справа № 235/4671/21
№ провадження 1-кп/208/573/25
ВИРОК

Іменем України

28 квітня 2025 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засідання кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002257 від 04 листопада 2020 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сєвєродонецьк, Луганської області, українця, громадянина України, неодруженого, із загальною середньою освітою, раніше не судимого, військовослужбовець військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 , навідник 2 танкового взводу 2 танкової роти танкового батальону, солдата, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Солдат ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом і проходячи її на посаді навідника 2 танкового взводу 2 танкової роти танкового батальйону військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу», ст.ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно, розуміючи наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану з метою тимчасово ухилитись від виконання обов?язків військової служби 17.10.2020 не з?явився вчасно без поважних причин з відпустки до місця служби та розташування військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 та був відсутній на військовій службі, проводячи час за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , не пов?язуючи його з виконанням обов?язків військової служби.

02.07.2021 солдат ОСОБА_4 добровільно прибув до Покровського відділу Донецької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері за адресою: Донецька область, м. Покровськ, вул. Добропільська, 4а та таким чином, припинив вчинення злочину.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 407 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину за інкримінованим обвинуваченням визнав повністю та показав, що він дійсно в умовах особливого періоду, крім воєнного стану з метою тимчасово ухилитись від виконання обов?язків військової служби 17.10.2020 не з?явився вчасно без поважних причин з відпустки до місця служби та розташування військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 та був відсутній на військовій службі, проводячи час за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , не пов?язуючи його з виконанням обов?язків військової служби. У скоєному розкаюється.

Суд визнає недоцільним дослідження доказів, щодо обставин скоєння обвинуваченим ОСОБА_4 кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 407 КК України, оскільки вони не оспорюються учасниками кримінального провадження, у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України. При цьому судом з`ясовано у обвинуваченого, чи правильно він розуміє зазначені у обвинувальному акті обставини, зміст цих обставин, та чи немає сумнівів у добровільності позиції обвинуваченого, крім того обвинуваченому роз`яснено, що він буде позбавлений права оскаржити дані обставини у апеляційному порядку.

З наведених доказів суд приходить до висновку, що факт своєчасного нез`явлення без поважних причин на службу, вчинений в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинений військовослужбовцем (крім строкової служби), обвинуваченим ОСОБА_4 доведений в судовому засіданні, дії обвинуваченого кваліфіковані вірно за ст.. 407 ч. 4 КК України.

Обираючи міру покарання обвинуваченому, суд враховує характер і тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимий, характеризується за місцем проходження служби посередньо, маю на утриманні мати інваліда 2-ї групи ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ..

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Пом`якшуючою обставиною по справі є щире каяття обвинуваченого.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що покарання обвинуваченому слід призначити в межах закону, за яким він притягується до кримінальної відповідальності, у вигляді позбавлення волі в межах санкції ст. 407 ч. 4 КК України.

Разом з тим, враховуючи дані особи обвинуваченого ОСОБА_4 , той факт, що він раніше не судимий, провину свою визнав та розкаявся, має на утриманні мати інваліда другої групи, суд вважає що його можливо звільнити від покарання з випробуванням в силу ст.. 75 КК України.

Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, і за цим законом призначити йому покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.

Згідно вимог ч. 1 ст. 75 КК України ОСОБА_4 , 06.11.1998 звільнити від призначеного основного покарання з випробуванням на один рік.

Відповідно до вимог ст.. 76 КК України на ОСОБА_4 , 06.11.1998 покласти наступні обов`язки:

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду на протязі 30 днів із дня його проголошення через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1