Провадження №1-кс/127/5299/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

адвоката ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання т.в.о. заступника начальника СВ Відділу поліції № 3 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках кримінального провадження № 0000022 від 06.01.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання т.в.о. заступника начальника СВ Відділу поліції № 3 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_6 .

Клопотання мотивовано тим, що проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000022 від 06.01.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 06.01.2025, приблизно о 17 годині 50 хвилин, водій ОСОБА_6 , керуючи технічно справним автомобілем марки «RENAULT», моделі MEGANE», із реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 , рухаючись автомобільним шляхом міжнародного значення М-21 сполученням Виступовичі Житомир Могилів-Подільський, в напрямку міста Житомир, на 300-му кілометрі зазначеного автошляху, наближаючись до транспортного засобу, що рухався попереду, з необережності, що виразилося у кримінально протиправній самовпевненості, в порушенні вимог п.п. 12.1, 12.2 та 13.1 Правил дорожнього руху України, тобто не дотримуючись безпечної швидкості руху, не враховуючи дорожньої обстановки і стану транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, ігноруючи те, що у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги, не дотримуючись безпечної дистанції до транспортного засобу попереду, яка б дозволяла йому вчасно зреагувати на зміну дорожньої обстановки без застосування екстреного гальмування або маневрування, у зв`язку із чим допустив виїзд керованого ним транспортного засобу на зустрічну смугу руху в напрямку міста Могилів-Подільський, де відбулось зіткнення із автомобілем марки «RENAULT», моделі «DUSTER», із реєстраційним номерним знаком НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажирка автомобіля «RENAULT», моделі «DUSTER», із реєстраційним номерним знаком НОМЕР_2 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи, отримала тілесні ушкодження у вигляді: сполучної травми тіла; закритої черепно-мозкової травми; струсу головного мозку; закритого перелому кісток носа; гострого періоду важкої закритої хребетно-спинномозкової травми; компресійно-уламкового нестабільного перелому тіла 1-го поперекового хребця; перелому з антеролістезом хребтового стовпа на рівні 12-го грудного 1-го поперекового хребців ліворуч (за Френкелем D); травматичного розриву твердої мозкової оболонки ліворуч; закритої тупої травми грудної клітки; перелому 711-го ребер зліва, 6-го справа; лівобічного ексудативного осумкованого плевриту, дренованого; парціального пневмотораксу; негоспітальної двобічної пневмонії; закритої тупої травми живота; розриву брижі тонкого кишечника; множинних десерозованих оболонок кишок; внутрішньочеревної кровотечі; заочеревинної гематоми; забою лівої нирки без порушення цілісності паренхіми та без порушення уродинаміки; геморагічного шоку ІІ ст. За своїм характером вище описана сполучена травма тіла у ОСОБА_8 за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення належить до тяжких тілесних ушкоджень.

За вищевикладених обставин водій ОСОБА_6 порушив вимоги п.п. 1.3, 1.5, 2.3(б), 12.1, 12.2, 13.1 Правил дорожнього руху України, де зазначено, що:

п. 1.3. «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими»,

п.1.5 «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

п.2.3. (б) «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

12.1. «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним».

12.2. «У темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги».

13.1. «Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу».

При дослідженні обставин зазначеної дорожньо-транспортної пригоди встановлено, що порушення вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_6 знаходяться у причинному зв`язку з виникненням та наслідками вказаної події.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, тобто: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло тяжке тілесне ушкодження.

Винуватість ОСОБА_6 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підтверджується наступними доказами, які містяться у матеріалах кримінального провадження, а саме:

?Протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 06.01.2025;

?Протоколом допиту свідка ОСОБА_6 ;

?Протоколом допиту свідка ОСОБА_7 ;

?Протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 ;

?Висновком експерта № СЕ-19/102-25/634-ІТ від 15.01.2025, за результатами проведення судової інженерно-транспортної експертизи;

?Висновком експерта № СЕ-19/102-25/635-ІТ від 15.01.2025, за результатами проведення судової інженерно-транспортної експертизи;

?Висновком експерта № СЕ-19/102-25/4014-ІТ від 04.03.2025, за результатами проведення судової інженерно-транспортної експертизи;

?Висновком експерта № 20 від 21.02.2025, за результатами проведення судово-медичної експертизи ОСОБА_8 ;

?Протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_6

?Протоколом проведення слідчого експерименту із підозрюваним ОСОБА_6

?Іншими матеріалами кримінального провадження, в їх сукупності.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, відповідно до ст. 177 КПК України, до ОСОБА_6 є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні.

Всі вищевказані обставини, у своїй сукупності свідчать про те, що застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_6 в рамках даного кримінального провадження є недоцільним та малоефективним, оскільки вони не можуть запобігти наявним ризикам та забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_6 має постійне місце проживання, застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту буде достатнім для попередження вищевказаних ризиків.

Враховуючи вищевказане, слідчий просив клопотання задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 , в судовому засіданні клопотання підтримали, оскільки під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тому необхідно застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечував щодо застосування запобіжного заходу, однак просив суд застосувати запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, заявив, що підзахисний намагається встановити контакт з потерпілою стороною, вину визнає, щиро кається.

Підозрюваний ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав думку адвоката.

Представник потерпілої сторони в судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи без його участі та без участі потерпілої, клопотання слідчого підтримав.

Слідчий суддя, вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали клопотання слідчого та матеріали кримінального провадження, прийшов до наступного висновку.

СВ Відділу поліції № 3 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000022 від 06.01.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

В рамках вказаного провадження ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, тобто: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло тяжке тілесне ушкодження.

Щодо обґрунтованості підозри слідчий суддя зазначає, що оскільки чинне законодавство не розкриває це поняття, враховуючи ст. ст. 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому, слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

При дослідженні матеріалів кримінального провадження слідчим суддею встановлено, що на час розгляду клопотання причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення достатньою мірою, для даної стадії кримінального провадження, доводиться доказами, які долучені слідчим до матеріалів клопотання.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років.

Ризики вчинення підозрюваним дій, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, вважаються наявними за умови встановлення судом обґрунтованої ймовірності реалізації ним таких дій. Чинне законодавство не вимагає підтвердження того, що він обов`язково здійснюватиме такі дії. Однак суду необхідно встановити, чи підозрюваний наразі має об`єктивну можливість їх реалізації в майбутньому.

Прокурором в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, а тому під загрозою застосування суворої міри покарання може здійснити спроби переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, крім того підозрюваний може незаконно впливати на потерпілих та свідків, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Разом з тим, ОСОБА_6 раніше не судимий, має постійне місце проживання.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що у зв`язку з тяжкістю злочину та необхідністю проведення процесуальних дій з підозрюваним, останній має знаходитись в місці, відомому органу досудового розслідування, для оперативного проведення слідчих та процесуальних дій, а також для запобігання можливого переховування ОСОБА_6 від органів досудового розслідування чи суду, враховуючи особу підозрюваного, його відношення до вчиненого правопорушення, думку потерпілої сторони, слідчий суддя переконується в доцільності задоволення клопотання та застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту в певний період доби, з покладенням на нього обов`язків, передбачених статтею 194 КПК України, оскільки даний запобіжний захід зможе запобігти ризикам зазначеним у статті 177 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 181, 193, 194, 196, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання т.в.о. заступника начальника СВ Відділу поліції № 3 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період доби з 23 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 наступні обов`язки:

?прибувати на виклики до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою на визначений ними час;

?не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований і проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду.

?повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання та/або роботи;

?здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, та інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Встановити строк дії ухвали в межах строку досудового розслідування, тобто до 14.05.2025 року.

Копію ухвали суду для організації виконання направити начальнику Головного управління Національної поліції в Вінницькій області.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя