Справа № 308/4616/25
Провадження № 11-кп/4806/316/25
Закарпатський апеляційний суд
___________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

13.06.2025 м. Ужгород

Суддя Закарпатського апеляційного суду ОСОБА_1 , перевірив апеляційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.04.2025.

Цією ухвалою обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001282 від 23.06.2024, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, призначено до судового розгляду на 29.05.2025 о 09 год 30 хв у залі судових засідань Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області за адресою: м. Ужгород, вул. Загорська, 53.

Цією ж ухвалою цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення залишено без руху, у зв`язку із виявленими недоліками, з наданням позивачу строку - п`ять днів з дня вручення повного тексту даної ухвали для їх виправлення.

Також прийнято рішення про повернення цивільному позивачу без розгляду цивільного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_6 про стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням та відмовлено в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна.

Не погодившись із зазначеною ухвалою в частині повернення цивільного позву потерпілій ОСОБА_2 та про відмову у скасуванні арешту майна, адвокат ОСОБА_3 подав в інтересах потерпілої ОСОБА_2 апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду від 22.04.2025 в цій частині та повернути кримінальне провадження на новий розгляд в суд першої інстанції, одночасно прийнявши рішення про скасування арешту майна. Також адвокат ОСОБА_3 просить поновити йому строк на апеляційне оскарження ухвали суду від 22.04.2025, оскільки такий ним пропущено з поважних причин.

Перевіривши подану адвокатом ОСОБА_3 апеляційну скаргу на відповідність її вимогам кримінального процесуального закону та матеріали контрольного провадження, які надійшли 12.06.2025, апеляційний суд вважає за необхідне відмовити у відкритті апеляційного провадження з таких підстав.

Положення п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України визначають одну з основних засад судочинства - забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

-2-

Частиною 2 вказаної норми процесуального закону гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому КПК України, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Згідно ч. 1 ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч. 1, 6 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

За змістом ч. 1, 2 ст. 392 КПК України , в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: 1) вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу; 2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; 3) інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом. Положення частини другої статті 392 щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), згідно з Рішенням Конституційного Суду № 4-р/2019 від 13.06.2019. Ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті. Ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, підлягають апеляційному оскарженню в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів контрольного провадження, в провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області знаходиться кримінальне провадження, відомості про яке 23.06.2024 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0001282, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Підготовче судове засідання у даному кримінальному провадженні з викликом учасників судового розгляду було призначено на 22.04.2025.

За результатами підготовчого судового засідання судом першої інстанції прийнято оскаржуване судове рішення ухвалу, якою, окрім іншого, прийнято рішення про повернення цивільному позивачу без розгляду цивільного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_6 про стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням та відмову в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна.

За змістом ч. 2 ст. 392 КПК України, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.

-3-

Однак, у чинному кримінальному процесуальному законі відсутні норми, які б надавали можливість оскаржувати прийняте судом під час підготовчого судового засідання, а саме рішення про повернення цивільному позивачу без розгляду цивільного позову та про відмову в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна.

Вищенаведене свідчить про те, що ухвала суду від 22.04.2025, відповідно до положень ч. 2 ст. 392 КПК України, окремому оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, а відтак адвокатом ОСОБА_3 оскаржено ухвалу суду, яка не підлягає окремому оскарженню.

Відповідно до частини 4 статті 399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає окремому оскарженню в апеляційному порядку.

Беручи до уваги те, що адвокат ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу на судове рішення, яке не підлягає окремому оскарженню в апеляційному порядку, тому з огляду на положення ч. 4 ст. 399 КПК України, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність відмови у відкритті провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_3 в інтересах потерпілої ОСОБА_2 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.04.2025, що не суперечить вимогам кримінального процесуального закону, в тому числі й таким загальним засадам кримінального провадження як верховенство права та законність і не призведе до порушення конституційних прав та свобод осіб у кримінальному провадженні.

Приймаючи рішення про відмову у відкритті провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_3 , апеляційний суд бере до уваги те, що в рішенні Європейського суду з прав людини від 28.03.2006 у справі «Мельник проти України» (заява № 23436/03) зазначено, що спосіб, у який ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також повинні бути взяті до уваги норми внутрішнього законодавства.

Керуючись ст. 399, 401, 418 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_3 в інтересах потерпілої ОСОБА_2 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.04.2025.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами невідкладно надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу.

Копію ухвали також надіслати потерпілій ОСОБА_2 для відома.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя