КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.ПОЛТАВИ
Справа № 552/4859/25
Провадження № 1-кс/552/1233/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.06.25

17 червня 2025 року слідчий суддя Київського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві клопотання дізнавача сектору дізнання відділу поліції № 1 Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Полтавської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000160 від 15.06.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Київського районного суду м. Полтави 16.06.2025 звернувся дізнавач сектору дізнання відділу поліції № 1 Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області лейтенант поліції ОСОБА_3 , з клопотанням, погодженим прокурором Полтавської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000160 від 15.06.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, в якому просить накласти арешт на вилучений 15.06.2025 під час огляду предмет, а саме: посвідчення працівника поліції, видане на ім`я ОСОБА_5 , яке має ознаки підробки.

Своє клопотання обґрунтовує тим, що у провадженні СД відділу поліції № 1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000160 від 15.06.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

15.06.2025 року до чергової частини ВП № 1 ПРУП ГУНП в Полтавській області по лінії 102 від військовослужбовця ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , надійшло повідомлення про те, що 15.06.2025 року близько 12 год 00 хв за адресою: м. Полтава, вул. Соборності, буд. 60 спільно з працівниками ДВБ у м. Полтаві у громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було виявлено підроблене посвідчення працівника поліції на ім?я ОСОБА_5 , спеціальний жетон № 0112574.

Цього ж дня, 15.06.2025, у період часу з 13 год 17 хв по 14 год 55 хв під час огляду місця події за адресою: м. Полтава, вул. Соборності, буд. 60, було виявлено та вилучено в установленому законом порядку посвідчення працівника поліції, видане на ім?я ОСОБА_5 , яке має ознаки підробки.

16.06.2025 року постановою дізнавача сектору дізнання відділу поліції № 1 Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 вилучене посвідчення працівника поліції, видане на ім?я ОСОБА_5 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

З огляду на викладене, з метою забезпечення збереження речового доказу, дізнавач просить накласти арешт на вилучене майно, оскільки відсутність такого заходу може спричинити його зникнення, втрату або пошкодження.

Власник майна ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, проте 16.06.2025 року подав до суду заяву про розгляд матеріалів клопотання без його участі, у якій зазначив, що не заперечує щодо накладення арешту на службове посвідчення (а.с. 22).

Прокурор ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду клопотання, у судове засідання не з`явилася. Водночас, 17.06.2025 року подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій зазначила, що клопотання підтримує та просить задовольнити (а.с. 23).

Дізнавач ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду клопотання, у судове засідання не з`явився. 17.06.2025 подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що клопотання підтримує та просить задовольнити (а.с. 24).

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, неприбуття у судове засідання слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до частини 4 статті 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Перевіривши надані матеріали клопотання, дослідивши докази та матеріали, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Згідно з пунктом 7 частини 2 статті 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до частини 5 статті 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до частини 1 статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з вимогами пункту 1 частини 2 статті 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом частини 3 статті 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до частини 2 статті 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно з частиною 11 статті 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно з частиною 1 статті 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Матеріалами, доданими до клопотання, а саме: витягом з ЄРДР від 15.06.2025 (а.с. 4), рапортом старшого інспектора-чергового ВП № 1 ПРУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_7 (а.с. 5), заявою ОСОБА_5 від 15.06.2025 (а.с. 6), протоколом огляду місця події від 15.06.2025 (а.с. 7-8), фотокопією спеціального жетона № 0112574 на ім`я ОСОБА_5 (а.с. 9, 10), постановою про визнання речовим доказом від 16.06.2025 (а.с. 13), протоколом допиту свідка ОСОБА_6 від 16.06.2025 (а.с. 14), письмовими поясненнями ОСОБА_5 (а.с. 15) доведено наявність достатніх підстав вважати, що дійсно було вчинено кримінальне правопорушення, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000160 від 15.06.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України. Посвідчення працівника поліції, видане на ім`я ОСОБА_5 , яке має ознаки підробки є речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000160 від 15.06.2025 року (а.с. 13).

Отже, вказане майно має значення для забезпечення кримінального провадження, оскільки існують розумні підозри вважати, що воно є доказом у кримінальному правопорушенні. Крім того, наявні достатні підстави вважати, що майно відповідає критеріям, передбаченим статтею 98 КПК України, і підлягають арешту. Незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, може в подальшому перешкодити його належному проведенню. На виконання вимог частини 1 статті 173 КПК України, дізнавач у своєму клопотанні обґрунтував необхідність арешту зазначеного майна, а також довів наявність ризиків, передбачених пунктом 1 частини 2 статті 170 КПК України.

Як вбачається з клопотання дізнавача, накладення арешту на вилучену річ він обґрунтовує як необхідну процесуальну міру для забезпечення всебічного, повного та неупередженого розслідування вказаного кримінального правопорушення. Зазначене обумовлено потребою збереження речових доказів та можливістю їх використання під час проведення подальших слідчих (розшукових) дій.

На даному етапі досудового розслідування наявні потреби кримінального провадження виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою належного його забезпечення. При цьому слідчий суддя на цій стадії не має повноважень вирішувати питання, які підлягають розгляду судом під час розгляду справи по суті, зокрема не має права оцінювати докази з точки зору їх достатності чи допустимості для встановлення вини або невинуватості фізичної чи юридичної особи. Завдання слідчого судді полягає у здійсненні розумної оцінки сукупності наданих матеріалів на предмет наявності вірогідних даних про причетність особи до вчинення кримінального правопорушення, що є достатньою підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких є арешт майна.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що клопотання про накладення арешту на майно підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 7, 98, 131, 132, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання дізнавача сектору дізнання відділу поліції № 1 Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Полтавської окружної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000160 від 15.06.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на вилучене 15.06.2025 у ході проведення огляду за адресою: м. Полтава, вул. Соборності, буд. 60, предмет, а саме: посвідчення працівника поліції, видане на ім?я ОСОБА_5 , яке має ознаки підробки.

Після проведення відповідних слідчих та процесуальних дій, експертних досліджень місцем зберігання речових доказів, а саме посвідчення працівника поліції, видане на ім?я ОСОБА_5 , яке має ознаки підробки, яке поміщено до полімерного прозорого пакету горловина якого зав?язана ниткою вільні кінці якої скріплені паперовою биркою з пояснювальним написом, підписами понятих, учасників та печаткою ВП № 1, зберігати при матеріалах кримінального провадження № 0000160 від 15.06.2025.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали негайно направити прокурору, дізнавачу та власнику майна.

Роз`яснити, що відповідно до статті 174 КПК України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів до Полтавського апеляційного суду з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1