Справа № 643/6968/25
Провадження № 1-кс/643/2368/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.2025 м. Харків

Слідчий суддя Салтівського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, від 07.06.2024 про закриття кримінального провадження № 0002071 від 29.12.2023, -

встановив:

У провадження слідчого судді Салтівського районного суду міста Харкова 02.05.2025 надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Харкові) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, від 07.06.2024 про закриття кримінального провадження № 0002071 від 29.12.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 365 КК України. Просить зазначену постанову скасувати. Одночасно заявник скарги просить поновити строк на оскарження постанови слідчого з об`єктивних причин.

В обґрунтування скарги заявник зазначає, що про постанову про закриття кримінального провадження від 07.06.2024 дізнався з листа прокуратури Харківської області від 01.05.2025. При цьому зазначалося, що процесуальне рішення слідчого перевірено прокурором, підстав для його скасування не вбачається. Жодної іншої інформації щодо зазначеного кримінального провадження заявник не отримував, з матеріалами кримінального провадження ознайомлений не був.

Нормою ч. 3 ст. 26 КПК України врегламентовано, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Згідно вимог п.4 ч.1 ст.303 КПК України, вказане у скарзі рішення слідчого може бути оскаржено на досудовому провадженні.

Нормою ч. 1 ст. 117 КПК України визначено, що пропущений із поважних причин строк має бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Ухвалою слідчого судді Салтівського районного суду міста Харкова від 02.05.2025 ОСОБА_3 поновлено процесуальний строк для звернення до суду, відкрито провадження за скаргою, призначено дату та час судового розгляду, витребувано з Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Харкові) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, матеріали кримінального провадження кримінального провадження № 0002071 від 29.12.2023.

Витребувані матеріали надійшли до слідчого судді 15.05.2025 (вх. № 24678/25).

В судове засідання заявник скарги не з`явився, в поданій слідчому судді скарзі просив розглядати скаргу без його участі.

Представник органу досудового розслідування в судове засідання не з`явився, клопотань та заперечень до слідчого судді не надходило.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється, у зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні.

Дослідивши доводи скарги, додані до неї матеріали, матеріали кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

Згідно норми ч. 1 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до вимог ч. 1. ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст.93 Кримінального процесуального кодексу України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

З постанови слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Харкові) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, від 07.06.2024 про закриття кримінального провадження вбачається, що кримінальне провадження № 0002071 від 29.12.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 365 КК України, закрите у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення у відповідності до норми п.1 ч.1 ст. 284 КПК України.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому може мати місце після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів (ст. 2, ст. 284 КПК України).

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленими матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

Так, слідчий Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Харкові) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, при винесенні постанови про закриття кримінального провадження від 07.06.2024 посилається на положення п.1 ч.1 ст.284 КПК України.

При цьому висновки слідчого про наявність підстав, чітко передбачених ст. 284 КПК України для закриття кримінального провадження - відсутні, в постанові не зазначено, на підставі оцінки яких саме отриманих фактичних даних, на підставі яких саме проведених слідчих (розшукових) дій, в тому числі із застосуванням заходів забезпечення кримінального провадження, слідчим прийнято таке процесуальне рішення.

У постанові слідчий зазначає, що підставою вважати заяву чи повідомлення саме про кримінальне правопорушення може виступати наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події кримінального правопорушення.

Водночас постанова не містить логічних умовиводів за результатами слідчих дій на спростування існування доказів на підтвердження реальності події.

У постанові про закриття кримінального провадження слідчий посилається на норми кримінально-процесуального закону та висновок Консультативної ради європейських суддів.

Ст. 126 Конституції України визначено, що незалежність і недоторканність судді гарантуються Конституцією і законами України. Вплив на суддю у будь-який спосіб забороняється.

Законом України «Про судоустрій і статус суддів» визначено умови виконання професійних обов`язків суддів та правові засоби, за допомогою яких забезпечується реалізація конституційних гарантій самостійності судів та незалежності суддів. Зокрема, статтею 6 Закону встановлено заборону втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповагу до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації в будь-якій формі з метою завдання шкоди авторитету суддів чи впливу на безсторонність суду.

З цього приводу Рада суддів України у своєму рішенні № 45 від 13.08.2018 наголосила на неприпустимості дій, що містять ознаки втручання в діяльність судових органів та публічних висловлювань посадових осіб органів державної влади, управління та правоохоронних органів щодо необхідності притягнення суддів до кримінальної відповідальності за ухвалення рішення до надання правової оцінки судовому рішенню апеляційною (касаційною) інстанціями, а діям судді - Вищою радою правосуддя. Незгода з судовим рішенням є підставою для оскарження такого рішення в процесуальному порядку до апеляційної або касаційної інстанції.

В даному кримінальному провадженні ОСОБА_3 має статус заявника.

Відповідно до ст. 60 КПК України, заявником є фізична або юридична особа, яка звернулася із заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування, і не є потерпілим.

Таким чином заявник у кримінальному провадженні є суб`єктом, котрий сприяє виконанню завдань кримінального провадження.

Заявник має наступні права: 1) отримати від органу, до якого він подав заяву, документ, що підтверджує її прийняття і реєстрацію; 1-1) отримувати витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань; 2) подавати на підтвердження своєї заяви речі і документи; 3) отримати інформацію про закінчення досудового розслідування.

Нормою ч. 6 ст. 284 КПК України визначено, що копія постанови слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження надсилається заявнику, потерпілому, прокурору. Прокурор протягом двадцяти днів з моменту отримання копії постанови має право її скасувати у зв`язку з незаконністю чи необґрунтованістю. Постанова слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження також може бути скасована прокурором за скаргою заявника, потерпілого, якщо така скарга подана протягом десяти днів з моменту отримання заявником, потерпілим копії постанови.

З наявного в матеріалах кримінального провадження супровідного листа (том 1, аркуш 104) не вбачається можливим переконатися поза розумним сумнівом в даті скерування постанови про закриття кримінального провадження ОСОБА_4 на адресу, зазначену в матеріалах кримінального провадження.

Виходячи з системного аналізу норм ст.ст. 27 та 306 КПК України, з метою максимального забезпечення безпеки в умовах дії воєнного стану, слідчий суддя вбачає за доцільне не зазначати в ухвалі жодних адрес, які містяться в матеріалах скарги.

Слідчий суддя критично оцінює посилання у постанові на закриття кримінального провадження на постанову Верховного Суду від 16.05.2019 у справі № 761/20985/18 як нерелевантну, оскільки така стосувалася можливості апеляційного оскарження ухвали слідчого судді.

Водночас в даній постанові зроблено важливі правові висновки. Так в постанові зазначено, що інститут закриття кримінального провадження є одним з базових інститутів кримінального процесу, зокрема, за обставин, що об`єктивно виключають можливість кримінального переслідування. До таких обставин, насамперед, належать випадки відсутності події або складу кримінального правопорушення. Якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин.

При цьому в оскаржуваній постанові слідчого про закриття кримінального провадження не міститься конкретної вказівки щодо того, на якому етапі мала місце помилка, що свідчить на підтвердження даного факту, у зв`язку з яким слідчий прийшов до висновку про необхідність закриття кримінального провадження як помилково відкритого.

Згідно норми ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

З оскаржуваної постанови не вбачається, чи пересвідчився слідчий, закриваючи кримінальне провадження, в тому, що в результаті закриття кримінального провадження права та законні інтереси жодного учасника не порушено, а також чи завдання кримінального провадження досягнуто.

Відповідно до ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду як джерело права.

Принципи щодо ефективності розслідування наведені в рішенні у справі «Мустафа Тунч і Феджіре Тунч проти Туреччини» [ВП] (Mustafa Tunc and Fecire Tunc v. Turkey) [GC], заява № 24014/05, пункти 169 182, від 14.04.2015). В цьому рішенні Суд погодився, що не кожне розслідування обов`язково має бути успішним або дійти висновку, який співпадає з викладом подій скаржника. Проте воно, у принципі, має бути здатним призвести до встановлення фактів справи (див. рішення у справі «Пол та Одрі Едвардс проти Сполученого Королівства» (Paul and Audrey Edwards v. the United Kingdom), заява №46477/99, пункт 71, ЄСПЛ 2002-II).

Відтак, проаналізувавши доводи заявника, дослідивши матеріали скарги, матеріали витребуваного кримінального провадження, приходжу до висновку, що слідчим не вжито всіх можливих передбачених законом заходів на досягнення завдань кримінального провадження, не забезпечено право заявника на отримання інформації про закінчення досудового розслідування.

Таким чином, слідчий суддя, розглянувши скаргу в межах питань, які були винесені на його розгляд, з урахуванням наведеного вище, беручи до уваги загальні засади кримінального провадження, з метою виконання його завдань в рамках належної правової процедури, прийшов до висновку, що скарга є обґрунтованою, доводи скарги не спростовані органом досудового розслідування, у зв`язку з чим скарга підлягає задоволенню, а постанова слідчого - скасуванню.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 2, 7, 8, 26, 91, 93, 110, 117, 284, 303, 304, 306, 307 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

Скаргу задоволити.

Постанову слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Харкові) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, від 07.06.2024 про закриття кримінального провадження № 0002071 від 29.12.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 365 КК України - скасувати.

Матеріали кримінального провадження № 0002071 від 29.12.2023 повернути Другому слідчому відділу (з дислокацією у місті Харкові) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованому у місті Полтава.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1