Справа № 369/6795/25
Провадження №1-кс/369/1277/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.04.2025 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора Боярського відділу Фастівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого СВ ВП № 1 Фастівського РУП ГУНП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Боярського відділу Фастівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні внесеного до ЄРДР за №0000043 від 01.03.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

У провадження слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 надійшло клопотання старшого слідчого СВ ВП № 1 Фастівського РУП ГУНП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Боярського відділу Фастівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні внесеного до ЄРДР за №0000043 від 01.03.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_5 , маючи умисел на незаконний збут психотропних речовин, діючи з корисливих мотивів, за невстановлених обставин, в невстановленому місці, у невстановлений в ході досудового розслідування час, але не пізніше 10.04.2025 незаконно придбав невстановлену кількість психотропної речовини, обіг якого обмежено - амфетамін, який в подальшому зберігав з метою збуту у автомобілі марки «Renault Megane», VIN-код НОМЕР_1 , номер двигуна НОМЕР_2 , чорного кольору, д.н.з. « НОМЕР_3 ».

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконний збут психотропних речовин, ОСОБА_5 , 10.04.2025 близько 09 год. 59 хв., перебуваючи у салоні автомобіля марки «Renault Megane», VIN-код НОМЕР_1 , номер двигуна НОМЕР_2 , чорного кольору, д.н.з. « НОМЕР_3 », який знаходився за адресою: Київська область, Фастівський район., м. Боярка, вул. Соборності, 36, незаконно збув, продавши за 2 000 гривень ОСОБА_7 згорток з бежевою порошкоподібною речовиною, яка згідно висновку експерта містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, маса в речовині становить 1, 637 г.

Амфетамін згідно Списку №2 «Психотропні речовини, обіг яких обмежено» в «Таблиці ІІ» «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», затвердженого Кабінетом Міністрів України від 06.05.2000 № 770 є психотропною речовиною, обіг якої обмежено.

Відповідно до наказу Міністерства охорони здоров`я № 188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу», (у редакції наказу Міністерства охорони здоров`я України №634 від 29.07.2010) із змінами внесеними згідно з наказами Міністерства охорони здоров`я №253 від 11.04.2012, №280 від 15.05.2015, №2806 від 04.12.2020, амфетамін масою від 1,5 г до 15,0 г складає розмір від великого до особливо великого розміру, тобто становить розмір психотропної речовини за придбання та зберігання якого настає відповідальність за ч. 2 ст. 309 КК України.

Відомості за даним фактом 10.02.2025 слідчим СВ ВП № 1 Фастівського РУП ГУНП в Київській області внесено до ЄРДР за № 0000043 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

17.04.2025 склад злочину у кримінальному провадженні № 0000043 від 10.02.2025 перекваліфіковано з ч. 1 ст. 307 на ч. 2 ст. 307 КК України.

17.04.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , слідчим СВ ВП № 1 Фастівського РУП ГУНП в Київській області за погодженням із прокурором повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Таким чином, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українець, громадянин України, уродженець м. Боярка Києво-Святошинського району Київської області, офіційно не працючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий.

Підставами підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні даного злочину є зібрані у кримінальному провадженні докази, а саме: повідомлення про вчинення злочину; протоколи допиту свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ; інші протоколи допиту свідків, в тому числі і понятих під час проведення слідчих (процесуальних) дій; протокол огляду особи (оперативна закупка); протокол огляду особи; протокол огляду грошових коштів; висновок експерта за результатами проведення судової експертизи матеріалів речовин та виробів; протоколи проведення обшуків; постанова про визнання речовими доказами, та іншими доказами в своїй сукупності.

Так, у ході досудового розслідування кримінального провадження задля об`єктивного та швидкого його розслідування у розумні строки, виникла необхідність в обранні підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу з метою забезпечення виконання ним перед органом досудового розслідування та судом покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим п. п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, та які вказують що підозрюваний може: переховатись від органу досудового розслідування та/або суду; перешкоджати здійсненню досудового розслідування.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив задовольнити його в повному обсязі. Також зазначив, що окрім тримання під вартою просить встановити альтернативу, внесення максимального розміру застави.

Захисник ОСОБА_4 заперечив щодо клопотання прокурора, зазначивши що ризики вказані прокурором не існують. Запевнив, що у підозрюваного стійкі соціальні зв`язки, він одружений, має неповнолітнього сина, що підтверджується свідоцтвом про шлюб та свідоцтвом про народження. Разом з тим надав суду медичні довідки, що підтверджують наявні проблеми зі здоров`ям у підозрюваного. Тому просив обрати до останнього домашній арешт у нічний час доби.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав позицію захисника.

Дослідивши матеріали клопотання та додані до нього документи, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

У провадженні старшого слідчого СВ ВП № 1 Фастівського РУП ГУНП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 перебувають матеріали кримінального провадження №0000043 від 01.03.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

17.04.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , слідчим СВ ВП № 1 Фастівського РУП ГУНП в Київській області за погодженням із прокурором повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.

Обґрунтованість підозри на даному етапі досудового розслідування в достатній мірі підтверджена долученими до клопотання матеріалами. Зокрема, витягом з ЄРДР, рапортом виклику працівників поліції, протоколом прийняття заяви про вчинене правопорушення, протоколом огляду місця події, протоколом обшуку, протоколами допиту свідків, протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, протоколом допиту підозрюваного, протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, копії сертифікатів відповідності та якості тощо.

При цьому, на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті. Зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину. Слідчий суддя лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Аналіз представлених доказів об`єктивно зв`язують підозрюваного з інкримінованим кримінальним правопорушенням, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину санкція статті якого передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосованим до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років

Відтак, на даний час у кримінальному провадженні існують обставини, з якими закон пов`язує можливість перебування особи під одним із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.

У відповідності до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Вирішуючи питання про застосування підозрюваному запобіжного заходу слідчий суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК України, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Клоот проти Бельгії (Cloot v. Belgium, § 40) серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

В той же час, слідчий суддя не в повній мірі може погодитися із ризиками, на які вказує сторона обвинувачення в клопотанні та про які прокурор наголошував у судовому засіданні.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини, яке згідно ч. 5 сг. 9 КПК України, які є джерелом законодавства, у справі «Бойченко проти Молдови» № 41088/05, рішення від 11 липня 2006 року - «одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказівки підстав з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню в справі, переховуватися від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатнім для ухвалення рішення про обрання запобіжного заходу». А у справі «Мамедова проти Росії» № 7064/05, рішення від 01 червня 2006 року Європейський суд дійшов такого висновку: «посилання на тяжкість обвинувачення, як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявниця переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальний елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребує позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».

В заявленому клопотанні про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 з метою забезпечення виконання ним перед органом досудового розслідування та судом покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим ризикам, передбаченим п. п. 1, 2, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, старшим слідчим слідчого відділу зазначено, що підозрюваний може: переховатись від органу досудового розслідування та/або суду; перешкоджати здійсненню досудового розслідування.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_5 є забезпечення виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

- переховуватися від органу досудового розслідування та суду,

- незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

-вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Аналізуючи ризик переховування в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenkov. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі може оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Beccievv. Moldova (Бекчиев проти Молдови)).

Реальним є і ризик незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні, в тому числі понятих, які були присутні при проведенні процесуальних дій та, в рамках кримінального провадження, були допитані в якості свідків, шляхом умовлянь, підкупу, залякування, погроз, примусу вимагати дачу від них неправдивих показань, або зміну уже наданих під час досудового розслідування, тим самим матиме можливість уникнення, або пом`якшення відповідальності за вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, так як підозрюваним було отримано копії процесуальних документів, які містять відомості з повними анкетними даними свідків. Хоча під час досудового розслідування свідки були допитані, разом з тим, відповідно до вимог статей КПК України, доказом для суду, який розглядатиме кримінальне провадження по суті, у вигляді показів свідків, є тільки ті покази, які суд здобув безпосередньо під час судового розгляду справи по суті, а тому ризик впливу на свідків є високим.

Крім того, підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки на даний час всі обставини вчинення злочину встановлюється, збираються докази, не встановлено знаряддя вчинення злочину, а отже на даний час не встановлено де зберігаються сліди вчиненого кримінального правопорушення та речові докази, які можливо ще не вилучені, а відтак, існують ризики передбачені п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до практики Європейського суду з захисту прав людини, рішення суду повинне забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Враховуючи те, що слідчим та прокурором не наведено доказів, які б свідчили про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який є винятковим запобіжним заходом, та не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, тому слідчий суддя, враховуючи положення ст.ст. 177, 178 КПК України, дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 та застосування до нього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з метою запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ст. 181 Кримінального процесуального кодексу України цілодобовий домашній арешт забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово.

Крім того, враховуючи кваліфікацію та характер кримінального правопорушення в якому підозрюється ОСОБА_5 слідчий суддя вважає за необхідне, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- цілодобово не відлучатися з місця проживання, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду, за винятком випадків, що необхідні для перебування в укритті під час повітряних тривог та надання невідкладної медичної допомоги;

- прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування слідчого судді, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування із свідками в цьому кримінальному провадженні;

- здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за межі території України, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 179, 181,183, 184, 193,194, 196, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП № 1 Фастівського РУП ГУНП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Боярського відділу Фастівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні внесеного до ЄРДР за №0000043 від 01.03.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України - залишити без задоволення.

Клопотання захисника ОСОБА_4 про обрання підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби задовольнити частково.

Обрати підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українцю, громадянину України, уродженцю м. Боярка Києво-Святошинського району Київської області, який має незакінчену вищу освіту, одружений, має на утримані малолітню дитину, офіційно не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 (шістдесят) діб, тобто до 16 червня 2025 року (включно).

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 16червня2025року(включно) наступні обов`язки:

- цілодобово не відлучатися з місця проживання, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду, за винятком випадків, що необхідні для перебування в укритті під час повітряних тривог та надання невідкладної медичної допомоги;

- прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування слідчого судді, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування із свідками в цьому кримінальному провадженні;

- здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за межі території України, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Контроль за виконанням ухвали покласти на ВП № 1 Фастівського РУП ГУНП в Київській області.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до ч. 5 ст. 181КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_10