмеження прав людини у кримінальному провадженні, в іншому випадку суд може змінити запобіжний захід на більш м`який.

Між тим, слід звернути увагу, що запобіжний захід не є мірою покарання, а спрямований на забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків; запобігання спробам будь-якого перешкоджання здійсненню кримінального провадження; забезпечення можливості виконання процесуальних рішень. При цьому одного лише посилання на можливість протидії підозрюваним досудовому розслідуванню є недостатнім, воно повинно підтверджуватись відповідними матеріалами, які містять незаперечні фактичні дані про таке. А спроби таким чином компенсувати недоліки та неповноту досудового розслідування шляхом жорсткості запобіжного заходу не можуть бути виправдані жодною метою.

Крім того, тяжкість обвинувачення не може слугувати єдиним обґрунтуванням продовження перебування особи під вартою, тому, окрім кваліфікації, слід визначати ризики (ст. 177 КПК України), інакше судові рішення щодо тримання під вартою не відповідатимуть вимогам практики ЄСПЛ і нормам КПК, оскільки в іншому випадку нівелюються вимога про дотримання законності у сфері обмеження права на свободу у кримінальному провадженні.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слід враховувати вимоги ст. 5 Конвенції, зокрема правову позицію ЄСПЛ у рішенні від 12.01.2012 року у справі «Тодоров проти України», відповідно до якої для тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою протягом тривалого строку.

Отже, суд зобов`язаний враховувати обставини, перелік яких передбачений ст. 178 КПК України, для оцінки ризиків, які можуть слугувати поряд з підставами, визначеними ст. 177 КПК України, загальною підставою для тримання під вартою. Лише правова кваліфікація вчиненого, надана стороною обвинувачення, є недостатнім для цього і навіть наявність серйозних підозр щодо участі у вчиненні тяжкого правопорушення та перспективи ухвалення вироку про значну міру покарання самі по собі не можуть бути виправданням тривалого попереднього ув`язнення (правова позиція в рішенні ЄСПЛ у справі «Адам`як проти Польщі»).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

В ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано для даної стадії досудового розслідування підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185 КК України.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, що додані до клопотання.

Слідчий суддя погоджується із доводами прокурора та слідчого, що повідомлена ОСОБА_4 підозра, станом на час розгляду даного клопотання, повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним зокрема у п.175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», згідно якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, N 182).

Враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких ОСОБА_4 підозрюється, фактичні обставини справи, встановлені станом на день розгляду клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про доцільність застосування до нього запобіжного заходу.

Разом з тим, суд погоджується з прокурором щодо наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, на запобігання яких покликані запобіжні заходи, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки останній підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, за які передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, а тому, усвідомлюючи тяжкість та реальність покарання, в разі застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення покарання, може незаконно впливати на потерпілу сторону та свідків, з метою зміни останніми показань в частині фактичних обставин; може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тобто зникнути та перебувати тривалий час у розшуку, вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки ОСОБА_4 немає стійких соціальних зв`язків, працює неофіційно, тобто немає постійного джерела доходу та на даний час притягається до кримінального правопорушення за вчинення аналогічного злочину.

Враховуючи викладене, характер та спосіб вчинених дій, особу підозрюваного, а також тяжкість вчинення кримінальних правопорушень, є підстави вважати, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є недостатніми для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Прокурором під час розгляду даного клопотання було доведено наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України.

Враховуючи викладене, особу підозрюваного, слідчий суддя дійшов до висновку про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

Разом з тим, враховуючи обставини кримінального правопорушення, особу підозрюваного, розмір завданої шкоди, суд вважає необхідним, відповідно до ч.5 ст. 182 КПК України, визначити заставу у розмірі 20 (двадцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень, оскільки внесення застави саме в такому розмірі, на думку суду, повинно достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та забезпечити, в подальшому, його належну процесуальну поведінку в даному кримінальному провадженні.

Окрім цього, суд вважає за необхідне відповідно до норм ч.2 ст. 183 КПК України та ч.5 ст. 194 КПК України, у разі внесення застави, покласти на підозрюваного такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він перебуває, а саме з м. Києва, без дозволу слідчого, прокурора чи суду; повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання та роботи.

Керуючись ст.ст.131, 177, 178, 182, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 197, 395 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжній захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, взявши його під варту в залі суду.

Строк тримання під вартою ОСОБА_4 рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 16 години 15 хвилин 15 травня 2025 року.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 визначити в межах строку досудового розслідування, до 05 липня 2025 року включно.

Одночасно визначити ОСОБА_4 альтернативний запобіжний захід у виді застави для забезпечення виконання обов`язків, визначених КПК України.

Заставу визначити у розмірі 20 (двадцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень, у національній грошовій одиниці України, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Солом`янського районного суду м. Києва: Банк ДКСУ м. Київ, МФО 820172, рахунок отримувача UA1012089, Код , та надати документ, що це підтверджує до Солом`янського районного суду міста Києва.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави, на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він перебуває, а саме з м. Києва, без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

- повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання та роботи.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на розрахунковий рахунок Солом`янського районного суду м. Києва коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, строк дії яких встановити протягом двох місяців з моменту внесення застави, але в межах строку досудового розслідування.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_8 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Солом`янську окружну прокуратуру м. Києва.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1