Справа № 128/4523/24
УХВАЛА

Іменем України

01 серпня 2025 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці подання начальника Державної установи «Стрижавська виправна колонія (№81)» ОСОБА_4 про приведення вироків суду відповідно до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року стосовно засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

ВСТАНОВИВ:

До провадження Вінницького районного суду Вінницької області надійшло подання начальника державної установи «Стрижавська виправна колонія №81» ОСОБА_4 про приведення вироків суду відповідно до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року стосовно засудженого ОСОБА_5 .

01.08.2025 прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні просив подання задовольнити та звільнити засудженого від відбування покарання за вироком Галицького районного суду м. Львова від 10.09.2021 за ч.2 ст.185, ст.75 КК України та за вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 25.05.2023 за ч.4 ст.185, ч.4 ст.70 КК України, у зв`язку з усуненням караності діяння, водночас вирок Галицького районного суду м. Львова від 11.05.2023, слід привести у відповідність до закону №3886-IX від 18.07.2024 із виключенням з нього посилання на ст. 71 КК України та вважати ОСОБА_5 таким, який засуджений за вироком Галицького районного суду м. Львова від 11.05.2023 за ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років. Також прокурор просив суд виключити з описової частини вироку Галицького районного суду м. Львова від 10.08.2023 посилання на крадіжку, вчинену ОСОБА_5 , за епізодом 03.05.2023 на загальну суму 1759,20 гривень, а також виключити з нього посилання на ч.4 ст.185, ч.1 ст.70 КК України та посилання на вирок Шевченківського районного суду м. Львова від 25.05.2023 за ч.4 ст.185 КК України. При цьому прокурор зазначив суду, що ОСОБА_5 слід вважати таким, який засуджений за вироком Галицького районного суду м. Львова від 10.08.2023 за ч.4 ст.186 КК України до покарання у виді 7 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарань, призначеного за даним вироком та вироком Галицького районного суду м. Львова від 11.05.2023, остаточно залишити призначено ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 2 місяці.

Представник ДУ «Стрижавська ВК (№81)» та засуджений ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилися; попередньо на електронну адресу суду скерували заяви, в яких просили розгляд подання проводити у їх відсутності та задовільнити подання.

Вивчивши подання, з`ясувавши думку прокурора, дослідивши матеріали особової справи засудженого, суд дійшов висновку, що подання обґрунтоване та таке, що підлягає до задоволення виходячи з такого.

Судом встановлено, що засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання за вироком Галицького районного суду м. Львова від 10.08.2023 за ч.4 ст.185, ч.4 ст.186, ч.1 ст.70 КК України до покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років. На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарань, призначеного за даним вироком та вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 25.05.2023, остаточно призначено ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 2 місяці.

Вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 25.05.2023, ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначено покарання у виді 5 років 2 місяців позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання призначеного за вироком Галицького районного суду м. Львова від 11.05.2023 більш суворим покаранням призначеним за цим вироком остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком 5 років 2 місяців.

Також, вироком Галицького районного суду м. Львова від 11.05.2023 ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за цим вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Галицького районного суду м. Львова від 10.09.2021, - 1 місяць позбавлення волі, остаточно призначено покарання ОСОБА_5 покарання 5 років 1 місяць позбавлення волі.

Окрім цього, вироком Галицького районного суду м. Львова від 10.09.2021 ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст.75 КК України звільнено засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, призначено йому іспитовий строк тривалістю 1 рік.

Водночас 09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-IX від 18.07.2024.

Згідно з положеннями зазначеного Закону, ст. 51 КУпАП викладено у новій редакції, відповідно до якої - дрібним викраденням чужого майна є викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України передбачено що, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п.169.1 ст.169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Згідно із пп.169.1.1 п.169.1 ст.169 розділу IV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року - для будь-якого платника податку.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» з 1 січня 2021 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць встановлено в розмірі 2270,00 грн.

Також, згідно ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» з 1 січня 2022 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць встановлено в розмірі 2481,00 грн.

Окрім цього, відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць встановлено в розмірі 2684,00 грн.

Відповідно до змісту вироку Галицького районного суду м. Львова від 10.09.2021, ОСОБА_5 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно 22.08.2021 приблизно о 14:50 год. на суму 510,63 грн. що станом на день вчинення крадіжки складає суму меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (менше 2270,00 грн. у 2021 році).

Також, відповідно до змісту вироку Галицького районного суду м. Львова від 11.05.2023, ОСОБА_5 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, в умовах воєнного стану 09.06.2022 приблизно о 14:32 год. на загальну суму 4157,60 грн., що станом на день вчинення цієї крадіжки складає суму більшу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (більше 2481,00 грн. у 2022 році).

В свою чергу, відповідно до змісту вироку Шевченківського районного суду м. Львова від 25.05.2023, ОСОБА_5 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, в умовах воєнного стану 20.05.2022 приблизно о 10:16 год. на загальну суму 971,95 грн., що станом на день вчинення крадіжки складає суму меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (менше 2481,00 грн. у 2022 році).

Також відповідно до змісту вироку Галицького районного суду м. Львова від 10.08.2023, ОСОБА_5 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, в умовах воєнного стану 03.05.2023 приблизно о 10:35 год. на загальну суму 1759,20 грн., що станом на день вчинення крадіжки складає суму меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (менше 2684,00 грн. у 2023 році). При цьому, відповідно до змісту даного вироку, ОСОБА_5 був засуджений за вчинення 05.04.2023 приблизно 13:40 год. грабежу в умовах воєнного (ч.4 ст.186 КК України) на суму 1759,20 грн., однак Законом № 3886-IX від 18.07.2024 усунена караність дрібного викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, таким чином вчинене ОСОБА_5 діяння є кримінальним правопорушенням, кримінальна караність якого не усунена, тому вартість майна не має значення для вирішення питання про його звільнення від покарання за вчинення ним такого діяння за вищевказаним вироком.

Згідно з ч. 1, ч. 3 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимості. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Указане положення цілком узгоджується із вимогами ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, на теперішній час кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка) настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно до правового висновку Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду в постанові від 07.10.2024, справа № 278/1566/21, Закон № 3886-IX, яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП. Зміни, внесені Законом № 3886-IX, мають зворотну дію в часі. У ході з`ясування, чи перевищує вартість викраденого розмір, визначений ст. 51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п. 5 підрозд. 1 розд. ХХ та пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розд. IV Податкового кодексу України. Питання, що виникають у кримінальних провадженнях у зв`язку з набуттям чинності Законом № 3886-IX, вирішуються судами за правилами, передбаченими для випадків, коли втратив чинність закон, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

З врахуванням вищезазначеного, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, ОСОБА_5 підлягає негайному звільненню від призначеного судом за вироком Галицького районного суду м. Львова від 10.09.2021 за ч.2 ст.185, ст.75 КК України, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, у зв`язку з усуненням законом караності діяння.

Таким чином, вирок Галицького районного суду м. Львова від 11.05.2023, яким ОСОБА_5 засуджено за ч.4 ст.185, ст.71 КК України, підлягає приведенню у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18.07.2024, із виключенням з нього посилання на ст. 71 КК України, а ОСОБА_5 слід вважати таким, що засуджений за вироком Галицького районного суду м. Львова від 11.05.2023 за ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Окрім цього, ОСОБА_5 підлягає негайному звільненню від призначеного судом за вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 25.05.2023 за ч.4 ст.185, ч.4 ст.70 КК України, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, у зв`язку з усуненням законом караності діяння.

Водночас, вирок Галицького районного суду м. Львова від 10.08.2023, яким ОСОБА_5 засуджено за ч.4 ст.185, ч.4 ст.186, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України, також підлягає приведенню у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18.07.2024, із виключенням з його описової частини посилання на крадіжку, вчинену ОСОБА_5 за епізодом 03.05.2023 на загальну суму 1759,20 гривень, оскільки вартість викраденого майна складає менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (менше 2684,00 грн. у 2023 році), а також виключивши з нього посилання на ч.4 ст.185, ч.1 ст.70 КК України та посилання на вирок Шевченківського районного суду м. Львова від 25.05.2023 за ч.4 ст.185 КК України.

При цьому, діяння за ч.4 ст.186 КК України, за вчинення якого ОСОБА_5 засуджено вироком Галицького районного суду м. Львова від 10.08.2023, кримінальна караність Законом № 3886-IX від 18.07.2024 не усунена, а, відтак, зазначений вирок суду в цій частині приведенню у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18.07.2024 не підлягає.

Отже, з врахуванням вищезазначеного, ОСОБА_5 слід вважати таким, який засуджений за вироком Галицького районного суду м. Львова від 10.08.2023 за ч.4 ст.186 КК України до покарання у виді 7 років позбавлення волі; на підставі ч.4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарань, призначеного за даним вироком та вироком Галицького районного суду м. Львова від 11.05.2023, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 2 місяці. В строк покарання остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, слід зарахувати частково відбуте покарання ОСОБА_5 за вироком Галицького районного суду м. Львова від 11.05.2023, з урахуванням правил передбачених ч.5 ст. 72 КК України, а в решті вирок Галицького районного суду м. Львова від 10.08.2023, слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст.5, 74 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Подання начальника Державної установи «Стрижавська виправна колонія (№81)», - задовільнити.

Засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , негайно звільнити від призначеного покарання вироком Галицького районного суду м. Львова від 10.09.2021 за ч.2 ст.185, ст.75 КК України, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України у зв`язку з усуненням законом караності діяння.

Вирок Галицького районного суду м. Львова від 11.05.2023, яким ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 засуджено за ч.4 ст.185, ст.71 КК України привести у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18.07.2024, виключивши з нього посилання на ст. 71 КК України.

Вважати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, який засуджений за вироком Галицького районного суду м. Львова від 11.05.2023 за ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , негайно звільнити від призначеного покарання вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 25.05.2023 за ч.4 ст.185, ч.4 ст.70 КК України, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України у зв`язку з усуненням законом караності діяння.

Вирок Галицького районного суду м. Львова від 10.08.2023, яким ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 засуджено за ч.4 ст.185, ч.4 ст.186, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України привести у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18.07.2024, виключивши з його описової частини посилання на крадіжку, вчинену ОСОБА_5 , за епізодом 03.05.2023 на загальну суму 1759,20 гривень, а також виключивши з нього посилання на ч.4 ст.185, ч.1 ст.70 КК України, а також посилання на вирок Шевченківського районного суду м. Львова від 25.05.2023 за ч.4 ст.185 КК України.

Вважати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, який засуджений за вироком Галицького районного суду м. Львова від 10.08.2023 за ч.4 ст.186 КК України до покарання у виді 7 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарань, призначеного за даним вироком та вироком Галицького районного суду м. Львова від 11.05.2023, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років 2 (два) місяці. В строк покарання остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, слід зарахувати частково відбуте покарання ОСОБА_5 за вироком Галицького районного суду м. Львова від 11.05.2023, з урахуванням правил передбачених ч.5 ст. 72 КК України.

В решті вирок Галицького районного суду м. Львова від 10.08.2023, залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області протягом семи днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Повний текст ухвали проголошений 01.08.2025 о 16.35 год.

Суддя: ОСОБА_6