Дата документу 29.05.2025 Справа № 314/139/23
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №314/139/23 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/807/612/25 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянула 29 травня 2025 року в м.Запоріжжя в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Чернігівка Запорізької області, громадянина України, який на момент вчинення кримінального правопорушення обіймав посаду слідчого слідчого відділення Відділення поліції №1 Бердянського РВП ГУНП в Запорізькій області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України,

за участю прокурора - ОСОБА_7 ,

захисника-адвоката ОСОБА_8 - в режимі відео конференції.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_8 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на вирок Вільнянського районного суду Запорізької області від 07 березня 2025 року, яким ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 15 (п`ятнадцяти) років з конфіскацією усього належного йому на праві приватної власності майна, з позбавленням на підставі ст.55 КК України права обіймати посади в органах державної влади (у тому числі у правоохоронних) та місцевого самоврядування строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.54 КК України позбавлено ОСОБА_6 спеціального звання «старший лейтенант поліції».

Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 ухвалено рахувати з моменту фактичного затримання.

Строк додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати посади в органах державної влади (у тому числі у правоохоронних) та місцевого самоврядування ухвалено рахувати з моменту відбуття основного покарання.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого просить вирок суду скасувати і закрити кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України, у зв`язку з не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що вирок суду є необґрунтованим, незаконним та таким, що підлягає скасуванню у зв`язку з суттєвим порушенням норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що розгляд кримінального провадження відбувся за відсутності обвинуваченого ОСОБА_6 .

Захист просив суд першої інстанції при ухваленні вироку критично віднестись до сукупності доказів вини підзахисного, наданих прокурором.

На думку апелянта, жоден із допитаних свідків достеменно не знає складу сім`ї обвинуваченого, й матеріальний стан. Жодний свідок не володіє інформацією, чи чинився тиск на ОСОБА_6 окупаційною владою, та не можуть спростувати відсутність такого тиску. Невідомим залишилось хто саме з посадових осіб органів окупаційної влади спілкувався з ОСОБА_6 , по справі не надано жодного оригіналу письмових доказів працевлаштування ОСОБА_6 в новоствореному на окупованій території правоохоронному органі. Докази з електронних носіїв - соціальних мереж не можуть бути належними та допустимими, так як не надано інформації щодо верифікації абонентів мереж зв`язку, походження інформації сумнівне.

Натомість, всі свідки підтвердили, що ОСОБА_6 працював саме в правоохоронному органі, створеному окупаційною владою та виконував виключно поліцейські функції. Інформації щодо прийняття участі обвинуваченого у незаконних військових формуваннях немає. Також, не надано доказів участі ОСОБА_6 в каральних акціях щодо мирного населення на окупованих територіях та учасників спротиву окупаційній владі. Інші кримінальні провадження щодо ОСОБА_6 відсутні, він не має судимостей.

Вважає, що відсутність у кримінальному провадженні відомостей щодо сімейного стану, стану здоров`я членів сім`ї ОСОБА_6 та матеріального становища обвинуваченого не дає суду об`єктивної інформації, що могло змусити особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення. Відсутність інформації щодо особи обвинуваченого та соціальних зв`язків ОСОБА_6 свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Отже, на думку захисника, не доведений факт добровільності зайняття ОСОБА_6 посади в незаконних правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території. Сам факт військової агресії, знаходження підзахисного на окупованій території, вкрай тяжка економічна ситуація вже є доказом перебування особи під психологічним тиском, що впливає на її волевиявлення.

Також, посилається на те, що судом першої інстанції порушені імперативні норми матеріального права.

На думку захисника, під час судового розгляду не доведена суб`єктивна сторона злочину та об`єктивна сторона злочину.

Стосовно порушення судом норм процесуального права, апелянт вказує, що досліджені судом електронні докази не підтверджують вину обвинуваченого.

Захисник вважає, що факти, зазначені як електронні докази, повинні підтверджуватися ланцюгом інших належних доказів у кримінальному провадженні. Саме працевлаштування особи може бути підтверджено первісними кадровими документами та документами бухгалтерського (податкового) обліку. Свідчення фізичних осіб також можуть бути належними доказами, але лише тих, які мають достовірну інформацію щодо предмету дослідження.

Крім того, вказує, що до обвинуваченого ОСОБА_6 мають застосовуватись норми міжнародного гуманітарного права, а саме: ст.ст.14-16 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права. Мінімальні гарантії під час судового розгляду до обвинуваченого, які гарантовані Пактом для учасника кримінального провадження, не були дотримані.

Захист не вбачає перешкод для обвинувачення діяти за правилами визначеними в Конвенції про захист осіб у зв`язку з автоматизованою обробкою персональних даних від 28 січня 1981 року (Конвенцію ратифіковано Законом України №2438-VI від 06 липня 2010 року).

Згідно з вироком суду, Наказом Головного управління Національної поліції в Запорізькій області №417 о/с від 06 грудня 2016 року ОСОБА_6 призначено на посаду слідчого СВ Чернігівського ВП Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області. 12 січня 2021 року у зв`язку з реорганізацією, ОСОБА_6 переведено на посаду слідчого слідчого відділення ВП № 1 Бердянського РВП ГУНП в Запорізькій області.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», правоохоронні органи - це органи прокуратури, Національної поліції, служби безпеки, Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, Національне антикорупційне бюро України, органи охорони державного кордону, Бюро економічної безпеки України, органи і установи виконання покарань, слідчі ізолятори, органи державного фінансового контролю, рибоохорони, державної лісової охорони, інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції.

Наказом №704 о/с від 23 травня 2022 року на підставі п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» ОСОБА_6 звільнено зі служби в поліції.

Таким чином, ОСОБА_6 до 23 травня 2022 року являвся службовою особою - працівником правоохоронного органу.

Згідно зі ст.17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Відповідно до ст.18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний:

1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва;

3) поважати і не порушувати прав і свобод людини;

4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я;

5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків;

6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій зобов`язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції.

Відповідно до ст.63 Закону України «Про Національну поліцію» ОСОБА_6 присягнув на вірність Українському народові та зобов`язався, усвідомлюючи свою високу відповідальність, вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки.

Водночас ОСОБА_6 складеної ним присяги не дотримався та в умовах, коли Український народ героїчно протистоїть російському агресору, у порушення вимог ст.ст.1, 2, 17 Конституції України, ст.ст.2, 63 Закону України «Про Національну поліцію», зрадив Українській державі та всьому Українському народові, вчинивши злочин проти основ національної безпеки України за таких обставин.

Так, 24 серпня 1991 року Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки схвалено «Акт проголошення незалежності України», яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави - України. У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16 липня 1990 року вказано, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах. Відповідно до розділу V Декларації, територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди.

Положеннями статей 1 та 2 Основного Закону України - Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою, унітарною державою, суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

Відповідно до ч.1 ст.17, ч.1 ст.65 Конституції України захист незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України є справою всього Українського народу та обов`язком громадян України, а на території України забороняється створення і функціонування будь-яких збройних формувань, не передбачених законом.

Статтями 132, 133 Конституції України визначено, що територіальний устрій України ґрунтується на засадах єдності та цілісності державної території, поєднання централізації і децентралізації у здійсненні державної влади, збалансованості і соціально-економічного розвитку регіонів, з урахуванням їх історичних, економічних, екологічних, географічних і демографічних особливостей, етнічних і культурних традицій. До системи адміністративно-територіального устрою України входить АР Крим, області, зокрема, Запорізька область, а також райони, міста, райони у містах, селища і села.

Згідно з вимогами ст.ст.72, 73 Конституції України питання про зміну території України вирішуються виключно всеукраїнським референдумом, який призначається Верховною Радою України або Президентом України відповідно до їхніх повноважень, встановлених Конституцією, та проголошується за народною ініціативою на вимогу не менш як трьох мільйонів громадян України, які мають право голосу, за умови, що підписи щодо призначення референдуму зібрано не менш як у двох третинах областей і не менш як по сто тисяч підписів у кожній області.

Всупереч нормам міжнародного гуманітарного права президент російської федерації (далі - рф) володимир путін, а також інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади рф, діючи всупереч вимогам п.п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05 грудня 1994 року, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01 серпня 1975 року та вимогам ч.4 ст.2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09 грудня 1981 року №36/103, від 16 грудня 1970 року №2734 (XXV), від 21 грудня 1965 року №2131 (XX), від 14 грудня 1974 року №3314 (XXIX), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів збройних сил рф на територію України.

Так, 24 лютого 2022 року, на виконання вищевказаного наказу, військовослужбовці збройних сил рф, шляхом збройної агресії, з погрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, незаконно вторглись на територію Україну через державні кордони України в Автономній республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, та здійснили часткову окупацію території України, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.

Згідно з Указом Президента України ОСОБА_9 №64/2022 від 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який в подальшому неодноразово продовжено.

Згідно з вимогами ст.1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Після початку агресивної війни проти України з використанням підпорядкованих підрозділів і військовослужбовців збройних сил рф було тимчасово взято під контроль Бердянський район та частину інших населених пунктів на території Запорізької області з державними органами, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями, іншими об`єктами, які на даний час контролюються та утримуються російськими військами.

З метою встановлення і зміцнення окупаційної влади та недопущення контролю Української влади на територіях населених пунктів Запорізької області, які на даний час контролюються та утримуються російськими військами, представниками рф з числа своїх громадян та місцевого населення Запорізької області були сформовані підрозділи силового блоку, які вчиняють діяння на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України.

У свою чергу, ОСОБА_6 , будучи громадянином України, перебуваючи на посаді слідчого слідчого відділення ВП №1 Бердянського РВП ГУНП в Запорізькій області, маючи достатній рівень освіти, спеціальних знань і життєвого досвіду для розуміння факту захоплення та подальшого утримання рф території смт Чернігівка Бердянського району Запорізької області та інших населених пунктів Запорізької області, усвідомлюючи проведення активної підривної діяльності проти України представниками спецслужб, правоохоронних та інших органів державної влади рф, бажаючи допомогти окупаційній адміністрації рф та зробити свій особистий внесок для утворення та функціонування на території Запорізької області та, зокрема, смт Чернігівка Бердянського району Запорізької області системи органів державної влади рф, у тому числі правоохоронної, з метою становлення і зміцнення окупаційної влади та недопущення контролю Української влади, в порушення вимог ст. 65 Конституції України, якою передбачено обов`язок громадян України щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, у період часу з 04 квітня 2022 року до 30 квітня 2022 року (більш точного часу в ході проведення досудового розслідування встановити не виявилось за можливе) в період проведення військових дій на території Запорізької області, використовуючи теоретичні знання і практичні навики, отримані в Україні, перейшов на бік ворога, надавши добровільну згоду на співпрацю з окупаційною владою рф, усвідомлюючи, що у період збройного конфлікту, в умовах воєнного стану, вказане шкодить суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України.

Після цього ОСОБА_6 з власної ініціативи добровільно розпочав «службу» в підпорядкуванні окупаційної адміністрації рф, завдаючи шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України.

Таким чином, громадянин України ОСОБА_6 вчинив перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, в умовах воєнного стану, а саме державну зраду, тобто діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України шляхом переходу на бік ворога в період збройного конфлікту в умовах воєнного стану, тобто вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.111 Кримінального кодексу України.

Заслухавши доповідь судді; аргументи захисника обвинуваченого на підтримання апеляційної скарги; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника обвинуваченого; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 розглядалось у суді першої інстанції у порядку, передбаченому главою 24-1 Особливості спеціального досудового розслідування кримінальних правопорушень КПК України.

Відповідно до вимог ч.3 ст.323 КПК України, судовий розгляд у кримінальному провадженні щодо злочинів, зазначених у частині другій статті 297-1 цього Кодексу, може здійснюватися за відсутності обвинуваченого (in absentia), крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності (спеціальне судове провадження) та/або оголошений в міжнародний розшук.

За наявності таких обставин за клопотанням прокурора, до якого додаються матеріали про те, що обвинувачений знав або повинен був знати про розпочате кримінальне провадження, суд постановляє ухвалу про здійснення спеціального судового провадження стосовно такого обвинуваченого.

Процедури "in absentia" припускають деякий відступ від загальних правил кримінального процесу. Особливе значення при цьому надається питанню про забезпечення прав відсутнього в залі судового засідання підсудного. У прецедентній практиці Європейського Суду з прав людини були вироблені критерії, яким має відповідати таке провадження. При цьому Суд у своїх рішеннях неодноразово наголошував на необхідності забезпечення процесуальних прав і гарантій осіб, що беруть участь у кримінальному процесі. До таких прав, що підлягають безумовному дотриманню, насамперед, відносяться: право бути присутнім під час розгляду справи, право на захисника, право бути вислуханим, право оскаржити заочний вирок.

Так, у рішенні "Медєніца проти Швейцарії" Європейський Суд з прав людини зазначив, що існування процедури заочного кримінального провадження не викликає заперечень лише за умови, що при цьому дотримуються гарантії, що забезпечують права людини, закріплені Конвенцією.

Ключове значення в цьому випадку відіграє повідомлення особи про порушене проти неї кримінальне провадження, яке мало бути здійснено відповідно до процесуальних і матеріальних вимог, що гарантують ефективне здійснення її прав, при тому, що неясна і неофіційна інформація є недостатньою (справа "Сейдовіч проти Італії"). Повідомлення має бути зроблене офіційно, а твердження про наявність повідомлення з листів родичів або від співробітників засобів масової інформації (справа "Шомоді проти Італії"), є необґрунтованими.

Відповідно до вимог статті 297-5 КПК України, повістки про виклик підозрюваного у разі здійснення спеціального досудового розслідування надсилаються за останнім відомим місцем його проживання чи перебування та обов`язково публікуються в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора. З моменту опублікування повістки про виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора підозрюваний вважається належним чином ознайомленим з її змістом.

У цьому провадженні вказаних вимог було дотримано як під час досудового розслідування, так і під час судового розгляду, а також апеляційного провадження.

Зокрема, повістка про виклик обвинуваченого ОСОБА_6 в судове засідання суду апеляційної інстанції була опублікована у ЗМІ загальнодержавної сфери розповсюдження - «Урядовий кур`єр» випуск №104 (8029) від 23 травня 2025 року; повідомлення про дату, час та місце розгляду провадження також розміщено на офіційному веб-сайті Судової влади.

Згідно з вимогами ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права, з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, тобто кожний доказ повинен бути оціненим з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На переконання колегії суддів, оскаржуваний вирок суду цим вимогам закону відповідає. Суд першої інстанції під час розгляду даного кримінального провадження ретельно дослідив зібрані по справі докази в їх сукупності, надав цим доказам належну юридичну оцінку, правильно встановив фактичні обставини справи та обґрунтовано визнав ОСОБА_6 винуватим у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.2 ст.111 КК України.

Як зазначено вище, судовий розгляд зазначеного провадження здійснювався за відсутністю обвинуваченого ОСОБА_6 у спеціальному судовому провадженні, рішення про проведення якого було прийняте з урахуванням тих обставин, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України, знає про розпочате щодо нього кримінальне провадження та переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України (смт.Чернігівка), з метою ухилення від кримінальної відповідальності (спеціальне судове провадження).

У зв`язку з цим обвинувачений ОСОБА_6 не був допитаний судом в якості обвинуваченого по суті висунутого йому обвинувачення.

Разом з тим, судом при проведенні спеціального судового провадження були виконані вимоги, передбачені статтею 297-5 КПК України.

Захист обвинуваченого за призначенням здійснював фахівець в галузі права - адвокат ОСОБА_8 .

В судовому засіданні був допитаний свідок ОСОБА_10 , який повідомив суду, що станом на 24 лютого 2022 року він перебував на посаді помічника чергового Відділення поліції №1 Бердянського РВП ГУНП в Запорізькій області із базуванням в смт Чернігівка Запорізької області. Із ОСОБА_6 він знайомий протягом 10 років. Останній працював на посаді помічника чергового Відділення поліції №1 Бердянського РВП ГУНП в Запорізькій області, а потім слідчим Слідчого відділення Відділення поліції №1 Бердянського РВП ГУНП в Запорізькій області. Приблизно 27 лютого 2024 року російські війська зайшли в смт Чернігівка. Особовому складу поступила негласна вказівка керівника продовжити працювати, але у цивільному одязі. ОСОБА_6 продовжував виконувати свої службові обов`язки, був присутній на зборах особового складу Відділення поліції №1 Бердянського РВП ГУНП в Запорізькій області. Керівник Відділення поліції №1 Бердянського РВП ГУНП в Запорізькій області надав вказівку ОСОБА_6 вивезти кримінальні провадження у м. Запоріжжя, однак останній відмовився, про вказаний факт йому встало відомо зі слів колег. У березні 2022 року на місці збору особового складу (у колишньому дитячому садку) начальник Відділення поліції №1 Бердянського РВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_11 поінформував про вказівку керівництва ГУНП в Запорізькій області виїжджати до м. Запоріжжя у строк до 15 квітня 2022 року. Свідок виїхав в ніч 04 на 05 квітня 2022 року. Він також зазначив, що усім співробітникам було доведено розпорядження про виїзд на підконтрольну Україні територію. Можливість виїхати була у всіх, транспортних засобів вистачало, перешкод у виїзді не чинили. Війська російської федерації відчинили приміщення Відділення поліції №1 Бердянського РВП ГУНП в Запорізькій області, де і розташовувались. На той момент набір до органів поліції не проводився, ОСОБА_6 погодився на співпрацю з окупаційною адміністрацією, його батьки повернули табельну зброю. Свідку відомо, що ОСОБА_6 залишився на окупованій території смт Чернігівка Бердянського району Запорізької області, перейшов на бік ворога, його дівчина очолила організацію «Юг молодой». У соціальній мережі «Facebook» створено групу, у якій опубліковано фото, на якому зображений ОСОБА_6 із прапором російської федерації. Свідку відомо, що наразі ОСОБА_6 займає посаду слідчого чи старшого слідчого, виїжджає на обшуки, виконує інші слідчі дії як представник незаконно створеного правоохоронного органу окупаційної адміністрації.

Допитаний свідок ОСОБА_12 повідомив суду, що станом на 24 лютого 2022 року обіймав посаду начальника Відділення поліції №1 Бердянського РВП ГУНП в Запорізькій області (смт Чернігівка). У його підпорядкуванні на посаді слідчого слідчого відділення перебував ОСОБА_6 . З 26 лютого 2022 року територія смт Чернігівка Запорізької області була фактично окупована російськими військами. 24 лютого 2022 року весь особовий склад Відділення поліції №1 Бердянського РВП ГУНП в Запорізькій області був зібраний по бойовій тривозі, усі працівники, у тому числі ОСОБА_6 , прибули до Відділення поліції №1 Бердянського РВП ГУНП в Запорізькій області та, відповідно до оперативного плану, отримали усю наявну вогнепальну зброю. Із ГУНП в Запорізькій області надійшло розпорядження начальнику СВ Відділення поліції №1 Бердянського РВП ГУНП в Запорізькій області про евакуацію усіх кримінальних проваджень та речових доказів до м.Запоріжжя, однак ОСОБА_6 виконувати вказаний наказ відмовився, у зв`язку з чим ОСОБА_6 було замінено іншим співробітником, яким проведено евакуацію кримінальних проваджень і речових доказів. Адміністративна будівля відділення поліції була зачинена. Особовий склад збирався у визначеній запасній точці, спілкування здійснювалось відповідно до раніше розробленої схеми сповіщення, збори відбувались щоденно. З початку березня до початку квітня 2022 року владу в населеному пункті ніхто не змінював, голова Чернігівської ОТГ та депутати селищної ради ще продовжували виконувати свої повноваження. На кінці березня 2022 року від начальника ГУНП в Запорізькій області надійшла вказівка про евакуацію особового складу відділення поліції до м.Запоріжжя у строк до 15 квітня 2022 року, вказана інформація була доведена до всього особового складу, у тому числі і до ОСОБА_6 03 квітня 2022 року на власному автомобілі він виїхав до м.Запоріжжя, куди прибув 04 квітня 2022 року. В свою чергу, ОСОБА_6 відмовився виїздити з окупованої території до м.Запоріжжя, хоча мав таку можливість. В подальшому йому стало відомо, що обвинувачений перейшов на бік ворога, одним із перших він свідомо розпочав співпрацю з окупаційною владою, продовжив виконувати обов`язки слідчого, однак уже в лавах новоствореного незаконного правоохоронного підрозділу окупаційної адміністрації рф. 30 квітня 2022 року свідку стало відомо, що ОСОБА_6 в складі слідчо-оперативної групи виїздив на слідчі дії. Аналогічну інформацію він отримав і від місцевих мешканців. 09 травня 2022 року свідок побачив в одному з телеграм-каналів новину про покладання квітів до пам`ятника воїнів-визволителів смт Чернігівка від німецько-фашистських загарбників, який знаходиться на центральній площі смт Чернігівка Бердянського району Запорізької області, серед присутніх був ОСОБА_6 зі своєю дівчиною. У подальшому ОСОБА_6 здійснював патрулювання території смт Чернігівка на службовому автомобілі, отримував грамоту від окупаційної адміністрації. Окупаційна адміністрація сповістила про новостворений орган, одним з перших до якого приєднався ОСОБА_6 . Свідок зазначив, що його підлеглі, які зрадили присязі, склали «кістяк» нового органу. На думку свідка, ОСОБА_6 добровільно пішов на співпрацю із окупаційною адміністрацією, про що свідчила його поведінка, настрій, дії. Також свідок повідомив, що повідомлення про можливе звільнення, наказ про звільнення направлялись обвинуваченому на месенджер мобільного телефону ( НОМЕР_1 ), усі повідомлення ОСОБА_6 були прочитані, однак жодної реакції на них не було.

Допитаний свідок ОСОБА_13 повідомив суду, що станом на 24 лютого 2022 року він перебував на посаді поліцейського сектору реагування патрульної поліції Відділення поліції №1 Бердянського РВП ГУНП в Запорізькій області із базуванням в смт Чернігівка Запорізької області. В підрозділі на посаді слідчого слідчого відділення працював ОСОБА_6 , з яким він особисто знайомий приблизно 10 років. Приблизно 27 лютого 2022 року територія смт Чернігівка Запорізької області була окупована російськими військами. Відділення поліції №1 Бердянського РВП ГУНП в Запорізькій області продовжувало свою роботу, його працівники у цивільному одязі продовжили виконання посадових обов`язків. Особовий склад збирався у раніше визначених місцях. ОСОБА_6 також кілька разів був присутній на зборах особового складу Відділення поліції №1 Бердянського РВП ГУНП в Запорізькій області. У березні 2022 року на місці збору особового складу (у колишньому дитячому садку) начальник Відділення поліції №1 Бердянського РВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_11 дав вказівку виїжджати до м. Запоріжжя (через м.Василівка) у строк до 15 квітня 2022 року. Вказана інформація була доведена і до ОСОБА_6 , однак останній на підконтрольну Україні територію не виїжджав. 01 квітня 2022 року він разом з начальником СРПП Відділення поліції №1 Бердянського РВП ГУНП виїхав із смт Чернігівка Запорізької області та 02 квітня 2022 року вони прибули до м. Запоріжжя. ОСОБА_6 мав можливість виїхати з тимчасово окупованої території, однак свідомо залишився, почав співпрацювати з окупаційною владою. Свідок повідомив, що 09 травня 2022 року бачив на фото ОСОБА_6 з георгіївською стрічкою та його дівчину у новинах, опублікованих в одному з телеграм-каналів. Пізніше його колишня дружина, яка залишилась в смт Чернігівка, повідомила свідку, що його колишні колеги продовжують працювати у новоствореному відділку поліції, у тому числі і ОСОБА_6 . Зі слів колег, свідку відомо, що ОСОБА_6 ймовірно обіймає посаду слідчого, бо виїжджає на місце події в складі слідчо-оперативної групи із військовими російської федерації. Свідкові відомо, що батько ОСОБА_6 є прихильником російської федерації, тому вважає, що ОСОБА_6 залишився на окупованій території з ідеологічних міркувань.

Допитана свідок ОСОБА_14 повідомила суду, що працювала у Відділенні поліції №1 Бердянського РВП ГУНП в Запорізькій області, із дислокацією у смт Чернігівка Запорізької області, на посаді заступника начальника з превентивної діяльності. На момент повномасштабного вторгнення військ російської федерації ОСОБА_6 обіймав посаду слідчого слідчого відділення Відділення поліції №1 Бердянського РВП ГУНП в Запорізькій області. 24 лютого 2022 року особовий склад Відділення поліції №1 Бердянського РВП ГУНП в Запорізькій області було зібрано по бойовій тривозі, де надано вказівку про евакуацію службової документації. Слідчий відділ отримав доручення здійснити збір кримінальних проваджень з метою евакуації. Свідок була присутня при розмові начальника Відділення поліції №1 Бердянського РВП ГУНП в Запорізькій області із ОСОБА_6 , який категорично відмовився евакуйовувати кримінальні провадження до м.Запоріжжя, причин відмови не пояснював. В подальшому кримінальні провадження евакуйовував інший співробітник поліції разом із начальником слідчого відділення Відділення поліції №1 Бердянського РВП ГУНП в Запорізькій області. Приблизно 26 лютого 2022 року територія смт Чернігівка Запорізької області окупована російськими військами. До початку квітня 2022 року владу в населеному пункті ніхто не змінював, голова Чернігівської ОТГ, інші органи влади залишались на своїх місцях і продовжували виконувати свої повноваження, у тому числі і співробітники Відділення поліції №1 Бердянського РВП ГУНП в Запорізькій області продовжували виконувати свої обов`язки по охороні громадського порядку. Свідок пояснила, що службу фактично несли «підпільними партизанами». Щоденно збирались за межами відділку поліції. ОСОБА_6 на зборах з`явився лише через тиждень-два, поводив себе безініціативно, тихесенько, свою позицію не висловлював. 03 квітня 2022 року до неї додому прибув ОМОН російської федерації, її разом з чоловіком забрали в полон, застосовували фізичне та психологічне насилля, вимагали назвати місця проживання особового складу, місця знаходження зброї та техніки, до співпраці її не схиляли, більше застосовували насилля. Свідок зазначила, що окупаційна влада збирала усіх співробітників поліції, що залишились, пропонувала долучитись до новоствореного відділку поліції. В свою чергу, начальник Відділення поліції №1 Бердянського РВП ГУНП в Запорізькій області зібрав особовий склад і повідомив про необхідність евакуації до м.Запоріжжя, виїхати необхідно було до 15 квітня 2022 року. Свідок була присутня під час телефонної розмови начальника Відділення поліції №1 Бердянського РВП ГУНП в Запорізькій області із ОСОБА_6 , в ході якої останній повідомив, що виїжджати не буде. 05 квітня 2022 року вона виїхала на підконтрольну Україні територію. Свідкові стало відомо, що ОСОБА_6 працює у новоствореному «ВП №2 м.Бердянськ» слідчим. На телеграм-каналах вона бачила новини, де ОСОБА_6 брав участь у мітингу 09 травня 2022 року з георгіївською стрічкою. Від місцевих мешканців їй також стало відомо, щ на початку травня 2022 року ОСОБА_6 здійснював виїзд у складі слідчо-оперативної групи на місце події, патрулював місто, його бачили у формі співробітника поліції з нашивками російської федерації.

Крім того, в судовому засіданні дослідженні такі документи:

- послужний список Міністерства внутрішніх справ особистий №М-203621 (т.1 а.с.174-179) з якого убачається, що ОСОБА_6 07 серпня 2009 року зарахований курсантом Запорізького юридичного інституту Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ, який закінчив 30 травня 2013 року та відряджений у розпорядження ГУМВС України в Запорізькій області з 01 червня 2013 року, а з 03 червня 2013 року наказом Головного управління Національної поліції в Запорізькій області №255 о/с призначений на посаду слідчого слідчого відділення Чернігівського районного відділу ГУМВС України в Запорізькій області. Наказом Головного управління Національної поліції в Запорізькій області №18 о/с від 07 листопада 2015 року ОСОБА_6 присвоєно спеціальне звання «старший лейтенант поліції». Наказом Головного управління Національної поліції в Запорізькій області №23 о/с від 12 січня 2021 року ОСОБА_6 призначено на посаду слідчого слідчого відділення Відділення поліції №1 Бердянського РВП ГУНП в Запорізькій області. Наказом №704 о/с від 23 травня 2022 року на підставі п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» ОСОБА_6 звільнено зі служби в Національній поліції України у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби;

- витяг з наказу Головного управління Національної поліції в Запорізькій №405 від 18 травня 2022 року (т.1 а.с.162) за скоєння дисциплінарного проступку, порушення вимог статей 65 та 68 Конституції України, частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», Присяги працівника поліції, передбаченої статтею 64 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 3, 4, 6 та 11 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пунктів 3 та 5 наказу ГУНП в Запорізькій області від 04 квітня 2022 року №282 «Про тимчасове визначення місця розташування (дислокації) територіальних підрозділів (відділів, відділень), підпорядкованих (окремих) підрозділів ГУНП в Запорізькій області та необхідності прибуття поліцейських, державних службовців і працівників (цивільного персоналу) територіальних підрозділів (відділів, відділень), підпорядкованих (окремих) підрозділів ГУНП в Запорізькій області, територія обслуговування (дислокації) яких захоплена окупаційними військами Російської Федерації, до м. Запоріжжя», що виразилось у переході в період проведення військових дій на території Запорізької області на бік ворога, наданні згоди на співпрацю з окупаційною владою рф, виконанні вказівок і розпоряджень окупаційної адміністрації рф в інтересах останньої, завданні шкоди, використовуючи при цьому теоретичні знання і практичні навички, отримані в Україні, суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності та державній безпеці України, неприбутті безпечним шляхом (в тому числі використовуючи гуманітарні конвої) до м. Запоріжжя, яке з 04 квітня 2022 року наказом ГУНП в Запорізькій області від 04 квітня 2022 року №282 визначено місцем служби (роботи), та не постановці на облік у ГУНП в Запорізькій області протягом доби з моменту прибуття, до слідчого слідчого відділення Відділення поліції №1 Бердянського РВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції;

- протокол огляду від 14 червня 2022 року (т.1 а.с.166-171), згідно з яким, оперуповноваженою Запорізького управління ДВБ НП України капітаном поліції ОСОБА_15 , на підставі доручення слідчого у кримінальному провадженні №0000014, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 квітня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111 КК України, у приміщенні службового кабінету №500 ГУНП в Запорізькій області, за адресою: м. Запоріжжя, вул. Матросова, 29, за участі свідка ОСОБА_14 проведено огляд каналу в месенджері «Telegram» із назвою ІНФОРМАЦІЯ_4». Проведеним оглядом встановлено, що при відкритті каналу ІНФОРМАЦІЯ_4» 66939 осіб є його учасниками. При огляді розміщених на каналі публікацій виявлено публікацію від 09 травня 2022 року о 16:01 з наступним змістом: «!! Чернігівка - проявляється всі більш цікавих осіб. В продовження публікації відносно подій в Чернігівці, серед шабашу було помічено з колорадською стрічкою зрадника присяги слідчого Чернігівського відділу поліції старшого лейтенанта ОСОБА_6 . Він нещодавно проходив відбір до прокуратури - пишуть нам місцеві мешканці (інформація підтверджується). По конкурсу не пройшов, мабуть, буде працювати у поліції окупантів». До протоколу додані скриншоти цієї публікації разом з фото особи з георгіївською стрічкою. Як зазначила свідок ОСОБА_14 , особою, що зафіксована на вказаній фотографії з георгіївською стрічкою, дійсно є ОСОБА_6 - слідчий СВ ВП №1 Бердянського РВП ГУНП в Запорізькій області;

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14 червня 2022 року, згідно з яким, оперуповноваженою Запорізького управління ДВБ НП України капітаном поліції ОСОБА_15 , на підставі доручення слідчого у кримінальному провадженні №0000014, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 квітня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111 КК України, у приміщенні службового кабінету №500 ГУНП в Запорізькій області, за адресою: м. Запоріжжя, вул. Матросова, 29, у присутності двох понятих свідку ОСОБА_14 пред`явлено для впізнання фотознімки. Перед пред`явленням особи для впізнання у свідка ОСОБА_14 попередньо з`ясовано чи зможе вона впізнати особу, опитав про зовнішній вигляд і прикмети цієї особи, яка зображена на фотографії, що розміщена в телеграм-каналі « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в месенджері «Telegram» від 09 травня 2022 року о 16:01 з дописом «!! Чернігівка - проявляється всі більш цікавих осіб … ». на запитання свідок ОСОБА_14 повідомила, що зможе впізнати особу, яка зображена на фотографії, що опублікована 09 травня 2022 року в телеграм-каналі « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться на центральній площі смт Чернігівка в цивільному одязі з георгіївською стрічкою в області грудей, де покладає квіти на братській могилі воїнів-визволителів смт Чернігівка від німецько-фашистських загарбників. Після свідку ОСОБА_14 пред`явлено для впізнання фотознімки, де на запитання слідчого свідок ОСОБА_14 повідомила, що впізнає особу №3 як ОСОБА_6 - слідчого СВ ВП №1 Бердянського РВП ГУНП в Запорізькій області, старшого лейтенанта поліції. ОСОБА_6 зафіксований на фотографії, що розміщена у телеграм-каналі « ІНФОРМАЦІЯ_2 » з георгіївською стрічкою під час покладання квітів на братській могилі воїнів-визволителів смт Чернігівка від німецько-фашистських загарбників, яка знаходиться на центральній площі смт Чернігівка Запорізької області;

- згідно з клопотанням старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у м. Мелітополі ОСОБА_16 у кримінальному провадженні №0000014 від 16 квітня 2022 року за ч.2 ст.28, ч.2 ст.111 КК України, погодженим із процесуальним керівником у кримінальному провадженні ОСОБА_17 , слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді Запорізького апеляційного суду із клопотанням від 23 травня 2022 року №17-02/210т, в якому просив надати дозвіл на проведення негласної слідчої (розшукової) дії, пов`язаної з тимчасовим обмеженням прав людини, у вигляді зняття інформації з електронних комунікаційних мереж, відповідно до ст. 263 КПК України, щодо ОСОБА_6 , який використовує номер телефону НОМЕР_1 (т.1 а.с.210-212);

- ухвалою слідчого судді Запорізького апеляційного суду від 25 травня 2022 року ЄУН 4807/1962/22, №10/1944т від 25 травня 2022 року, клопотання старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, ОСОБА_16 про надання дозволу на проведення негласної слідчої (розшукової) дії, передбаченої ст.263 КПК України, задоволено. Надано дозвіл на проведення негласної слідчої (розшукової) дії, пов`язаною з тимчасовим обмеженням прав людини, а саме: зняття інформації з електронних комунікаційних мереж відносно ОСОБА_6 , який використовує засіб електронної комунікації - мобільний телефон мобільного оператора НОМЕР_1 (т.1 а.с.185, 207);

- відповідно до протоколу про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж, складеного 14 червня 2022 року, у кримінальному провадженні №0000014 від 16 квітня 2022 року за ч.2 ст.111 України, на підставі ухвали слідчого судді Запорізького апеляційного суду №10/1944т від 25 травня 2022 року були зафіксовані розмови ОСОБА_6 , які мають значення для розслідування вказаного кримінального провадження, які у даному протоколі відображені шляхом стенографування інформації (т.1 а.с.203-206). Зокрема, розмова: абонент ОСОБА_6 (далі ОСОБА_6) та абонент НОМЕР_2 (далі ОСОБА_18 ), дата: 04.06.2022, час: 07.57, напрямок: вих., абонент: НОМЕР_2. Зміст розмови, який відображений в оскаржуваному вироку, підтверджує те, що ОСОБА_6 проходить службу в органі, який незаконно створений на тимчасово окупованій території України, тобто в підпорядкуванні окупаційної адміністрації рф;

- відповідно до протоколу про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж, складеного 06 липня 2022 року, у кримінальному провадженні №0000014 від 16 квітня 2022 року за ч.2 ст.28, ч.2 ст.111 України, на підставі ухвали слідчого судді Запорізького апеляційного суду №10/1944т від 25 травня 2022 року були зафіксовані розмови ОСОБА_6 , які мають значення для розслідування вказаного кримінального провадження (т.1 а.с.213). Додатком до протоколу є оптичний носій DVD-R інв. №101 т від 30 травня 2022 року об`ємом 4,7 Gb, таємно, прим. 1. (т.1 а.с.214). Зазначений оптичний носій відтворений безпосередньо під час судового розгляду та встановлено наявність розмов ОСОБА_6 , які мають значення для розгляду кримінального провадження.

Отже, сукупністю досліджених доказів поза розумним сумнівом підтверджується те, що ОСОБА_6 , будучи громадянином України, перебуваючи на посаді слідчого слідчого відділення Відділення поліції №1 Бердянського РВП ГУНП в Запорізькій області, у званні старший лейтенант поліції, маючи достатній рівень освіти, спеціальних знань і життєвого досвіду для розуміння факту захоплення та подальшої окупації рф території Бердянського району, а також частини інших населених пунктів на території Запорізької області, усвідомлення проведення активної підривної діяльності проти України представниками спецслужб, правоохоронних та інших органів державної влади рф, бажаючи допомогти окупаційній адміністрації рф та зробити свій особистий внесок для утворення та функціонування на території Запорізької області та, зокрема, на території смт Чернігівка Бердянського району Запорізької області системи органів державної влади рф, у тому числі правоохоронної, з метою становлення і зміцнення окупаційної влади та недопущення контролю Української влади, в порушення вимог ст.65 Конституції України, якою передбачено обов`язок громадян України щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, використовуючи теоретичні знання і практичні навики, отримані в Україні, перейшов на бік ворога, надавши добровільну згоду на співпрацю з окупаційною владою російської федерації, з власної ініціативи добровільно розпочав «службу» в підпорядкуванні окупаційної адміністрації рф, усвідомлюючи при цьому те, що в період триваючого збройного конфлікту, в умовах воєнного стану, вказане шкодить суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній га інформаційній безпеці України, тобто таким чином вчинив державну зраду.

Вказаний факт підтверджується показаннями свідків: ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які узгоджуються з письмовими доказами, зокрема з відомостями з протоколу про результати з зняття інформації з електронних комунікаційних мереж, складеного 14 червня 2022 року, дозвіл на проведення якого надано ухвалою слідчого судді Запорізького апеляційного суду, проводилось зняття інформації з електронних комунікаційних мереж оператора мобільного зв`язку за номером НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_6 , в ході якого 04 червня 2022 року були зафіксовані телефонні розмови між ОСОБА_6 та невстановленими особами, під час яких останні обговорювали питання, пов`язані з виконанням завдань окупаційної влади.

Також, згідно з витягом із наказу Головного управління Національної поліції в Запорізькій №405 від 18 травня 2022 року (т.1 а.с.162) за скоєння дисциплінарного проступку, порушення вимог статей 65 та 68 Конституції України, частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», Присяги працівника поліції, передбаченої статтею 64 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 3, 4, 6 та 11 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пунктів 3 та 5 наказу ГУНП в Запорізькій області від 04 квітня 2022 року №282 «Про тимчасове визначення місця розташування (дислокації) територіальних підрозділів (відділів, відділень), підпорядкованих (окремих) підрозділів ГУНП в Запорізькій області та необхідності прибуття поліцейських, державних службовців і працівників (цивільного персоналу) територіальних підрозділів (відділів, відділень), підпорядкованих (окремих) підрозділів ГУНП в Запорізькій області, територія обслуговування (дислокації) яких захоплена окупаційними військами російської фдерації, до м. Запоріжжя», що виразилось у переході в період проведення військових дій на території Запорізької області на бік ворога, наданні згоди на співпрацю з окупаційною владою рф, виконанні вказівок і розпоряджень окупаційної адміністрації рф в інтересах останньої, завданні шкоди, використовуючи при цьому теоретичні знання і практичні навички, отримані в Україні, суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності та державній безпеці України, неприбутті безпечним шляхом (в тому числі використовуючи гуманітарні конвої) до м. Запоріжжя, яке з 04 квітня 2022 року наказом ГУНП в Запорізькій області від 04 квітня 2022 року №282 визначено місцем служби (роботи), та не постановці на облік у ГУНП в Запорізькій області протягом доби з моменту прибуття, до слідчого слідчого відділення Відділення поліції №1 Бердянського РВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.

На підтвердження факту вчинення ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення свідчать і дані з протоколу огляду від 14 червня 2022 року (т.1 а.с.166-171), згідно з якими, за участі свідка ОСОБА_14 проведено огляд каналу в месенджері «Telegram» із назвою ІНФОРМАЦІЯ_4». Проведеним оглядом встановлено, що при відкритті каналу ІНФОРМАЦІЯ_4» 66939 осіб є його учасниками. При огляді розміщених на каналі публікацій виявлено публікацію від 09 травня 2022 року о 16:01 з наступним змістом: «!! Чернігівка - проявляється всі більш цікавих осіб. В продовження публікації відносно подій в Чернігівці, серед шабашу було помічено з колорадською стрічкою зрадника присяги слідчого Чернігівського відділу поліції старшого лейтенанта ОСОБА_6 . він нещодавно проходив відбір до прокуратури - пишуть нам місцеві мешканці (інформація підтверджується). По конкурсу не пройшов, мабуть, буде працювати у поліції окупантів». До протоколу додані скриншоти цієї публікації разом з фото особи з георгіївською стрічкою. Як зазначила свідок ОСОБА_14 , особою, що зафіксована на вказаній фотографії з георгіївською стрічкою дійсно є ОСОБА_6 - слідчий СВ ВП №1 Бердянського РВП ГУНП в Запорізькій області.

Крім того, з протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14 червня 2022 року, убачається, що свідку ОСОБА_14 у присутності двох понятих пред`явлено для впізнання фотознімки. Перед пред`явленням особи для впізнання у свідка ОСОБА_14 попередньо з`ясовано чи зможе вона впізнати особу, опитав про зовнішній вигляд і прикмети цієї особи, яка зображена на фотографії, що розміщена в телеграм-каналі « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в месенджері «Telegram» від 09 травня 2022 року о 16:01 з дописом «!! Чернігівка - проявляється всі більш цікавих осіб … ». на запитання свідок ОСОБА_14 повідомила, що зможе впізнати особу, яка зображена на фотографії, що опублікована 09 травня 2022 року в телеграм-каналі « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться на центральній площі смт Чернігівка в цивільному одязі з георгіївською стрічкою в області грудей, де покладає квіти на братській могилі воїнів-визволителів смт чернігівка від німецько-фашистських загарбників. Після свідку ОСОБА_14 пред`явлено для впізнання фотознімки, де на запитання слідчого свідок ОСОБА_14 повідомила, що впізнає особу №3 як ОСОБА_6 - слідчого СВ ВП №1 Бердянського РВП ГУНП в Запорізькій області, старшого лейтенанта поліції. ОСОБА_6 зафіксований на фотографії, що розміщена у телеграм-каналі « ІНФОРМАЦІЯ_2 » з георгіївською стрічкою під час покладання квітів на братській могилі воїнів-визволителів смт Чернігівка від німецько-фашистських загарбників, яка знаходиться на центральній площі смт Чернігівка Запорізької області.

Версія сторони захисту про відсутність доказів добровільності зайняття ОСОБА_6 посади у незаконному правоохоронному органі спростовується сукупністю наданих стороною обвинувачення доказів, які досліджені судом та яким надана належна оцінка, в тому числі і показаннями свідків.

В матеріалах провадження відсутні об`єктивні дані, які б давали обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_6 , вчиняючи дії, вказані в обвинувальному акті та у вироку суду, діяв не добровільно.

В свою чергу, вважати показання свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 неналежними та недопустимими доказами, як про це просить захисник, жодних підстав немає.

Показання вказаних осіб повністю узгоджуються з іншими доказами і на їх спростування стороною захисту жодних доказів не надано.

Наявні в справі докази у їх сукупності вказують на невимушеність поведінки обвинуваченого, відсутності будь-якого примусу щодо нього, а відтак, і цілковитої добровільності його дій, а доводи захисника про протилежне ґрунтуються на припущеннях.

Також, не знайшли свого підтвердження доводи захисника про те, що обвинувачений міг погодитись на співпрацю з окупаційною владою у зв`язку із вкрай тяжкою економічною ситуацією.

Колегія суддів погоджується з висновками суду, що такі твердження спростовуються показаннями свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які повідомили факт того, що ОСОБА_6 відмовився евакуюватися на підконтрольну територію України згідно з наказом керівника ГУНП в Запорізькій області та відмовився евакуювати кримінальні провадження та речові докази.

З доводами захисника про те, що досліджені судом електронні докази є електронною інформацією без ознаки саме доказу, колегія суддів також не погоджується і звертає увагу на те, що вказані докази отримані органом досудового розслідування за результатами здійснення негласних слідчих (розшукових) дії - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж, які проведені у відповідності з вимогами закону.

В свою чергу, з телефонних розмов обвинуваченого ОСОБА_6 вбачається, що останній надавав допомогу у взаємодії з представниками окупаційної адміністрації рф, сприяв охороні громадського порядку, виконував вказівки та розпорядження керівника незаконно створеного підрозділу поліції окупаційної адміністрації рф.

Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.111 КК України.

Свої висновки суд належним чином вмотивував в оскаржуваному вироку та з цими висновками повністю погоджується колегія суддів.

Доводи захисника щодо недоведеності складу вищевказаного злочину в діях його підзахисного, є безпідставними та спростовуються наявними в справі доказами.

Доводи захисника в апеляційній скарзі про те, що докази в справі є недопустимими, не є слушними, оскільки порушень з боку органу досудового розслідування при збиранні вищевказаних доказів не убачається.

Сам захисник про таке теж не зазначає.

Таким чином, розглянувши кримінальне провадження з дотриманням положень ч.1 ст.337 КПК України, в межах висунутого обвинувачення, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ, наданий стороною обвинувачення, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, обґрунтовано вважав зазначені докази належними, допустимими, достовірними та в сукупності - достатніми для прийняття рішення про винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_6 призначено з дотриманням вимог ст.65 КК України, з урахуванням ступеню тяжкості та фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення, особи винного тощо.

Свої висновки в частині призначеного покарання суд також належним чином вмотивував у вироку.

Підстав для пом`якшення покарання ОСОБА_6 колегія суддів не убачає.

Колегія суддів вважає, що в апеляційній скарзі захисника не наведено переконливого обґрунтування на спростування висновків суду, викладених у вироку, а тому вказана скарга задоволенню не підлягає.

Порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть зміну чи скасування вироку суду першої інстанції, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.ст.404-405, 407, 418-419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Вільнянського районного суду Запорізької області від 07 березня 2025 року, яким ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4