Справа №766/3398/25
н/п 1-кп/766/3384/25
ВИРОК
04.08.2025 м.Херсон
Херсонський міський суд Херсонської області у складі
головуючого ОСОБА_1 ,
за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Троїцьке Троїцького району Луганської області, громадянина України, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, РНОКПП НОМЕР_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України,

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним. Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення.
ОСОБА_9 , будучи громадянином України, достовірно усвідомлюючи здійснення відкритої російської агресії проти України, яка розпочалася 24.02.2022 року повномасштабним російським військовим вторгненням на територію України, метою якого є повалення конституційного ладу, територіальної цілісності та захоплення її території, достеменно знаючи та розуміючи факт захоплення та подальшого незаконного утримання окупаційною адміністрацією РФ та збройних сил РФ території м.Херсон та Херсонської області, з метою встановлення та утвердження тимчасової окупації частини території України, підтримки рішень та дій держави-агресора, збройних формувань, окупаційної адміністрації держави-агресора, знаходячись на тимчасово окупованій території в м.Херсон Херсонської області, в період часу з березня 2022 року по 10 травня 2022 року, більш точного часу та місця досудовим розслідуванням не встановлено, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, погодився на пропозицію невстановлених досудовим розслідуванням осіб, які входили до так званого «главного управления министерства внутренних дел Херсонской области» та 17 травня 2022 року, знаходячись на тимчасово окупованій території в м.Херсон Херсонської області, за адресою: Маяковського, 10, добровільно зайняв посаду - «временно исполняющего обязанности оперуполномоченного отдела по борьбе с групповой преступностью управления уголовного розыска Главного управления МВД Херсонской области» у незаконно створеному на тимчасово окупованій території Херсонської області правоохоронному органі «главное управление министерства внутренних дел херсонской области».
Суд кваліфікує дії ОСОБА_9 за ч. 7 ст. 111-1 КК України, як добровільне зайняття громадянином України посади у незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території.
II. Застосовані правові процедури у кримінальному провадженні. Спеціальне судове провадження за відсутності обвинуваченого (in absentia).
Вказане кримінальне провадження здійснювалось за відсутності ОСОБА_9 (in absentia), у зв`язку з його ухиленням від органу досудового розслідування та суду.
Обвинувачений у судові засідання не з`явився, у зв`язку з чим, на підставі ухвали Херсонського міського суду Херсонської області від 14.04.2025 року, відносно ОСОБА_9 здійснювалось спеціальне судове провадження.
Досудове розслідування у даному кримінальному провадженні, відповідно до ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 06.02.2025 року, здійснювалось у спеціальному порядку.
Під час досудового розслідування повістки про виклик ОСОБА_9 та повідомлення про підозру публікувалися в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - у газеті «Урядовий кур`єр» та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.
Під час судового провадження повідомлення, виклики, а також процесуальні документи публікувалися в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - у газеті «Урядовий кур`єр» та на офіційному веб-сайті Херсонського міського суду Херсонської області.
Вказані факти, які підтверджені наявними в матеріалах кримінального провадження документами, дають підстави для висновку, що обвинувачений мав усвідомлювати, що проти нього розпочато кримінальне провадження, він отримав чи мав би отримати оголошену підозру, відповідні виклики та пред`явлене обвинувачення, мав можливість бути обізнаним із усіма своїми правами, в тому числі, на захист та доступ до правосуддя. Відтак, держава Україна під контролем сторони захисту та суду використала всі можливості для того, щоб обвинувачений мав право під час судового провадження як мінімум на такі гарантії: а) бути терміново і докладно повідомленою мовою, яку він розуміє, про характер і підставу обвинувачення; б) мати достатній час і можливості для підготовки свого захисту, обрати захисника самостійно; в) захищати себе особисто або за посередництвом обраного ним захисника, бути повідомленим про це право і мати призначеного захисника безплатно за рахунок держави.
Суд вважає, що дії обвинуваченого вказують, що він відмовився від свого права приймати участь у судовому розгляді.
Суд констатує, що як стороною обвинувачення в ході здійснення спеціального досудового розслідування, так і судом під час здійснення спеціального судового провадження (in absentia), були здійснені всі можливі передбачені законом заходи щодо дотримання прав обвинуваченого на захист та доступ до правосуддя.
Так, участь захисника у даному кримінальному провадженні, залученого для здійснення захисту за призначенням, була забезпечена із самого початку кримінального переслідування обвинуваченого та здійснювалася до ухвалення вироку у справі. Захисник брав участь у кожній слідчій (розшуковій) дії, яка передбачала його обов`язкову участь, отримував усі процесуальні документи, що підлягали врученню обвинуваченому, брав участь у кожному судовому засіданні. Жодних зауважень, клопотань чи заперечень з цього приводу від захисника протягом здійснення кримінального провадження не надходило.
Таким чином, судом установлено, що в даному кримінальному провадженні стороною обвинувачення вжито всіх передбачених законом заходів щодо дотримання прав підозрюваного на захист, з урахуванням встановлених законом особливостей спеціального досудового розслідування. При здійсненні судового провадження судом також здійснені всі передбачені законом заходи щодо дотримання прав обвинуваченого на захист та доступ його до правосуддя, з урахуванням установлених законом особливостей такого провадження.
Прокурор в судовому засіданні вказав на доведеність винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, просив призначити ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, правоохоронних органах на строк 15 років з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна.
Захисник вважав недоведеною винуватість ОСОБА_9 в інкримінованому йому злочині, оскільки досліджені в судовому засіданні докази поза розумним сумнівом не підтверджують зайняття ним посади у незаконному правоохоронному органі. Зазначив, що рапорти співробітників СБУ від 12.02, 27.02. та 07.03.2024 не можуть бути належними доказами винуватості особи відповідно до вимог КПК, протоколи огляду, в тому числі інтернет видань, від 19-20.11.2022 та 22.08.2022 не стосуються обвинуваченого, складені самостійно слідчим у виді таблиці, у протоколі обшуку відсутні дані про ОСОБА_9 , наказ про його призначення на посаду не містить всіх реквізитів, у зв`язку з чим, просив визнати вказані докази неналежними. Крім того зазначив, що протокол проведення впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_10 є недопустимим доказом, оскільки впізнання проведено оперуповноваженим за дорученням ГСУ СБУ, проте в протоколі відсутнє посилання на доручення слідчого (прокурора), не зазначено дата такого доручення. Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні не допитувалась. За відомостями пенсійного фонду обвинувачений перебуває в штаті в/чА1836, вказана обставина слідством не перевірялася. До показань свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 необхідно поставитись критично, оскільки ОСОБА_9 вони не знають, їх твердження, що саме обвинувачений проводив обшук у ОСОБА_11 ґрунтується на припущеннях. Показання зазначених свідків йому не відкривалися. Просив суд закрити провадження відносно обвинуваченого.
IV. Докази, досліджені судом на підтвердження вини та обставин вчинених кримінальних правопорушень.
Винуватість ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні, за встановлених судом обставин, підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів, які узгоджуються між собою, а саме:
-протоколом огляду від 22.08.2022, з якого вбачається, що предметом огляду є відео розміщене 31.05.2022 на інтернет сайті «YouTube» під назвою: «Полиция в Херсоне», з відповідним посиланням, під час перегляду якого, на екрані з`явилася публікація з коментарем: «В Херсоне снова работает полиция, идет набор сотрудников, закупка автотранспорта и спецсредств» В подальшому на відеозаписі, так званий «начальник ГУ полиции в Херсонской области» ОСОБА_13 дав інтерв`ю, де зазначив про створення з 13.05.2022 на тимчасово окупованій території Херсонської області поліції. Вказаний відеозапис та скріншоти екрану було збережено на оптичний CD-R диск;
-протоколом огляду від 22.08.2022, згідно якого оглянута сторінка українського сайту «ПРОЧЕРК», яка містить публікацію під назвою: ««Поліцію» в окупованій Херсонській області очолив колишній керівник Черкаського УМВС», у якій зазначається про створення та функціонування на тимчасово окупованій території в м. Херсон незаконного правоохоронного органу «поліція» та призначення його керівником ОСОБА_14 , який був колишнім очільником Черкаського УМВС;
-протоколом огляду від 17.11.2022, згідно якого, під час огляду адміністративної будівлі Херсонського районного управління поліції, що розташована за адресою: м. Херсон, вул. Маяковського, 10, виявлено та вилучено документи, що підтверджують функціонування незаконного правоохоронного органу, створеного окупаційною владою РФ на тимчасово окупованій території Херсонської області, а саме «ГУ МВД Херсонской области», а також окремих його підрозділів. Зокрема, списки особового складу, протоколи оперативних нарад, розпорядження, відомості, накази. Так, зі списку особового складу так званого «ГУ МВД Херсонской области» вбачається, що під № 30 зазначено « ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 »;
-протоколом огляду від 18.11.2022, з якого вбачається, що місцем огляду є приміщення адміністративної будівлі Управління поліції охорони в Херсонській області, що розташована за адресою: м.Херсон, вулиця Молодіжна, 6, під час проведення якого було виявлено та вилучено документи створені в період окупації м.Херсон посадовими особами незаконного правоохоронного органу так званого «ГУ МВД Херсонской области», зокрема, рапорти, плани роботи, пояснення, довідки, листи, списки особового складу;
-протоколом огляду від 19-21.11.2022, згідно до якого, оглянуто документи вилучені під час огляду адміністративної будівлі Управління поліції охорони в Херсонській області, що розташована за адресою: м.Херсон, вулиця Молодіжна, 6, щодо службової діяльності працівників незаконного правоохоронного органу рф,, а саме, рапорти, плани роботи, пояснення, довідки, листи, списки особового складу т.зв. «ГУ МВД Херсонской области», серед яких список працівників карного розшуку т.зв. «ГУ МВД Херсонской области», де станом на 04.08.2022, 12.08.2022, під №16, 18 зазначено оперуповноважений ОСОБА_9 , 24.04.1993, план запланованих заходів т.зв. «уголовного розыска ГУ МВД Херсонской области», на 04.08.2022, 12.08.2022, яким працівникам відділу по боротьбі з груповою злочинністю, серед яких зазначено ОСОБА_9 , визначено план проведення оперативних дій;
-протоколом обшуку від 25.11.2022, зі змісту якого вбачається, що за місцем проживання ОСОБА_15 , за адресою: АДРЕСА_2 , проведено обшук під час якого виявлено та вилучено: флеш носій, мобільний телефон марки Iphone 11, ноутбук чорного кольору «Samsung»;
-протоколом огляду від 12.02.2024, згідно якого оглянуто флеш носій, вилучений 25.11.2022 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , на якому містяться відомості щодо діяльності за напрямком кадрового забезпечення незаконного правоохоронного органу створеного окупаційною владою РФ на тимчасово окупованій території Херсонської області, а саме «ГУМВД по Херсонской области» - накази по особовому складу (призначення, звільнення, список особового складу з паспортним даними, номерами телефонів, посад, ІПН, штатний розпис, біографічні довідки). Зокрема, у ході огляду файлу «Сотрудники ГУ МВД состоянием на 19.07.2022», «Сотрудники состоянием на 22.07.2022», «Сотрудники состоянием на 30.07.2022», «сотрудники на 5.09» виявлено список осіб, незаконного правоохоронного органу створеного окупаційною владою РФ на тимчасово окупованій території Херсонської області, а саме «ГУМВД по Херсонской области», у якому наявні відомості про особу з прізвищем, ім`ям та по-батькові - « ОСОБА_16 », 24.04.1993, та відомості про його посаду - «оперуполномоченый отдела по борьбе з групповой преступностью управления уголовного розыска ГУ МВД», дата зайняття 17.05.2022 (зображення №20, 21).
-протоколом огляду від 22.02.2024, згідно якого оглянуто флеш носій, вилучений 25.11.2022 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , під час огляду виявлено файли з назвою «Приказ 17.05.2022», а саме наказ незаконного створеного правоохоронного органу «ГУ МВД Херсонской области» від 17.05.2022 №1 л/с, де серед інших з 17.05.2022 призначено ОСОБА_9 на посаду «временно исполняющего обязанности оперуполномоченого отдела по борьбе з групповой преступностью управления уголовного розыска ГУ МВД» Херсонской области». Згідно з вказаним наказом, призначення ОСОБА_9 на посаду було здійснено на підставі його заяви від 10.05.2022;
-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19.05.2023, за участю свідка ОСОБА_10 , з якого вбачається, що свідок за сукупністю зовнішніх ознак впізнали ОСОБА_9 як працівника окупаційної поліції;
V. Оцінка доказів. Мотиви суду щодо висунутого обвинувачення.
Відповідно до ч.1 ст.84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Згідно з положеннями статті 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення. (ст.86 КПК України)
За змістом ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат. Згідно з вимогами цієї статті доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Аналізуючи надані стороною обвинувачення вказані докази, суд дійшов висновку, що вони є належні та допустимі, оскільки підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, та отримані в порядку встановленому КПК України.
Доводи захисника щодо необхідності визнання неналежними доказами наявні у справі рапорти працівників СБУ суд вважає безпідставними, оскільки вказані рапорти не є доказами в розумінні ст.84 КПК України.
Твердження захисника щодо недопустимості протоколу впізнання за фотознімками за участю ОСОБА_10 суд вважає необґрунтованим.
Зі змісту ч.2 ст.84 КПК України вбачається, що документи, до яких відноситься і протокол слідчої дії, є самостійним джерелом доказів. Та обставина, що ОСОБА_10 не допитувалась в судовому засіданні, не вливає на допустимість протоколу впізнання за її участі.
Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом (ч.1 ст.86 КПК України).
Порядок пред`явлення особи для впізнання визначений статтею 228 КПК України. Судом не встановлено порушення вказаного порядку під час проведення такої слідчої дії, а отже він отриманий у встановленому порядку. Захисник на порушення вимог ст.228 КПК України також не посилається.
Протокол містить інформацію, яка має значення для кримінального провадження свідок серед інших осіб вказала на обвинуваченого, як на поліцейського окупаційної влади.
За вказаних обставин, визнавати протокол впізнання недопустимими доказами у суду підстав немає.
Суд приймає та кладе в основу свого висновку про винуватість ОСОБА_9 протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, а також протоколи огляду від 12.02.2024, 22.02.2024 згідно до яких, під час огляду флеш носія, вилученого 25.11.2022 при проведенні обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , виявлено відомості щодо діяльності незаконного правоохоронного органу створеного окупаційною владою РФ на тимчасово окупованій території Херсонської області, зокрема, і наказ про призначення ОСОБА_9 на посаду так званого «временно исполняющего обязанности оперуполномоченого отдела по борьбе з групповой преступностью управления уголовного розыска ГУ МВД» Херсонской области». Вказані докази прямо підтверджують зайняття обвинуваченим, який є громадянином України, посади в незаконному правоохоронному органі.
Інші викладені письмові докази, зокрема, проколи огляду інтернет сторінок, протокол обшуку, огляду, прямо та непрямо підтверджують факт створення окупаційною владою РФ незаконного правоохоронного органу та діяльності такого органу на тимчасово окупованій території Херсонської області.
За вказаних обставин, доводи захисника про визнання письмових доказів неналежним є необґрунтованими.
Суд відхиляє доводи захисника, що наказ про призначення обвинуваченого на посаду не містить всіх необхідних реквізитів, таких як підпис, а отже не може бути прийнятий до уваги.
Зі змісту статті 94 КПК України вбачається, що суд, при прийнятті відповідного процесуального рішення, керуючись законом, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Враховуючи, що наказ про призначення ОСОБА_9 в незаконний правоохоронний орган отриманий в установленому законом порядку, він узгоджується з іншими належними та допустимими доказами, суд визнає його достовірним. Відсутність в розпорядженні правоохоронних органів України оригіналу вказаного наказу, не може бути безумовною підставою для неврахування такого доказу при прийнятті рішення.
Зі змісту частини 1 статті 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» від 23.12.1993 вбачається, що до правоохоронних органів відносяться, зокрема, органи Національної поліції.
Оскільки незаконний орган, мовою оригіналу - «главное управление министерства внутренних дел херсонской области», посаду в якому зайняв обвинувачений, виконував функції притаманні Національної поліції України, суд констатує, що вказаний незаконний орган необхідно вважати правоохоронним.
Відомості Пенсійного фонду України про перебування ОСОБА_9 на обліку не спростовують висновки суду про вчинення обвинуваченим дій, які йому інкримінуються.
Під час судового слідства не встановлено обставин, на підтвердження того, що дії обвинуваченого вчинено під фізичним чи психологічним примусом. Навпаки, досліджені судом публікацій з Інтернет ресурсів, а також, даних протоколу огляду, який містить відомості про підстави призначення ОСОБА_9 на посаду в так званому «Главном управлении МВД Херсонской области», а саме його заява, дають підстави стверджувати, що ОСОБА_9 мав вибір та можливість відмовитись від дій, які є кримінально-караними, тобто вчинив їх добровільно.
Отже, сукупність досліджених судом достовірних доказів у своєму взаємозв`язку поза розумним сумнівом доводять, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_9 , це діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України, і він винний у вчиненні цього кримінального правопорушення.
Разом з цим, оцінюючи показання свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_17 суд не може визнати їх достовірними з огляду на наступне.
Так, з показань свідка ОСОБА_12 вбачається, що під час окупації м.Херсон він проживав в с.Дар`ївка. Приблизно в серпні 2022 року, точної дати не пам`ятає, у його сусіда ОСОБА_17 , який проживав по АДРЕСА_3 , поліція окупантів проводила обшук. Деталі про який він знає зі слів ОСОБА_17 ..
Згідно показань свідка ОСОБА_17 , 05.09.2022, за місцем його проживання АДРЕСА_3 , окупанти проводили обшук. Було близько 15 чоловік у військовій формі, його звинувачували у пособництві ЗСУ. Потім в будинок прийшли дві особи у цивільному одязі, як він зрозумів це були представники силових структур окупаційної влади, оскільки вони мали зброю, допитували його, складали протоколи. Особи в цивільному йому не представлялися, він бачив їх вперше. Під час досудового розслідування він приймав участь у впізнанні за фотознімками, серед яких була особа ймовірно схожа на ту, яка проводила у нього обшук. До вказаної події ОСОБА_9 він не знав.
Оцінюючи вказані показання, суд виходить з того, що свідки обвинуваченого безпосередньо не знають, особи, які проводили обшук свої дані не називали, документи не показували.
Суду також недодано протоколи впізнання за фотознімками за участю вказаних свідків, у зв`язку з чим, суд позбавлений можливості перевірити дотримання вимог ст.228 КПК України під час проведення вказаної слідчої дії.
Будь-яких об`єктивних даних, що саме ОСОБА_9 проводив обшук у свідка ОСОБА_17 матеріали справи не містять.
VI. Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання
Обставини, які відповідно до ст.66 КК України пом`якшують покарання, судом не встановлені.
Обставиною, яка відповідно до ст.67 КК України обтяжує покарання, суд визнає вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.
VІІ. Мотиви призначення покарання
Згідно зі ст. 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
При призначенні ОСОБА_9 покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке у відповідності до ст.12 КК України відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, особу винного, який на обліку лікаря нарколога, психіатра не перебуває, вперше притягується до кримінальної відповідальності, відсутність обставин, які пом`якшують покарання, обставину, яка обтяжує покарання - вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.
Враховуючи підвищену суспільну небезпеку вчиненого обвинуваченим злочину, що загрожує незалежності, суверенітету, територіальній цілісності та безпеці держави України, даних про особу обвинуваченого, характер його дій, суд дійшов висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_9 можливо лише в умовах його ізоляції від суспільства, при цьому, йому має бути призначено покарання в максимальних межах санкції ч.7 ст.111-1 КК України. Також обвинуваченому має бути призначене обов`язкове додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю. На думку суду, визначений розмір покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.
Крім того, враховуючи, що обвинувачений вчинив особливо тяжкий злочин проти основ національної безпеки України, суд вважає необхідним застосувати додаткове покарання у виді конфіскації всього належного обвинуваченому майна.
VIІІ. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 29.01.2025 року відносно ОСОБА_9 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, який до затримання обвинуваченого та приведення вироку до виконання суд вважає доцільним залишити без змін.
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 24.02.2025 на майно ОСОБА_9 , а саме, транспортний засіб, автомобіль ВАЗ 211040, днз. НОМЕР_2 , 2008 року випуску, VIN НОМЕР_3 , накладено арешт.
Враховуючи, що до обвинуваченого застосовується додаткове покарання у виді конфіскації майна, підстав для скасування арешту майна немає.
Документи необхідно залишити в матеріалах кримінального провадження.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ст. ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд,
У Х В А Л И В
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 15 (п`ятнадцять) років з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування, правозахисних і правоохоронних органах на строк 15 (п`ятнадцять) років з конфіскацією всього належного йому майна.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою - залишити без змін до затримання обвинуваченого та приведення вироку до виконання.
Початок строку відбуття покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_9 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
Строк додаткового покарання у вигляді позбавлення права рахувати з моменту відбуття ОСОБА_9 основного покарання.
На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 (тридцяти) днів з дня проголошення до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та захиснику обвинуваченого.
Суддя ОСОБА_1