УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.08.2025 року Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра

у складі слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області капітана поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Добропілля, Донецької області, громадянина України, із середньо-технічною освітою, непрацюючого, неодруженого, на утриманні має особу похилого віку мати ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є недієздатною, раніше не судимого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

якому 18 серпня 2025 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.146 ч.2, ст.187 ч.4 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 . В обґрунтування поданого клопотання посилався на те, що 18 серпня 2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.146 ч.2, ст.187 ч.4 КК України, яка полягає в тому, що 17.08.2025 приблизно о 10:00 год. ОСОБА_4 , знаходячись в будинку за адресою: АДРЕСА_2 , де тимчасово мешкав, не маючи постійного джерела доходів, з метою здійснення розбійного нападу, при цьому для використання як знаряддя злочину ОСОБА_4 приготував заздалегідь придбані ним: балаклаву, військову форму, електрошокер, перцовий балончик, предмет схожий на пістолет та револьвер «Флобер», який не є вогнепальною зброєю, запросив свого знайомого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , під приводом віддати кошти, які раніше позичав, на що останній погодився. ОСОБА_8 в цей же день приблизно о 10:30 год. прибув за вказаною адресою. Після того як ОСОБА_8 зайшов у домоволодіння, ОСОБА_4 замкнув двері на ключ та, таким чином перегородивши йому вихід з будинку, висунув останньому протиправну вимогу передати йому грошові кошти в сумі 40 000 грн., на що отримав відмову. Після цього, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 приблизно о 10.45 год. в умовах воєнного стану, діючи умисно, із корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, стоячи напроти ОСОБА_8 , дістав з кишені брюк електрошокер та почав наносити ОСОБА_8 удари електричним струмом електрошокера, який заготовив заздалегідь для досягнення своєї мети, по переднім поверхням тулуба та продовжував вимагати у ОСОБА_8 вищевказану суму грошей. Не отримавши бажаного результату, розуміючи, що ОСОБА_8 не виконує протиправні вимоги ОСОБА_4 , він за для подавляння психічного та фізичного опору потерпілого і досягнення своєї мети, а саме отримання грошових коштів в сумі 40 000 гривень, продовжуючи свої злочинні дії, почав труїти ОСОБА_8 сльозогінним газом, розбризкуючи газ в обличчя останнього. В подальшому ОСОБА_4 , маючи прямий умисел на незаконне позбавлення волі ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, погрожуючи ОСОБА_8 предметом, ззовні схожим на пістолет, який потерпілий сприймав як справжню вогнепальну зброю, одягнув на руки та ноги ОСОБА_8 кайданки, та наказав йому рухатись за ним до території лісосмуги неподалік будинку №101 по вул. Хмельницького в м. Добропілля Донецької області, де вказав йому прийняти положення сидячи, обійнявши ногами деревину перед собою, зціпивши при цьому ноги між собою кайданками. Потерпілий, побоюючись за своє життя та здоров`я, виконав вимогу ОСОБА_4 . Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на напад, з метою заволодіння чужим майном, ОСОБА_4 , погрожуючи револьвером «Флобер», який потерпілий сприймав за справжню вогнепальну зброю, відкрито заволодів сумкою через плече, в якій зберігались грошові кошти ОСОБА_8 в сумі 2986 (дві тисячі дев`ятсот вісімдесят шість) гривень та мобільним телефоном Redmi зник з місця події. В результаті злочинних дій ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_8 було завдано матеріальний збиток в розмірі вартості викраденого на загальну суму 2986 гривень. Відомості за вищевказаною подією злочину внесені до ЄРДР за №0000904 із кваліфікацією за ст.146 ч.2, ст.187 ч.4 КК України, а розслідування кримінального правопорушення здійснюється СВ ВП №1 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області. За викладених обставин, враховуючи особу підозрюваного, а також посилаючись на наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор просила задовольнити клопотання з підстав, викладених у ньому, та обрати підозрюваному запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Захисник в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, вважаючи, що достатнім буде застосування більш м`якого запобіжного заходу вигляді нічного домашнього арешту.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав позицію свого захисника, просив суд також замість тримання під вартою обрати відносно нього запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Вислухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання слідчого, суд приходить до наступного висновку на підставі нижчевикладеного.

Так, відповідно ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри, як підстави для застосування запобіжного заходу, суд враховує відсутність законодавчого визначення вказаного поняття та усталену практику Європейського суду з прав людини і критерії визначення цього поняття. Зокрема, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини «Нечипорук, Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач може зробити висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

В судовому засіданні підтверджено, що СВ ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000904, кваліфікованого за ст.146 ч.2, ст.187 ч.4 КК України.

17 серпня 2025 року за підозрою у скоєнні розслідуваного злочину в порядку ст.208 КПК України затримано ОСОБА_4 , якому 18 серпня 2025 року повідомлено про підозру у вчиненні вищевказаних злочинів, за найтяжчий з який підозрюваному загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років, що відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії особливо тяжкого злочину.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме копіями протоколів: огляду місця події, огляду предмету, допиту потерпілого ОСОБА_8 та свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, а також іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності та взаємозв`язку.

Також на думку суду доведеними є зазначені у клопотанні ризики, передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України. Зокрема, з огляду на встановлені фактичні обставини кримінального правопорушення і особу підозрюваного, який, розуміючи тяжкість підозри та покарання, яке йому загрожує за інкримінованим злочином, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, залишивши місце свого проживання з метою уникнення покарання. Обґрунтованим є твердження прокурора, що підозрюваний може незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження, зокрема з метою зміни змісту показань вже встановлених і допитаних свідків, які вони будуть давати під час судового розгляду, оскільки підозрюваному відомі анкетні дані останніх та їх місце проживання, а органом досудового розслідування наразі ще не проведено всіх необхідних слідчих (розшукових) дій. А з огляду на відсутність у підозрюваного постійного офіційного місця роботи та сталого заробітку ОСОБА_4 може продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Визнаючи доведеними заявлені слідчим вищевказані ризики, суд також керується практикою Європейського суду з прав людини, який у своєму рішенні від 26 липня 2001 року по справі «Ілійков проти Болгарії» зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

За змістом ст.ст.176, 183, 194 КПК України одним із запобіжних заходів є тримання під вартою, яке є винятковим запобіжним заходом, що застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Поряд з цим суд враховує, що підозрюваний раніше не судимий, має постійне місце проживання, де характеризується нейтрально (із сусідами не конфліктує, громадський порядок не порушує, скарги від сусідів не надходили), на обліку у лікаря-психіатра/нарколога не перебуває, має на утриманні особу похилого віку мати ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка є недієздатною, опікуном якої за рішенням суду є підозрюваний, що свідчить наявність у підозрюваного достатньо міцних соціальних зв`язків та обов`язків. Крім того, суд враховує встановлені в ході розгляду клопотання обставини вчинення інкримінованого правопорушення (імовірну наявність обопільного конфлікту між підозрюваним та потерпілим), поведінку підозрюваного до, під час та після вчинення інкримінованого йому кримінально караного діяння.

Відповідно до правової позиції, викладеної у п.80 рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2011 року у справі «Марченко проти України», при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Згідно ч.ч.1, 4 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п.п.1, 2 ч.1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п.3 ч.1 цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Враховуючи наявні і доведені ризики вчинення підозрюваним дій, передбачених ст.177 КПК України, а також обставини кримінального провадження та дані про особу підозрюваного, суд не вбачає достатніх даних, які б об`єктивно свідчили про неможливість запобігання зазначеним вище ризикам шляхом застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою. В зв`язку з цим, суд приходить до висновку, що необхідним та достатнім запобіжним заходом, який має бути застосований до підозрюваного з метою запобігання зазначеним в клопотанні ризикам, є цілодобовий домашній арешт з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.131, 132, 176, 177, 178, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 197 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Покровської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках кримінального провадження №0000904 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за адресою його фактичного постійного місця проживання: АДРЕСА_1 , строком на два місяці, але в межах строку досудового розслідування, тобто до 15 жовтня 2025 року включно.

Покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на вказаний строк дії застосованого до нього запобіжного заходу наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого СВ ВП №1 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області, прокурора чи суду за першою вимогою;

- утримуватися від спілкування зі свідками по кримінальному провадженню №0000904 з приводу обставин, викладених у повідомленні про підозру у цьому кримінальному провадженні;

- не залишати цілодобово місця свого фактичного проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Копію ухвали направити прокурору та відповідному відділу поліції за місцем проживання підозрюваного для організації контролю за поведінкою підозрюваного та виконанням ним вимог даної ухвали.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1