провадження № 51-2065ск25
судді Касаційного кримінального суду Верховного Суду ОСОБА_1 у провадженні за касаційною скаргою захисника ОСОБА_2 в інтересах засудженого ОСОБА_3 на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 01 серпня 2024 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 18 лютого 2025 року,
Захисник ОСОБА_2 звернувся до Суду з касаційною скаргою, в якій висунув вимогу про перевірку вказаних судових рішень в касаційному порядку.
Крім того, захисник заявив клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження вказаних судових рішень.
Перевіривши доводи, викладені в касаційній скарзі, як суддя доповідач я підготувала проєкт ухвали про відмову в задоволенні клопотання захисника про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень та повернення касаційної скарги.
Однак більшість колегії суддів не погодилась з цим та дійшла висновку про наявність підстав для поновлення строку та відкриття провадження, тому викладаю окрему думку з огляду на таке.
Відповідно до ч. 2 ст. 426 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Правило дотримання тримісячного строку для подання касаційної скарги має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного строку, не змушуючи зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності.
За правилами, передбаченими ч. 1 ст. 117 КПК України, пропущений із поважних причин строк має бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
Під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.
Так, рішення суду апеляційної інстанції (як видно з долученої копії) було ухвалено у присутності захисника ОСОБА_2 та ОСОБА_3 18 лютого 2025 року, засуджений під вартою не перебував. З касаційною скаргою захисник звернувся 27 травня 2025 року.
У клопотанні адвокат зазначає про те, що повний текст ухвали Київського апеляційного суду засуджений ОСОБА_3 отримав 12 травня 2025 року і з огляду на об`ємність кримінальної справи касаційна скарга, на переконання захисника, подається в розумний строк, тобто на 15-й день після отримання повного тексту ухвали від 18 лютого 2025 року.
Проте, зазначені стороною захисту причини пропуску строку касаційного оскарження судових рішень, не є такими, що слід визнати поважними. При цьому посилання на дату отримання копії повного тексту рішення суду апеляційної інстанції є неприйнятним, оскільки відповідно до ст. 426 КПК України, такий виняток для подання скарги законодавець передбачив лише для засудженого, який тримається під вартою.
За таких обставин, як суддя-доповідач не вбачаю підстав для поновлення строку касаційного оскарження судових рішень.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України у разі, якщо касаційна скарга подана після закінчення строку касаційного оскарження і суд касаційної інстанції за заявою особи не знайшов підстав для його поновлення, касаційна скарга підлягає поверненню.
Тому вважаю, що були відсутні правові підстави для поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження вироку Святошинського районного суду м. Києва від 01 серпня 2024 року та ухвали Київського апеляційного суду від 18 лютого 2025 року стосовно ОСОБА_3 , а відтак касаційна скарга підлягала поверненню особі, яка її подала.
Суддя ОСОБА_1