ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/7162/23 Номер провадження 11-кп/814/1412/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2025 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 захисника в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука від 29 квітня 2025 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

Ухвалою суду у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0002178 від 06.09.2023, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК України, задоволено частково клопотання прокурора та продовжено відносно обвинуваченого

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчука Полтавської області, громадянина України, освіта неповна середня, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого,

строк тримання під вартою на 60 днів, а саме з 29.04.2025 до 27.06.2025 включно.

Визначено заставу у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 121 120 грн.

Відмовлено в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 про обрання обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді домашнього арешту з 22 год.00 хв. по 06 год. 00 хв.

Мотивуючи своє рішення про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, районний суд виходив з того, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 15 ч. 3, ст. 186 ч. 4 КК України, яке у відповідності до ст. 12 КК України є тяжким злочином, за вчинення якого, у разі визнання обвинуваченого ОСОБА_7 винуватим, останньому загрожує покарання у виді позбавлення волі строком від 7 до 10 років, обвинувачений не має міцних соціальних зв`язків, на утриманні неповнолітніх дітей немає, офіційно не працює, немає постійного джерела доходу, проживає з потерпілою, яка є особою похилого віку в одному районі, тому знаходячись на волі він може незаконно впливати на потерпілу у кримінальному провадженні, яка не допитана судом та вчинити інше кримінальне правопорушення, у зв`язку з чим вище зазначене свідчить про наявність ризиків переховування від суду, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, можливості скоювати інші злочини, незаконно впливати на потерпілу у кримінальному провадженні, у зв`язку з чим суд вважав недостатнім застосування відносно обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

В поданій апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 захисник в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу, якою обрати щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту, який полягає у забороні залишати житло в період з 22.00 по 06.00 год. за адресою реєстрації: АДРЕСА_1 з носінням електронного засобу.

На обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що місцевим судом не враховано той факт, що судовий розгляд справи майже завершений, обвинувачений ОСОБА_7 не може і не має на меті незаконно впливати на свідків, оскільки у судовому засіданні вже допитані усі свідки, а потерпіла ОСОБА_9 станом на 02.05.2025 - померла.

Вказує, що відсутні ризики які виправдовують тримання особи під вартою і обставини які склалися не перешкоджають розглядати кримінальне провадження судом.

Зазначає, що ОСОБА_7 запевняє, що зобов`язується за першої вимоги з`являтися до суду та просить врахувати, що обвинувачений проживає з матір`ю похилого віку яка хворіє, не судимий, сприяв досудовому розслідуванню, має позитивну характеристику.

Крім того вказує, що визначаючи розмір застави, місцевим судом не враховано, що ОСОБА_7 не працює, живе разом з матір`ю похилого віку, з сестрою та її малолітніми дітьми, у зв`язку з чим визначений розмір застави не має змоги сплатити.

Позиції учасників судового провадження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_8 підтримали вимоги апеляційної скарги та просили змінити обвинуваченому запобіжний захід на домашній арешт. Прокурор ОСОБА_6 заперечив проти задоволення апеляційних вимог та вказав на законність та обгрунтованість ухвали суду.

Мотиви суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається із наданих матеріалів, на розгляді суду першої інстанції перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0002178 від 06.09.2023, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні незакінченого замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого в умовах воєнного стану, поєднаного з проникненням у житло, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 186 КК України.

Під час розгляду даного кримінального провадження прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, яке ухвалою суду першої інстанції задоволено частково 29.04.2025.

Не погоджуючись з даним рішенням, адвокат ОСОБА_8 захисник в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою.

У відповідності до ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Розглядаючи питання про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу, та умови, за яких таке продовження можливе.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , вказаних вимог кримінального процесуального закону дотримався в повному обсязі, оцінив у сукупності всі обставини, що враховуються при вирішенні питання продовження строку тримання під вартою, як того вимагають приписи статей 177, 183, 197, 199 та 331 КПК України.

Так ОСОБА_7 може переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, що обумовлено можливістю призначення покарання на тривалий строк за тяжкий злочин, що йому інкримінується, відсутністю міцних соціальних зв`язків обвинуваченого та офіційних джерел доходу.

Вказані ризики, з моменту обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою та до цього часу, не перестали існувати та істотно не зменшуються через наявність у ОСОБА_7 матері похилого віку і відсутність судимості, а також інших даних про особу обвинуваченого, на які вказує захисник.

За таких обставин, застосування більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, з огляду на серйозність висунутого обвинувачення та суспільний інтерес, який превалює над принципом поваги до свободи особистості, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та не буде сприяти повному та об`єктивному встановленню істини у справі протягом розумного строку, а захисником не наведено в апеляційній скарзі доводів які б переконали у зворотному.

Також слід зазначити, що зважаючи на введення воєнного стану в Україні, зайнятість правоохоронних органів у діяльності з відсічі збройної агресії Російської Федерації, фактор настання існуючих ризиків в даних умовах, як то ухилення від суду та вчинення інших кримінальних правопорушень обвинуваченим ОСОБА_7 значно збільшується, а застосування більш м`якого запобіжного заходу, на переконання колегії суддів, не зможе перешкодити обвинуваченому вчинити спроби ухилитися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

З приводу розміру застави, який на переконання сторони захисту є непомірним для обвинуваченого, необхідно зазначити, що судом розмір застави у 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб обраний у відповідності до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України та не є найбільшим з огляду на верхню межу застави у 80 прожиткових мінімумів, відповідно до вказаної норми.

В той же час, застава має бути суттєвою для обвинуваченого, оскільки лише в такому випадку, перед загрозою втрати значної суми, вона зможе виконати свою мету, а саме перешкодити настанню існуючих ризиків та забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, що має місце в даному випадку та є цілком необхідним.

Враховуючи наведене, рішення суду першої інстанції є законним та вмотивованим, а тому апеляційні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 422-1 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 захисника в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука від 29 квітня 2025 року щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4