ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/796/25 Справа № 216/2181/25 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2025 року Колегія суддів Дніпровського апеляційного суду в складі:

судді доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника підозрюваної ОСОБА_7 ,

підозрюваної ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кривому Розі апеляційну скаргу прокурора на ухвалу слідчого судді Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 березня 2025 року про застосування до підозрюваної

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянки України, українки, яка має середню спеціальну освіту, офіційно не працевлаштованої, розлученої, яка мешкає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , має на утриманні неповнолітніх дітей: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в силу ст.89 КК України раніше не судимої,

в рамках кримінального провадження, внесеного 26.03.2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000792 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, запобіжного заходу цілодобового домашнього арешту,

ВСТАНОВИЛА:

Обставини, встановлені судом 1-ї інстанції :

Ухвалою слідчого судді Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 березня 2025 року відмовлено в задоволенні клопотання сторони обвинувачення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Застосовано до підозрюваної ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем фактичного мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , а саме, заборонено підозрюваній залишати житло без дозволу слідчого, прокурора, суду в межах строку досудового розслідування, строком на 1 (один) місяць 28 (двадцять вісім) днів, тобто до 26 травня 2025 року (включно).

Покладено на підозрювану ОСОБА_8 до закінчення строку дії запобіжного заходу, такі обов`язки: прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора або суду на визначений час; не відлучатися з місця проживання АДРЕСА_1 цілодобово, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, які надають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Попереджено ОСОБА_8 , що в разі невиконання вищевказаних зобов`язань, до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Доводи апеляційної скарги:

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 березня 2025 року, якою відмовлено задоволенні клопотання слідчого СВ КРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_11 , погодженого з прокурором Криворізької центральної окружної прокуратури ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваної ОСОБА_8 та застосування до останньої запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту у кримінальному провадженні внесеного 26.03.2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000792 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України. Ухвалити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого, погоджене з прокурором, та застосувати до підозрюваної ОСОБА_8 запобіжний захід тримання під вартою в межах строків досудового розслідування.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначив, що оскаржена ухвала слідчого судді підлягає скасуванню через невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження. Сторона обвинувачення вважає, що перебування на свободі підозрюваної може сприяти її можливим намірам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки у неї відсутні міцні соціальні зв`язки; незаконно впливати на свідків, експертів, спеціалістів в даному кримінальному провадженні, оскільки досудове розслідування ще триває; вчинення іншого кримінального кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється, оскільки злочинна діяльність ОСОБА_8 була її основним доходом, тобто має наявність ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Позиції сторін в суді :

Прокурор в судовому засіданні підтримав свою апеляційну скаргу в повному обсязі, просив її задовольнити з підстав, зазначених в ній. Пояснив, що підозрювана виконує процесуальні обов`язки, визнала вину за пред`явленою їй підозрою та співпрацює зі слідством.

В судовому засіданні підозрювана та її захисник заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, просили ухвалу слідчого судді залишити без змін як законну та обґрунтовану.

Висновки суду:

Відповідно до ст. 404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 196 КПК в ухвалі про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зазначає відомості про: 1) кримінальне правопорушення (його суть і правову кваліфікацію із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність), у якому підозрюється, обвинувачується особа; 2) обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу; 3) обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу; 4) посилання на докази, які обґрунтовують ці обставини; 5) запобіжний захід, який застосовується.

Перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги прокурора, колегія суддів доходить висновку, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчим суддею дотримані належним чином, а доводи прокурора, викладені в судовому засіданні та в апеляційній скарзі щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді, колегія суддів вважає безпідставними з огляду на таке.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя обґрунтовано прийшов до висновку, що прокурор, який підтримав клопотання, довів, що існує обґрунтована підозра у вчиненні кримінального правопорушення при наступних обставинах: що ОСОБА_8 , діючи в порушення вказаних вимог закону, у невстановлений слідством час, переслідуючи злочинний намір, спрямований на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу метадон, у невстановленому слідством місці, у невстановленої слідством особи, незаконно придбала невстановлену кількість наркотичного засобу, який містився у згортках ізолюючої стрічки чорного кольору, які ОСОБА_8 зберігала при собі з метою подальшого збуту.

26 березня 2025 року о 19:40 годин, ОСОБА_8 перебуваючи біля зупинки громадського транспорту «мкрн. Сонячний», що неподалік будівлі 7Г на мікрорайоні Сонячний в Саксаганському районі міста Кривого Рогу, затримана в порядку ст.208 КПК України, у якої під час особистого обшуку співробітники поліції виявили та вилучили у правій зовнішній кишені куртки, яка була одягнена на ній, було виявлено та вилучено два згортки ізолюючої стрічки чорного кольору у яких знаходилися поліетиленові пакетики із білою порошкоподібною речовиною, яка має зовнішні специфічні ознаки наркотичного засобу метадону (фенадону), її власний мобільний телефон «Galaxy A10S» моделі «SM-A107FDS» серійний номер « НОМЕР_1 » imei1: НОМЕР_2 , imei1: НОМЕР_3 , в якому містяться сім-картка з абонентським номерам « НОМЕР_4 ».

Відповідно до висновку експерта №CE-19/104-25/12218 - НЗПРАП від 27.03.2025, маса речовини, яка містилась у одному згортку ізолюючої стрічки чорного кольору, який був виявлений та вилученіий під час особистого обшуку у ОСОБА_8 , становить 0,3839г. Зазначена речовина містить наркотичний засіб метадон (фенадон), який включений до переліку наркотичних засобів, обіг яких обмежено, таблиці № 2 списку № 1 «Перелік наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року № 770. Маса метадону (фенадону) становить 0,1874г, який ОСОБА_8 зберігала з метою подальшого збуту.

Крім цього, 26.03.2025 в ході проведення огляду місцевості за участю ОСОБА_8 , за адресами: зупинка громадського транспорту «мкрн. Сонячний» у м. Кривий Ріг, зупинка швидкісного трамваю «Міська лікарня» м. Кривий Ріг, виявлено по одному згортку ізолюючої стрічки чорного кольору у яких знаходились поліетиленові пакетики із білою порошкоподібною речовиною, яка має зовнішні специфічні ознаки наркотичного засобу метадону (фенадону), розмір та зовнішні ознаки яких аналогічні відповідним зовнішнім ознакам двох згортків ізолюючої стрічки чорного кольору з пакетиком із прозорого полімерного матеріалу з речовиною, вилученою при особистому обшуку ОСОБА_8 , відповідно до виявлених фотозображень у Галереї мобільного телефону «Galaxy A10S» моделі «SM-A107FDS» серійний номер «R9AMB16ZOYJ» imei1: НОМЕР_2 , imei1: НОМЕР_3 , в якому містяться сім-картка з абонентським номерам « НОМЕР_4 », вилученого 26.03.2025 під час особистого обшуку останньої, у якому ОСОБА_8 зберігала фотознімки із місцями розташування вищевказаних виявлених «схованок», які остання маючи умисел, спрямований на незаконне зберігання наркотичних засобів з метою збуту шляхом розміщення у загальнодоступних місцях (розкладення закладок), з корисливих мотивів, з метою незаконного особистого збагачення, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи цього, розмістила з метою подальшого незаконного збуту невизначеному колу осіб.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів з метою збуту, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

26.03.2025 року ОСОБА_8 затримана в порядку ст. 208 КПК України за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

27.03.2025 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України за ознаками незаконного придбання та зберігання наркотичних засобів з метою збуту.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_8 , окрім показань підозрюваної у судовому засіданні, підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме інформацією з протоколів: затримання в порядку ст.. 208 КПК України від 26.03.2025; огляду мобільного телефону «Galaxy A10S» моделі «SM-A107FDS» серійний номер « НОМЕР_1 » imei1: НОМЕР_2 , imei1: НОМЕР_3 , в якому містяться сім-картка з абонентським номерам « НОМЕР_4 »; допиту свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 ; допиту підозрюваної ОСОБА_8 ; проведення слідчого експерименту від 26.03.25 року; висновком експерта №CE-19/104-25/12218 - НЗПРАП від 27.03.2025 року, а також речовими доказами у вигляді: два згортки із ізолюючої стрічки чорного кольору кожен із яких містить поліетиленовий пакетик з речовиною білого кольору, ззовні схожу на наркотичний засіб мета дон, грошові кошти загальною сумою 1660 грн., банківські картки № НОМЕР_5 та № НОМЕР_6 , мобільний телефон марки «Galaxy A10S» моделі «SM-A107FDS» серійний номер « НОМЕР_1 » imei1: НОМЕР_2 , imei1: НОМЕР_3 , в якому містяться сім-картка з абонентським номерам « НОМЕР_4 »; речовими доказами у вигляді: трьох згортків із ізолюючої стрічки чорного кольору кожен із яких містить поліетиленовий пакетик з речовиною білого кольору, ззовні схожу на наркотичний засіб метадон.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що наявність на цій стадії у кримінальному провадженні обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_8 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, долученими до клопотання слідчого та ніким з учасників не оспорюється.

Разом з тим, слідчим суддею встановлено наявність ризиків, визначених п.п. 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, існування яких доведено прокурором, по даному кримінальному провадженню, а саме: ризиків можливого переховування від органів досудового розслідування та суду, впливу на свідків, експерта, спеціаліста у цьому кримінальному провадженні.

Вірним є висновок слідчого судді про недоведеність стороною обвинувачення наявності ризику, передбаченого у п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, оскільки підозрювана вважається не судимою в силу ст. 89 КК України, а стороною обвинувачення не було надано доказів інших проявів девіантної поведінки ОСОБА_8 протягом останніх 10 років та притягнення її до кримінальної відповідальності як під розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу в суді 1-ї інстанції, так і під час апеляційного перегляду.

Проте, погоджуючись з доведенням стороною обвинувачення наявності обґрунтованої підозри стосовно ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого їй злочину, слідчий суддя обгрунтовано прийшов до висновку, що не доведено існування підстав, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Слідчим суддею при вирішенні питання про застосування до підозрюваної запобіжного заходу, крім встановлених ризиків кримінального провадження, на підставі наданих сторонами матеріалів, оцінено в сукупності існування інших обставин, передбачених ст. 178 КПК України, а саме: міцність соціальних зв`язків підозрюваної в місці її постійного проживання та наявність на утриманні підозрюваної малолітньої доньки та неповнолітнього сина; за станом здоров`я ОСОБА_8 не є особою з інвалідністю, разом з тим повідомила, що має хронічне захворювання печінки та язви на ногах; репутацію підозрюваної, яка не судима в силу ст. 89 КК України; майновий стан підозрюваної, яка на теперішній час офіційного доходу не має; відсутність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, який на думку слідчого судді не є високим.

Є вірними доводи слідчого судді, що метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність, що передбачає недопущення ув`язнення особи до засудження її компетентним судом.

Водночас, надаючи оцінку заявленим доводам прокурора та слідчого, слідчий суддя прийняв до уваги ту обставину, що під час розгляду прокурор не надав доказів, які б підтверджували факт порушення чи ухилення підозрюваною від виконання процесуальних обов`язків, а слідчий підтвердив, що підозрювана визнає свою провину, з`являється на виклики та співпрацює зі слідством. Під час апеляційного розгляду не було встановлено протилежного, а також того, що ОСОБА_8 намагалась переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Згідно з практикою Європейського Суду, зокрема рішенням у складі Великої палати у справі «Labitav.Italy» від 06.04.2000 р., тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей ст. 5 п. 1 п.п. с) Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Тож, враховуючи, що надані стороною обвинувачення докази свідчать про обґрунтованість підозри та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один ризик, передбачений ст. 177 КПК України, а саме, що підозрювана ОСОБА_8 може здійснювати спроби впливу на свідків, експертів, спеціалістів та переховуватися від органів досудового розслідування та суду, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді, що відсутні підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, але з огляду на приписи ч. 4 ст. 194 КПК України є підстави застосування до підозрюваної ОСОБА_8 іншого запобіжного заходу, що в певному сенсі позбавляє волі, ніж той, який зазначений у клопотанні прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та який зможе забезпечити належну поведінку підозрюваної під час досудового розслідування, а саме цілодобовий домашній арешт, котрий відповідно до ч. 2 ст. 181 КПК України може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Апеляційний суд зауважує, що одна лише тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення та суворість покарання не може являтися автоматичною підставою для застосування найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання особи під вартою, що випливає з приписів кримінального процесуального законодавства та про що неодноразово зазначав Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях.

Колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги прокурора, що стосовно підозрюваної ОСОБА_8 не можливо застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки вона перебуваючи за місцем свого проживання може продовжити здійснювати свою злочинну діяльність. Як вбачається з пред`явленої ОСОБА_8 підозри, вона в силу ст. 89 КК України раніше не судима, не притягувалась до кримінальної відповідальності за незаконний обіг наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів, злочинна діяльність мала разовий характер і була припинена правоохоронними органами.

З огляду на викладене, порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б слугували підставами для скасування ухвали слідчого судді, не встановлено, обраний слідчим суддею запобіжний захід стосовно підозрюваної ОСОБА_8 відповідає вимогам статей 177, 178, 194 КПК, прийняте рішення є обґрунтованим і достатньо вмотивованим, у зв`язку з чим не підлягає скасуванню, а відтак апеляційну скаргу прокурора слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 418, 419, 422 КПК, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 березня 2025 року про застосування до підозрюваної ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем фактичного мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , а саме, заборонено підозрюваній залишати житло без дозволу слідчого, прокурора, суду в межах строку досудового розслідування, строком на 1 (один) місяць 28 (двадцять вісім) днів, тобто до 26 травня 2025 року (включно), з покладенням обов?язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4