У Х В А Л А

Справа № 183/623/25

№ 1-кс/183/964/25

28 травня 2025 року м.Самар

Слідчий суддя Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника заявниці ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу представника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_3 щодо неповернення тимчасово вилученого майна,

В С Т А Н О В И В:

23 травня 2025 року у провадження слідчого судді надійшла вищевказана скарга, в якій представник заявниці просить визнати незаконною відмову слідчого у поверненні мобільного телефону «Iphone» модель 14 Pro Max та зобов`язати слідчого повернути тимчасово вилучене майно ОСОБА_5 .

В обґрунтування скарги вказала, що у провадженні СВ Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження № 0000065, від 29.11.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України. На підставі ухвали слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 квітня 2025 року проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , де вилучені речі, у тому числі мобільний телефон «Iphone» модель 14 Pro Max. Представник заявниці зазначає, що зазначений мобільний телефон належить ОСОБА_5 , яка жодного відношення до кримінального провадження не має. Вказане майно є тимчасово вилученим, оскільки ухвала слідчого судді стосувалася майна підозрюваної ОСОБА_6 . Заявниця зверталася до слідчого з клопотанням про повернення тимчасово вилученого майна, проте у її клопотанні було відмовлено постановою слідчого, тому змушена звертатися до слідчого судді у порядку п.1 ч.1 ст.303 КПК України.

У судовому засіданні представник заявниці, адвокат ОСОБА_3 , підтримала скаргу та просила її задовольнити. Додатково пояснила, що вилучення працівниками поліції позбавляє можливості заявницю навчатися, оскільки на мобільному телефоні встановлено додаток, необхідний для навчання, який не може бути встановлено на інший пристрій. Також зазначила, що більш ніж за місяць орган досудового розслідування мав можливість провести огляд телефону, скопіювати з нього інформацію та повернути майно власнику, проте не зробив цього.

Слідчий ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти скарги. Зазначив, що мобільний телефон «Iphone» модель 14 Pro Max не є тимчасово вилученим майном, оскільки дозвіл на його відшукання надано ухвалою слідчого судді про проведення обшуку. Зазначений телефон є речовим доказом у кримінальному провадженні, оскільки може містити інформацію, що має значення для кримінального провадження. Крім того, у органу досудового розслідування є підстави вважати, що телефон може бути придбаний за кошти, здобуті незаконним шляхом. У даному кримінальному провадженні потерпіла перераховувала грошові кошти у тому числі на рахунок ОСОБА_5 . Також пояснив, що із представником скаржника було погоджено можливість огляду мобільного телефону за участі заявниці, проте вони не з`явилися для вчинення цих дій, тому огляд не було проведено.

Дослідивши подану скаргу, заслухавши доводи представника заявниці, слідчого, слідчий суддя висновує таке.

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу.

У провадженні СВ Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження № 0000065, від 29.11.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Ухвалою слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ухвалою від 16 квітня 2025 року клопотання слідчого про проведення обшуку у вищевказаному кримінальному провадженні, задоволено та надано дозвіл на проведення обшуку житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , території домоволодіння на якій знаходиться вказаний будинок, а також всіх господарських будівель та споруд, що розташовані на території домоволодіння за вказаною адресою, що належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_7 в частці 1/6, ОСОБА_8 в частці 2/3, ОСОБА_9 в частці 1/6, де фактично мешкає, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою відшукання та вилучення мобільних телефонів, комп`ютерної техніки, планшетів, жорстких дисків, флеш накопичувачів, карток операторів мобільного зв`язку, які використовувалися під час вчинення протиправних дій, виписок по банківським рахункам, банківських карток, блокнотів та чорнових записів із відомостями щодо обставин вчинення злочину, грошових коштів, що здобуті злочинним шляхом, копії документів потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 .

Відповідно до протоколу обшуку від 18 квітня 2025 року, на підставі зазначеної ухвали слідчого судді проведено обшук, під час якого вилучено, у тому числі мобільний телефон «Iphone» модель 14 Pro Max, який поміщено до спеціального пакету №CRI1137194.

Постановою слідчого СВ Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 18 квітня 2025 року вилучене під час обшуків майно, в тому числі: «Iphone» модель 14 Pro Max, який поміщено до спеціального пакету №CRI1137194 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000065, від 29.11.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Представник заявниці ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_3 зверталася до слідчого з клопотанням про повернення зазначеного телефону, проте постановою слідчого від 22.05.2025 у задоволенні клопотання було відмовлено.

Вирішуючи скаргу, слідчий суддя враховує таке.

Відповідно до п.1 ч.1ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржене рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Речовими доказами, відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Майно, яке за обґрунтованої підозри органу досудового розслідування, має одну або декілька ознак, наведених у ст. 98 КПК, може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого, прокурора, яке відповідно до вимог ч. 3 ст. 110 КПК приймається у формі постанови з наведенням мотивів такого рішення.

Як убачається зі ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту; 5) за вироком суду в кримінальному провадженні щодо кримінального проступку.

Згідно з ч. 6 ст. 173 КПК України ухвалу про арешт тимчасово вилученого майна слідчий суддя, суд постановляє не пізніше сімдесяти двох годин із дня находження до суду клопотання, інакше таке майно повертається особі, у якої його було вилучено.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України встановлено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

За ч. 6 ст. 236 КПК України слідчий, прокурор під час проведення обшуку має право відкривати закриті приміщення, сховища, речі, долати системи логічного захисту, якщо особа, присутня при обшуку, відмовляється їх відкрити чи зняти (деактивувати) систему логічного захисту або обшук здійснюється за відсутності осіб, зазначених у частині третій цієї статті. Якщо під час обшуку слідчий, прокурор виявив доступ чи можливість доступу до комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, для виявлення яких не надано дозвіл на проведення обшуку, але щодо яких є достатні підстави вважати, що інформація, що на них міститься, має значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні, прокурор, слідчий має право здійснити пошук, виявлення та фіксацію комп`ютерних даних, що на них міститься, на місці проведення обшуку. Особи, які володіють інформацією про зміст комп`ютерних даних та особливості функціонування комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, можуть повідомити про це слідчого, прокурора під час здійснення обшуку, відомості про що вносяться до протоколу обшуку.

Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право серед іншого, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Отже, тимчасово вилученим майном вважаються лише речі та документи, які не входять до переліку, щодо яких прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку.

У постанові Верховного Суду від 23 січня 2020 року у справі № 457/1485/13-к, викладено висновки, відповідно до яких КПК України не передбачає необхідність накладення арешту на речі та документи, дозвіл на відшукання яких прямо надано в ухвалі на проведення обшуку.

Так, за змістом ухвали слідчого судді Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16.04.2025 у справі №183/623/25 встановлено, що останньою надано дозвіл на проведення обшуку з метою вилучення в тому числі і мобільних телефонів.

При вирішенні питання про дозвіл на проведення обшуку, здійснюється судовий контроль за втручанням у право власності осіб, зокрема щодо конкретного обсягу майна, яке має значення для конкретного кримінального провадження та яке за умови подальшого дотримання встановлених законом правил отримання доказової інформації із таких речей і документів та її фіксування забезпечуватиме правомірність утримання такого майна органом досудового розслідування.

Відтак, оскільки, в ухвалі слідчого судді Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16.04.2025 у справі №183/623/25 надано дозвіл на відшукання мобільних телефонів, вилучене майно відноситься до речей щодо яких прямо надано дозвіл на відшукування, відтак не є тимчасово вилученим та поверненню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 3, 8, 21, 40, 84, 89, 168, 169, 171-173, 236, 303, 307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги представника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_3 щодо неповернення тимчасово вилученого майна - відмовити.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Дніпропетровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1