УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.08.2025 Справа №607/16263/25 Провадження №1-кс/607/4482/2025

м. Тернопіль

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі клопотання прокурора відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0000099 від 18.07.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

06.08.2025 прокурор відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням у кримінальному провадженні №0000099 від 18.07.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, про арешт тимчасово вилученого майна, а саме: грошових коштів в сумі 5000 доларів США, а саме - 50 купюр номіналом по 100 доларів США кожна, з яких 48 купюр імітаційні із номером та серією LG23831085E та дві купюри справжні з наступними номерами та серіями: QB22557810A, QG04139132A; мобільного телефону ОСОБА_4 марки «IPHONE 16» з абонентським номером НОМЕР_1 ; виписки із медичної карти стаціонарного хворого №01113 від 25.01.2024 на ім`я ОСОБА_5 на 2 арк.

В обґрунтування клопотання зазначено, що СУ ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000099 від 18.07.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Прокурор у клопотанні зазначає, що в рамках даного кримінального провадження 05.08.2025 старшим слідчим СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 на підставі добровільної згоди генерального директора (головного лікаря) КНП «ТОКЛ» ТОР - ОСОБА_7 було здійснено огляд місця події у приміщенні ординаторської кімнати на 4 поверсі 4 корпусу КНП «ТОКЛ» ТОР, яке знаходиться за адресою: м. Тернопіль, вул. Клінічна, 1, під час проведення якого було виявлено та вилучено виписку із медичної карти стаціонарного хворого №01113 від 25.01.2024 на ім`я ОСОБА_5 на 2 арк.

Крім того, 05.08.2025 під час затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, в порядку ст. 208 КПК України, в підозрюваного ОСОБА_4 було вилучено добровільно видані ним грошові кошти в сумі 5000 доларів США, а саме: 50 купюр номіналом по 100 доларів США кожна, з яких 48 купюр імітаційні із номером та серією LG23831085E та дві купюри справжні з наступними номерами та серіями: QB22557810A, QG04139132A.

Також 05.08.2025 підозрюваним ОСОБА_4 було добровільно видано працівникам поліції належний йому мобільний телефон марки «IPHONE 16» з абонентським номером НОМЕР_1 .

За таких обставин та враховуючи, що вилучені 05.08.2025 під час огляду місця події та затримання підозрюваного ОСОБА_4 речі мають значення для встановлення істини у кримінальному провадженні, необхідні для проведення слідчих дій у цьому провадженні, та посилаючись на положення п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, прокурор у клопотанні ставить питання про накладення арешту на вказане майно, з метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

Будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду клопотання, прокурор відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 , власник майна підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилися, що у відповідності до ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється, оскільки в судове засідання не прибули всі особи, які беруть участь у судовому провадженні.

Дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню, з таких підстав.

Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000099 від 18.07.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

У цьому кримінальному провадженні старшим слідчим СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 05.08.2025 в період з 16 год. 59 хв. по 17 год. 36 хв. на підставі добровільної згоди генерального директора (головного лікаря) КНП «ТОКЛ» ТОР - ОСОБА_7 було здійснено огляд місця події у приміщенні ординаторської кімнати на 4 поверсі 4 корпусу КНП «ТОКЛ» ТОР, яке знаходиться за адресою: м. Тернопіль, вул. Клінічна, 1, під час проведення якого було виявлено та вилучено виписку із медичної карти стаціонарного хворого №01113 від 25.01.2024 на ім`я ОСОБА_5 на 2 арк.

Крім того, 05.08.2025 під час затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, в порядку ст. 208 КПК України, в підозрюваного ОСОБА_4 було виявлено та вилучено добровільно видані ним грошові кошти в сумі 5000 доларів США, а саме: 50 купюр номіналом по 100 доларів США кожна, з яких 48 купюр імітаційні із номером та серією LG23831085E та дві купюри справжні з наступними номерами та серіями: QB22557810A, QG04139132A.

Також 05.08.2025 підозрюваним ОСОБА_4 було добровільно видано працівникам поліції належний йому мобільний телефон марки «IPHONE 16» з абонентським номером НОМЕР_1 .

Постановою старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 від 06.08.2025 грошові кошти в сумі 5000 доларів США, а саме - 50 купюр номіналом по 100 доларів США кожна, з яких 48 купюр імітаційні із номером та серією LG23831085E та дві купюри справжні з наступними номерами та серіями: QB22557810A, QG04139132A; мобільний телефон ОСОБА_4 марки «IPHONE 16» з абонентським номером НОМЕР_1 ; виписку із медичної карти стаціонарного хворого №01113 від 25.01.2024 на ім`я ОСОБА_5 на 2 арк., визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000099 від 18.07.2025, вирішено питання про місце їх зберігання.

У клопотанні прокурора наведені відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення, які в сукупності з доданими матеріалами кримінального провадження дають слідчому судді підстави дійти висновку, що було вчинено вказане кримінальне правопорушення, що підтверджується долученими до клопотання доказами: витягом з ЄРДР у кримінальному провадженні №0001379 від 03.08.2025; протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 02.08.2025; протоколом огляду місця події від 03.08.2025; письмовими поясненнями ОСОБА_10 від 03.08.2025, іншими долученими до клопотання матеріалами.

Слід зазначити, що на даному етапі слідчий суддя не вирішує питання, які має вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності, допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних дійшов висновку, що надані суду матеріали є достатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

Як видно, у клопотанні прокурор просить накласти арешт на речі, які були вилучені 05.08.2025 під час проведення огляду місця події та затримання підозрюваного ОСОБА_4 , з метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Пунктом 7 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачено такий вид заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Частиною другою цієї статті визначено, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення.

Відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

З клопотанням про арешт майна до слідчого судді має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором (ч. 1 ст. 171 КПК України).

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, що передбачено п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України. Правилами ч. 3 ст. 170 КПК України передбачено, що в такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У статті 98 КПК України визначені такі критерії щодо речових доказів: матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони місять ознаки, зазначені у частині першій цієї статті.

Враховуючи, що вилучені 05.08.2025 під час проведення огляду місця події та затримання підозрюваного ОСОБА_4 речі належать до категорії майна, що має значення речових доказів у даному кримінальному провадженні, відповідають критеріям, зазначеним у ч. 1 ст. 98, п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України, з метою запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, на такі слід накласти арешт.

Стороною кримінального провадження, яка звернулась з клопотанням, доведено наявність достатніх підстав вважати, що зазначені у клопотанні речі є речовими доказами у кримінальному провадженні, а тому є необхідність у накладені арешту на них з метою збереження речових доказів до з`ясування всіх обставин кримінального провадження та проведення необхідних експертних досліджень.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини під поняттям необхідності слід розуміти, що втручання відповідає нагальній суспільній необхідності та що воно пропорційне з правомірною метою, яку планується досягти (п.67 справи «ОЛССОН (OLSSON) проти Швеції», п.44 справи «Камензинд проти Швейцарії»).

Таким чином, слідчий суддя доходить висновку, що вилучені грошові коштів в сумі 5000 доларів США, а саме - 50 купюр номіналом по 100 доларів США кожна, з яких 48 купюр імітаційні із номером та серією LG23831085E та дві купюри справжні з наступними номерами та серіями: QB22557810A, QG04139132A; мобільний телефон ОСОБА_4 марки «IPHONE 16» з абонентським номером НОМЕР_1 ; виписка із медичної карти стаціонарного хворого №01113 від 25.01.2024 на ім`я ОСОБА_5 на 2 арк. відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, оскільки такі містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження щодо вчинення кримінального правопорушення, яке розслідується.

Накладення арешту на таке майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням такого права. Хоча власник обмежується у реалізації всіх правомочностей права власності, однак такий захід є тимчасовим. Негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, слідчим суддею не встановлено. Отже, накладення арешту на вилучені речі відповідає критерію розумності та співрозмірності обмеження права власності та завдань кримінального провадження, з огляду на те, що таке майно може бути використане як доказ для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Враховуючи викладене, слідчий суддя доходить висновку про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора.

Керуючись ст. ст. 98, 167, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0000099 від 18.07.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України - задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони їх відчуження, розпорядження та користування ними на: грошові кошти в сумі 5000 доларів США, а саме - 50 купюр номіналом по 100 доларів США кожна, з яких 48 купюр імітаційні із номером та серією LG23831085E та дві купюри справжні з наступними номерами та серіями: QB22557810A, QG04139132A; мобільний телефон ОСОБА_4 марки «IPHONE 16» з абонентським номером НОМЕР_1 ; виписку із медичної карти стаціонарного хворого №01113 від 25.01.2024 на ім`я ОСОБА_5 на 2 арк.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Роз`яснити, що відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, особи, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_11