Справа № 638/7338/25
Провадження № 1-в/638/494/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2025 року Шевченківський районний суд міста Харкова у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

представника колонії ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань суду клопотання начальника ДУ «Олексіївська виправна колонія (№25)» ОСОБА_6 про приведення вироку Дзержинського районного суду м.Харкова від 19.04.2023 року (скасованого в частині призначеного покарання вироком Харківського апеляційного суду від 15.06.2023), вироку Червонозаводського районного суду м.Харкова від 07.07.2023 року та вироку Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 21.02.2025 року стосовно ОСОБА_4 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року та вирішення питання застосування покарання за наявності кількох вироків -

встановив:

Начальник ДУ «Олексіївська виправна колонія (№25)» звернувся до Шевченківського районного суду міста Харкова із клопотанням, в якому просить звільнити ОСОБА_4 від покарання, призначеного вироком Дзержинського районного суду м.Харкова від 19.04.2023 роу (скасованого в частині призначеного покарання вироком від 15.06.2023 року колегії суддів Харківського апеляційного суду ) за епізодами, які мали місце 14.12.2022 року, 15.12.2022 року та 17.12.2022 року; звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання за вироком від 07.07.2023 року Червонозаводського районного суду м.Харкова (скасованого в частині призначеного покарання вироком від 23.10.2023 року Харківського апеляційного суду) у зв`язку із усуненням кримінальної караності діяння; виключити з вироку від 07 липня 2023 року Червонозаводського районного суду м.Харкова (скасованого в частині призначеного покарання вироком від 23.10.2023 року Харківського апеляційного суду) посилання на приписи ч.4 ст.70 КК України; виключити з вироку від 21 лютого 2025 року Орджонікідзевського районного суду м.Харкова посилання на приписи ч.4 ст.70 КК України; вирішити інше питання про всякого роду сумніви, що виникає, а саме вирішити питання про застосування покарання за наявності кількох вироків: вироку від 19 квітня 2023 року Дзержинського районного суду м.Харкова (скасованого в частині призначеного покарання вироком від 15.06.2023 року Харківським апеляційним судом) та вироку від 21 лютого 2025 року Орджонікідзквського районного суду м.Харкова .

В обґрунтування клопотання зазначає, що в державній установі відбуває покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений 21 лютого 2025 року Орджонікідзевським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.289, ст.290, ч.1 ст.70, ст.72 КК України до 6 років 5 місяців позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України ОСОБА_4 остаточно визначено покарання шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Харківського апеляційного суду від 23.10.2023 року, покаранням, призначеним за даним вироком, у виді 6 років 5 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна , яке є його власністю. Строк покарання рахувати з 21.02.2025 року. Зараховано в строк покарання чтрок частково відбутого ОСОБА_4 покарання за вироком Харківського апеляційного суду від 23.10.2023 року з 22.12.2022 року по 20.02.2025 року.

Крім того, ОСОБА_4 має попередні судимості, покарання за якими засудженим не відбуті і приєднані до знову призначеного на підставі ч.4 ст.70 та ст.71 КК України, а саме:

- 20.09.2022 року Октябрським районним судом міста Полтави за ч.1 ст.309 КК України до 1 року обмеження волі. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, вспитовий строк 1 рік;

- 20.12.2022 року Фрунзенським районним судом м.Харкова за ч.1 ст.309, ч.4 ст.70 КК України до 1 року 2 місяців обмеження волі. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, іспитовий строк 1 рік;

19.04.2023 року Дзержинським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.185, ч.4 ст.185, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70, ст.72 (вирок від 20.12.2022 року), ч.2 ст.307, ст.71, ст.72 (вирок від 20.12.2022 року) до 6 років 3 місяців позбавлення волі.

Вироком від 15.06.2023 року Харківського апеляційного суду вирок Дзержинського районного суду м.Харкова від 19.04.2023 року в частині призначеного покарання за ч.2 ст.307 КК України скасовано та ухвалено в цій частині новий вирок. Вважати засудженим за ч.3 ст.185, ч.4 ст.185, ч.1 ст.70 КК України 5 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70, ст.72 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Фрунзенського районного суду м.Харкова від 20.12.2022 року остаточно призначено 5 років 6 місяців позбавлення волі; за ч.2 ст.307 КК України 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна, яке є власністю засудженого. На підставі ст.71, 72 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Фрунзенського районного суду м.Харкова від 20.12.2022 року остаточно призначено 6 років 3 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, яке є власністю засудженого. В решті вирок суду залишено без змін.

Ухвалою від 16.05.2024 року Харківського апеляційного суду виправлено описку у вироку Харківського апеляційного суду від 15.06.2023 року. Вважати вірним твердження щодо засудження ОСОБА_4 за ч.2 ст.185, ч.4 ст.185, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70, ст.72, ч.2 ст.307, ст.71, ст.72 КК України.

-07.07.2023 року Червонозаводським районним судом м.Харкова за ч.4 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 6 років 4 місяців позбавлення волі. Строк відбуття покарання рахувати з 23.12.2022 року. Ухвалою від 13.07.2023 року Червонозаводського районного суду м.Харкова внесено уточненння до вироку. Вироком від 23.10.2023 року Харківського апеляційного суду вирок Червонозаводського районного суду м.Харкова від 07.07.2023 року скасовано в частині призначеного покарання, ухвалено новий вирок, призначивши ОСОБА_4 покарання за ч.4 ст.185 КК України 5 років 5 місяців позбавлення воліз конфіскацією майна, яке є власністю засудженого. На підставі ч.4 ст.70 КК України до призначеного покарання частково зараховано невідбуте покарання за вироком Харківського апеляційного суду від 15.06.2023 року та остаточно призначено до відбуття покарання у виді 6 років 4 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, яке є власністю засудженого. В решті вирок залишено без змін.

Відповідно до мотивувальної частини вироку від 19.04.2023 року Дзержинського районного суду м.Харкова ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло, вчинене в умовах воєнного стану ч.4 ст.185 КК України, а саме 3 епізоди: 14.12.2022 року на суму 1300 гривень, 15.12.2022 року на суму 1900 гривень, 17.12.2022 року на суму 1979 гривень 75 копійок.

Відповідно до мотивувальної частини вироку від 07 липня 2023 року Червонозаводського районного суду м.Харкова ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку),вчинене повторно в умовах воєнного стану ч.4 ст.185 КК України, а саме 10.10.2022 року на суму 1883 гривні.

Відповідно до положення ст.51 Кодексу України про адміністративні правопорушення (в редакції ЗУ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року №3886-ІХ) особа підлягає адміністративному стягненню за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, які станом на 01.01.2022 року 2481 грн..

Представник установи виконання покарання в судовому засіданні підтримав клопотання.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення внесеного клопотання.

Засуджений в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання.

Вивчивши матеріали клопотання та надані документи, суд дійшов наступного висновку.

Пунктом 13 ч.1 ст. 537 КПК України передбачено, що під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно до ст.539 КПК України орган або установа виконання покарань має право на звернення до суду із питаннями, які виникають під час виконання вироку, у випадках встановлених законом, зокрема подання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

Крім того, відповідно до п.11 ч.1 ст.537 КПК України, під час виконання вироків, суд має право вирішувати питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.

Згідно п.2 ч.2 ст.539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку передбаченого п.11 ч.1 ст.537 подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

Розглядом клопотання встановлено, що ОСОБА_4 засуджений:

-21 лютого 2025 року Орджонікідзевським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.289, ст.290, ч.1 ст.70, ст.72 КК України до 6 років 5 місяців позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України ОСОБА_4 остаточно визначено покарання шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Харківського апеляційного суду від 23.10.2023 року, покаранням, призначеним за даним вироком, у виді 6 років 5 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна , яке є його власністю. Строк покарання рахувати з 21.02.2025 року. Зараховано в строк покарання чтрок частково відбутого ОСОБА_4 покарання за вироком Харківського апеляційного суду від 23.10.2023 року з 22.12.2022 року по 20.02.2025 року;

- 20.09.2022 року Октябрським районним судом міста Полтави за ч.1 ст.309 КК України до 1 року обмеження волі. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, вспитовий строк 1 рік;

- 20.12.2022 року Фрунзенським районним судом м.Харкова за ч.1 ст.309, ч.4 ст.70 КК України до 1 року 2 місяців обмеження волі. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, іспитовий строк 1 рік;

19.04.2023 року Дзержинським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.185, ч.4 ст.185, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70, ст.72 (вирок від 20.12.2022 року), ч.2 ст.307, ст.71, ст.72 (вирок від 20.12.2022 року) до 6 років 3 місяців позбавлення волі.

Вироком від 15.06.2023 року Харківського апеляційного суду вирок Дзержинського районного суду м.Харкова від 19.04.2023 року в частині призначеного покарання за ч.2 ст.307 КК України скасовано та ухвалено в цій частині новий вирок. Вважати засудженим за ч.3 ст.185, ч.4 ст.185, ч.1 ст.70 КК України 5 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70, ст.72 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Фрунзенського районного суду м.Харкова від 20.12.2022 року остаточно призначено 5 років 6 місяців позбавлення волі; за ч.2 ст.307 КК України 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна, яке є власністю засудженого. На підставі ст.71, 72 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Фрунзенського районного суду м.Харкова від 20.12.2022 року остаточно призначено 6 років 3 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, яке є власністю засудженого. В решті вирок суду залишено без змін.

Ухвалою від 16.05.2024 року Харківського апеляційного суду виправлено описку у вироку Харківського апеляційного суду від 15.06.2023 року. Вважати вірним твердження щодо засудження ОСОБА_4 за ч.2 ст.185, ч.4 ст.185, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70, ст.72, ч.2 ст.307, ст.71, ст.72 КК України.

-07.07.2023 року Червонозаводським районним судом м.Харкова за ч.4 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 6 років 4 місяців позбавлення волі. Строк відбуття покарання рахувати з 23.12.2022 року. Ухвалою від 13.07.2023 року Червонозаводського районного суду м.Харкова внесено уточненння до вироку. Вироком від 23.10.2023 року Харківського апеляційного суду вирок Червонозаводського районного суду м.Харкова від 07.07.2023 року скасовано в частині призначеного покарання, ухвалено новий вирок, призначивши ОСОБА_4 покарання за ч.4 ст.185 КК України 5 років 5 місяців позбавлення воліз конфіскацією майна, яке є власністю засудженого. На підставі ч.4 ст.70 КК України до призначеного покарання частково зараховано невідбуте покарання за вироком Харківського апеляційного суду від 15.06.2023 року та остаточно призначено до відбуття покарання у виді 6 років 4 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, яке є власністю засудженого. В решті вирок залишено без змін.

Разом із тим, Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року, який набрав чинності 09.08.2024 року, до статті 51 КУпАП «Дрібне викрадення чужого майна» були внесені зміни та передбачено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподаткованого мінімуму доходів громадян за ч.1 ст.51 КУпАП, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян за ч. 2 ст.51 КУпАП.

Згідно формулювання обвинувачення за вироком Червонозаводського районного суду м.Харкова від 07 липня 2023 року (скасованого вироком Харківського апеляційного суду від 23.10.2023 року в частині призначеного покарання), визнаного судом доведеним ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, яке мало місце 10.10.2022 року на суму 1883 гривні.

Згідно формулювання обвинувачення за вироком Дзержинського районного суду м.Харкова від 19.04.2023 року (скасованого вироком Харківського апеляційного суду від 15.06.2023 року в частині призначення покарання за ч.2 ст.307 КК України), визнаного судом доведеним, ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.4 ст.185 КК України, які мали місце: 14.12.2022 року на суму 1300 гривень, 15.12.2022 року на суму 1900 гривень, 17.12.2022 року на суму 1979 гривень 75 копійок.

Відповідно п. 5 підрозділу 1 розділу XX ПК України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року (розмір, якої дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Неоподаткований мінімум доходів громадян у частині злочинів або кваліфікації правопорушень встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 розділу ІV Податкового кодексу України, у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Таким чином, два неоподаткованих мінімуми доходів громадян станом на 01.01.2022 року становить 2481 гривню, що перевищує вартість майна, викраденого в результаті вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень: за ч.4 ст.185 КК України за якими він був засудженим вироком Червонозаводського районного суду м.Харкова від 07 липня 2023 року (скасованого вироком Харківського апеляційного суду від 23.10.2023 року в частині призначеного покарання), а також за ч.4 ст.185 КК України (3 епіходи) за вироком Дзержинського районного суду м.Харкова від 19.04.2023 року (скасованого вироком Харківського апеляційного суду від 15.06.2023 року в частині призначення покарання за ч.2 ст.307 КК України).

Згідно ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі.

За загальним правилом, закріпленим у ч. 2 ст. 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності.

Відповідно до ч.1 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Отже, Закон України від 18 липня 2024 року № 3886-IX, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили кримінальні правопорушення, до набрання вказаним Законом чинності.

Частиною 2 статті 74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягають негайному звільненню від призначеного судом покарання.

З огляду на викладене, після внесення змін Законом України №3886-IX до законодавства України про адміністративні правопорушення, вищевказані діяння, вчинені ОСОБА_4 перестали бути кримінально караними, тому суд приходить до висновку, що клопотання установи виконання покарання є обґрунтованим та підлягає задоволенню, а засудженого слід звільнити від призначеного покарання згідно вироку Червонозаводського районного суду м.Харкова від 07.07.2023 року за ч.4 ст.185 КК України, скасованого вироком Харківського апеляційного суду від 23.10.2023 року в частині призначеного покарання на підставі частини другої статті 74 КК України як особу, що засуджена за діяння, караність якого законом усунута. При цьому з резолютивної частини вказаного вироку слід виключити посилання на застосування ч.4 ст.70 КК України.

Крім того, вирок Дзержинського районного суду м.Харкова від 19.04.2023 року (скасованого вироком Харківського апеляційного суду від 15.06.2023 року в частині призначення покарання за ч.2 ст.307 КК України) також слід привести у відповідність до вказаного Закону шляхом виключення з вироку суду обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.4 ст.185 за епізодами, які мали місце 14.12.2022 року, 15.12.2022 року та 17.12.2022 року.

Також слід привести вирок Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 21.02.2025 року у відповідність до вимог вказано Закону, а саме виключити з вироку суду посилання на застосування ч.4 ст.70 КК України. ОСОБА_4 слід вважати засудженим вироком Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 21.02.2025 року за ч.2 ст.289, ст.290, ч.1 ст.70 КК України до остаточного покарання у виді 6 років 5 місяців позбавлення волі.

Крім того, як вбачається з роз`яснень, які викладені в п.25 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», за наявності щодо засудженого вироку, який не виконано і про який не було відомо суду, що постановив останній за часом вирок, суд за місцем виконання цього вироку зобов`язаний визначити порядок застосування покарання за всіма вироками.

З огляду на викладене, засудженому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , слід визначити покарання за наявності кількох вироків: вироку Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 21.02.2025 року та вироку Дзержинського районного суду від 19.04.2023 року, скасованого вироком Харківського апеляційного суду від 15.06.2023 року в частині призначення покарання за ч.2 ст.307 КК України, а саме на підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Дзержинського районного суду від 19.04.2023 року, скасованого вироком Харківського апеляційного суду від 15.06.2023 року в частині призначеного покарання, більш суворим покаранням, призначеним вироком Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 21.02.2025 року, остаточно визначити до відбуття 6 років 5 місяців позбавлення волі. Початок строку відбування покарання слід рахувати з 22.12.2022 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.372, 354, 537, 539 КПК України, суд -

постановив:

Клопотання начальника ДУ «Олексіївська виправна колонія (№25)» ОСОБА_6 задовольнити.

ОСОБА_4 , засудженого вироком Червонозаводського районного суду м.Харкова від 07.07.2023 року за ч.4 ст.185 КК України, скасованого вироком Харківського апеляційного суду від 23.10.2023 року в частині призначеного покарання звільнити від призначеного покарання на підставі ст.74 КК України у зв`язку із усуненням кримінальної караності діяння.

Виключити з резолютивної частини вироку Червонозаводського районного суду м.Харкова від 07.07.2023 року, скасованого вироком Харківського апеляційного суду від 23.10.2023 року в частині призначеного покарання, посилання на застосування ч.4 ст.70 КК України.

Привести вирок Дзержинського районного суду м.Харкова від 19.04.2023 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого за ч.2 ст.185, ч.4 ст.185, ч.2 ст.307, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70, ст.71, ст.72 Кримінального кодексу України з урахуванням виправлення згідно ухвали Дзержинського районного суду м.Харкова від 28.04.2023 року (скасованого вироком Харківського апеляційного суду від 15.06.2023 року в частині призначення покарання за ч.2 ст.307 КК України) у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року, а саме виключити з вироків суду першої та апеляційної інстанції обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України за епізодами, які мали місце в 14 грудня 2022 року, 15.12.2022 року та 17.12.2022 року.

Привести вирок Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 21.02.2025 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого за ч.2 ст.289, ст.290 Кримінального кодексу України, у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року, а саме виключити з вироку суду посилання на застосування ч.4 ст.70 КК України.

Вважати ОСОБА_4 засудженим вироком Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 21.02.2025 року за ч.2 ст.289, ст.290, ч.1 ст.70 КК України до остаточного покарання у виді 6 років 5 місяців позбавлення волі.

Визначити засудженому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання за наявності кількох вироків: вироку Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 21.02.2025 року та вироку Дзержинського районного суду від 19.04.2023 року, скасованого вироком Харківського апеляційного суду від 15.06.2023 року в частині призначення покарання за ч.2 ст.307 КК України. На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Дзержинського районного суду від 19.04.2023 року, скасованого вироком Харківського апеляційного суду від 15.06.2023 року в частині призначеного покарання, більш суворим покаранням, призначеним вироком Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 21.02.2025 року, остаточно визначити до відбуття 6 років 5 місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання рахувати з 22.12.2022 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів із дня її проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Харкова. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали проголошено 19.05.2025 року о 15:45 годині.

Головуючий суддя: ОСОБА_1