ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1081/25 Справа № 179/2233/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 (приймає участь в

режимі відеоконференції),

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження матеріали кримінального провадження № 0000015 за апеляційними скаргами першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_9 , прокурора Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_10 на вирок Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 20 грудня 2024 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Шевченко, Республіка Казахстан, без громадянства, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 19.06.2024 року Магдалинівським районним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.249 КК України до 1 року пробаційного нагляду,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі перший заступник керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_9 просить вирок суду в частині призначеного покарання скасувати, та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн; на підставі ч. 1, 4 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, з урахуванням вимог ч. 3 ст. 72 КК України, повністю приєднати невідбуте покарання за вироком Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 19.06.2024 року, та остаточно призначити покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн та пробаційного нагляду строком на 7 місяців 18 днів з покладенням обов`язків, передбачених ст. 59-1 КК України, які виконувати самостійно. Відповідно до ст. 59-1 КК України зобов`язати ОСОБА_8 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. Виключити з мотивувальної частини вироку посилання суду на обставину, що обтяжує покарання, - рецидив злочину. В іншій частині вирок залишити без змін.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що ОСОБА_8 раніше судимий вироком Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 19.06.2024 року за ч. 1 ст. 249 КК України до покарання у виді 1 року пробаційного нагляду.

У цьому провадженні, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, обвинувачений вчинив 23.11.2024 року, тобто в період відбуття покарання визначеного вироком Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 19.06.2024 року, за яким 07.08.2024 року поставлений на облік до Новомосковського РВ філії ДУ Центр пробації у Дніпропетровській області.

На момент ухвалення вироку, що оскаржується, ОСОБА_8 відбуто 4 місяці 13 днів пробаційного нагляду, а невідбута частина покарання становить 7 місяців 18 днів.

Проте суд першої інстанції, призначаючи покарання ОСОБА_8 , із застосуванням положення ст. 71 КК України, до призначеного покарання повністю приєднав покарання невідбуте за вироком Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 19.06.2024 року у виді 6 місяців 18 днів пробаційного нагляду, що є меншим від невідбутої його частини за попереднім вироком, та призвело до неправильного застосування закону про кримінальну відповідальність і невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Окрім того, в мотивувальній частині вироку суд визнав обставину, яка обтяжує покарання, - рецидив злочину.

Проте, згідно із п. 1 ч. 1 ст. 67 КК України при призначенні покарання обставинами, які його обтяжують, визнається вчинення злочину особою повторно та рецидив злочинів, тоді як кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 249 КК України та ч. 1 ст. 309 КК України за своєю класифікацією, відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до кримінальних проступків, а тому така обтяжуюча покарання обставина є зайвою, оскільки поширюється лише на кримінальні правопорушення, вчинені у формі злочинів.

В апеляційній скарзі прокурор Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_10 просить вирок суду в частині призначеного покарання скасувати, та ухвалити новий вирок, яким на підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного ОСОБА_8 покарання за цим вироком повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 19.06.2024 року, та остаточно призначити покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн та пробаційного нагляду строком на 7 місяців 18 днів з покладенням відповідно до ст. 59-1 КК України на період відбування покарання у виді пробаційного нагляду таких обов`язків: - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; - не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; в іншій частині вирок залишити без змін.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що ОСОБА_8 судимий вироком Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 19.06.2024 року за ч. 1 ст. 249 КК України до покарання у виді 1 року пробаційного нагляду. Перебуває на обліку Новомосковського районного сектору філії ДУ Центр пробації у Дніпропетровській області з 07.08.2024 року.

На момент ухвалення вироку, що оскаржується, ОСОБА_8 відбув 4 місяці 13 днів пробаційного нагляду, а невідбута частина покарання становить 7 місяців 18 днів.

Суд першої інстанції, призначаючи покарання ОСОБА_8 на підставі ст. 71 КК України, вказав про повне приєднання невідбутої частини покарання за вироком Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 19.06.2024 року, проте призначив лише 6 місяців 18 днів пробаційного нагляду, що є неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність.

Вироком Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 20 грудня 2024 року ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн; відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за цим вироком, повністю приєднано невідбуту частину покарання за вироком Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 19.06.2024 року, та остаточно ОСОБА_8 призначено покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, та пробаційного нагляду строком на 6 місяців 18 днів та покладено певні обов`язки, передбачені ст.59-1 КК України; відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України покарання, призначене обвинуваченому ОСОБА_8 у виді штрафу, - виконувати самостійно; також вирішено питання щодо судових витрат та речових доказів.

За обставин, викладених у вироку, в кінці вересня 2024 року, точного часу досудовим розслідуванням встановити не надалося можливим, ОСОБА_8 , в лісосмузі розташованій поблизу вулиці Тополиної, с. Ковпаківка Самарівського (Новомосковського) району Дніпропетровської області, знайшов самостійно пророслі дикорослі рослини коноплі, які він визначив для себе як наркотичний засіб, обіг якого обмежено - «Канабіс».

В цей час та місці у ОСОБА_8 раптово виник умисел на незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів з метою особистого вживання без мети збуту, а саме вище зазначеної нарковмісної рослини.

Реалізуючи свій раптово виниклий умисел, перебуваючи у вказаний час та місці, усвідомлюючи, що знайдені ним рослини коноплі являються наркотичним засобом, ОСОБА_8 зірвав фрагменти дикорослої рослини конопель для подальшого природнього висушування, чим незаконно придбав наркотичний засіб у не встановленій кількості, але не менш ніж масою у перерахунку на висушену речовину масою 148,063 г, та направився за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де в господарському приміщенні почав незаконного зберігати придбаний ним наркотичний засіб.

Далі, ОСОБА_8 , реалізуючи свій злочинний умисел направлений на виготовлення та зберігання наркотичних засобів, без мети збуту, після природнього висушування частину фрагментів рослин конопель подрібнив, шляхом механічного перетирання, чим незаконно виготовив наркотичний засіб, після чого виготовлений наркотичний засіб помістив до металевої банки з надписом «FORT» та залишив незаконно зберігати у господарському приміщенні жилого будинку за місцем свого мешкання АДРЕСА_1 , з метою подальшого вживання без мети збуту, чим незаконно почав зберігати незаконно виготовлений ним наркотичний засіб.

23.11.2024 року в ході проведення санкціонованого Магдалинівським районним судом Дніпропетровської області обшуку житла, будівель житлового і не житлового призначення та іншого володіння особи, розташованого по АДРЕСА_1 , в господарському приміщенні працівниками поліції виявлено та вилучено: металеву банку із надписом «FORT» в якій знаходяться подрібнена речовина рослинного походження та два паперових згортка із подрібненими речовинами рослинного походження, які є канабісом, що відноситься наркотичних засобів, обіг яких обмежено; металеву банку із надписом «FORT» в якій знаходяться верхівкові частини рослини зеленого кольору, що відноситься наркотичних засобів, обіг яких обмежено; металеве сито із залишками речовини рослинного походження, що відноситься наркотичних засобів, обіг яких обмежено; фрагменти рослин, що відноситься наркотичних засобів, обіг яких обмежено. Маса канабісу у перерахунку на висушену речовину становить відповідно 22,48 г, 7,15 г, 1,65 г, 5,90 г, 0,053 г, 110,83 г.

Кримінальне провадження розглянуто в порядку ст. 382 КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, яка підтримала доводи апеляційних скарг прокурорів, обвинуваченого та його захисника, які не заперечували щодо задоволення апеляційних скарг, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_9 та прокурора Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_10 підлягають задоволенню з таких підстав.

У відповідності до ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_8 за кримінальним законом та доведеність його вини в апеляційних скаргах прокурорів не оспорюється, а тому апеляційним судом не перевіряється.

Доводи прокурорів щодо неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність заслуговують на увагу, з огляду на таке.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_8 раніше судимий вироком Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 19.06.2024 року за ч. 1 ст. 249 КК України до покарання у виді 1 року пробаційного нагляду.

У цьому провадженні кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, обвинувачений вчинив 23.11.2024 року, тобто в період відбуття покарання, визначеного вироком Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 19.06.2024 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 49-2 КВК України строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислюється з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Згідно із матеріалами провадження ОСОБА_8 07.08.2024 року поставлений на облік до Новомосковського РВ філії ДУ Центр пробації у Дніпропетровській області, у зв`язку з відбуванням покарання за вироком Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 19.06.2024 року.

Отже, на момент ухвалення вироку, що оскаржується, ОСОБА_8 відбуто 4 місяці 13 днів пробаційного нагляду, а невідбута частина покарання становить 7 місяців 18 днів.

Суд першої інстанції, призначаючи покарання ОСОБА_8 на підставі ст. 71 КК України, вказав про повне приєднання невідбутої частини покарання за вироком Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 19.06.2024 року, проте призначив лише 6 місяців 18 днів пробаційного нагляду, що є меншим від невідбутої його частини за попереднім вироком, та призвело до неправильного застосування закону про кримінальну відповідальність і невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Також заслуговують на увагу доводи першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_9 про те, що суд першої інстанції безпідставно визнав обставину, яка обтяжує покарання ОСОБА_8 , - рецидив злочину з огляду на таке.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 67 КК України при призначенні покарання обставинами, які його обтяжують, визнається вчинення злочину особою повторно та рецидив злочинів, тоді як кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 249, ч. 1 ст. 309 КК України, відповідно до ст. 12 КК України відносяться до кримінальних проступків, а тому така обтяжуюча покарання обставина є зайвою, оскільки поширюється лише на кримінальні правопорушення, вчинені у формі злочинів.

Враховуючи зазначене, на підставі ч. 4 ст. 67 КК України, з мотивувальної частини вироку підлягає виключенню посилання суду на обставину, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_8 - рецидив злочинів.

Згідно зі ст. 409 КПК України, підставами для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Тому, враховуючи положення п. 3 ч. 1 ст. 413, ст. 414 та п. 2 ч. 1 ст. 420 КПК України, вирок суду першої інстанції в частині призначеного ОСОБА_8 покарання підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового вироку судом апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставами для скасування судового рішення є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Призначаючи покарання ОСОБА_8 , колегія суддів згідно із вимогами ст. 65 КК України враховує: ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до кримінального проступку; дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, неодружений, не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо; обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, - щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення; обставин, що обтяжують покарання, - не встановлено, та дійшла висновку, що покарання ОСОБА_8 повинно бути призначено в межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України у виді штрафу, з урахуванням положень ч. 1 ст. 71, ч. 3 ст. 72 КК України.

На думку колегії суддів, саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 420 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_9 на вирок Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 20 грудня 2024 року задовольнити.

Апеляційну скаргу прокурора Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_10 на вирок Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 20 грудня 2024 року задовольнити.

Вирок Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 20 грудня 2024 року щодо ОСОБА_8 в частині призначеного покарання скасувати.

Постановити новий вирок.

Призначити ОСОБА_8 покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн.

На підставі ч. 1, 4 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, з урахуванням вимог ч. 3 ст. 72 КК України, повністю приєднати невідбуте покарання за вироком Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 19.06.2024 року, та остаточно призначити покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн та пробаційного нагляду строком на 7 місяців 18 днів з покладенням обов`язків, передбачених ст. 59-1 КК України, які виконувати самостійно.

Відповідно до ст. 59-1 КК України зобов`язати ОСОБА_8 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Виключити з мотивувальної частини вироку посилання суду на обставину, що обтяжує покарання, - рецидив злочину.

В решті вирок залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення, може бути оскаржений у касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Негайно після проголошення вручити копію вироку обвинуваченому, прокурору.

Судді:

_____________ ___________ ______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4