Провадження №1-кп/523/390/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2025 року

Суворовський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши в судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт та додані до нього документи за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчинені злочинів, передбачених ч.2 ст.152, ч.3 ст.152, ч.4 ст.152, ч.1 ст.129, ч.1 ст.122, ст.386 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляді в суді перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчинені злочинів, передбачених ч.2 ст.152, ч.3 ст.152, ч.4 ст.152, ч.1 ст.129, ч.1 ст.122, ст.386 КК України.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою на 60 днів, посилаючись на неможливість завершити судовий розгляд кримінального провадження до закінчення строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження існування ризиків передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливості обвинуваченого переховуватися від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілих, свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні та може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення, які були наявні при обранні запобіжного заходу.

Захисник обвинуваченого в судовому засіданні просила відмовити в клопотанні прокурора посилаючись на наявність для того підстав та відсутність ризиків.

Обвинувачений підтримав думку захисника.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, враховуючи що строк дії обраного відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою закінчується, а підстави для його зміни з урахуванням особи обвинуваченого відсутні, а також врахувавши, що місце реєстрації обвинуваченого співпадає із місцем мешкання потерпілих, суд вважає доцільним продовжити дію обраного відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу на 60 днів виходячи з наступного.

Згідно ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

Стаття 177 КПК України, встановлює, що наряду з іншим, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Разом з цим, ст. 178 КПК України передбачає, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.

З огляду на п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до особи, яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 5 років.

Згідно зі ст.8, ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість держави, а принцип верховенства права у кримінальному провадженні та кримінальне процесуальне законодавство застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Наряду з наведеним, відповідно до вимог п.3 ст.5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 63 рішення у справі «Доронін проти України від 19.02.2009р.) про обрання чи продовженні застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою навіть у справах про вбивство та при спробі обвинуваченого зникнути, національні суди мають розглядати можливість застосування тих чи інших альтернативних запобіжних заходів замість тримання під вартою, а посилання при цьому головним чином на тяжкість обвинувачення не уявляє собою « відповідної та достатньої» підстави.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчинені особливо тяжких злочинів за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад десять років.

Ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м.Одеси від 12.01.2021 року відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, у зв`язку з наявністю ризиків передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, строк дії якого неодноразово продовжувався судом.

З характеризуючих матеріалів на ОСОБА_5 вбачається, що такі ризики як можливість обвинуваченого переховуватися від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілих, свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні та може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення продовжують існувати, оскільки обвинувачений характеризується як особа яка не має законних джерел для існування, обвинувачується у скоєні особливо тяжких злочинів пов`язаних з вчиненням дій сексуального характеру проти статевої свободи та статевої недоторканості, вчинене в тому числі щодо неповнолітної особи, у зв`язку з чим він має реальну можливість ухилитися від суду та впливати на потерпілих і свідків, з якими він проживав до вчиненого, що свідчить про можливість вчинення ним дій направлених на ухилення від суду та можливість вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обставин які не були враховані судом при обранні відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та наявності підстав для його зміни на даний час суд не вбачає.

У зв`язку з чим, з метою забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та запобіганню спробам ухилитися від суду й перешкоджати кримінальному провадженню, суд вважає доцільним продовжити дію обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Разом з тим, на підставі п.1 ч.4 ст.183 КПК України, суд не вбачає можливості застосування застави відносно обвинуваченого оскільки злочин вчинено із застосуванням насильства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.23, 177, 178, 183, 331, 369-372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» до 23.05.2025 року.

Копію ухвали направити в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» для виконання, прокурору для відома.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена протягом 5 днів до Одеського апеляційного суду.

Головуючий суддя ОСОБА_1