Справа № 953/4473/25
н/п 1-кс/953/3718/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" травня 2025 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова в складі:

Слідчого судді ОСОБА_1 ,

Секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб СУ ГУНП в Харківській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР

ВСТАНОВИВ:

09.05.2025 до суду надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб СУ ГУНП в Харківській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Вимоги скарги обґрунтовані тим, що 25.04.2025 року Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції звернулось до ГУНП в Харківській області із повідомленням №76193059 про вчинення кримінального правопорушення за невиконання рішення суду, де він є стягувачем, і відомості про це не було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, а відтак бездіяльність щодо цього факту ним, як зацікавленою особою оскаржено до суду.

В судове засідання ОСОБА_3 не з*явився, подав заяву, в якій просив скаргу задовольнити, судове засідання проводити у його відсутність.

Представник ГУНП в Харківській області у судове засідання не з`явився, про розгляд скарги повідомлявся належним чином, подав заяву щодо розгляду скарги у відсутність та дані про направлення повідомлення для прийняття рішення за територіальністю до відділу № 3 (м.Мерефа) ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області.

Частиною 3 статті 306 КПК України передбачено, що відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

У відповідності до положень ст.26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті скарги у відсутність не з`явившихся осіб, на підставі наданих доказів.

Вивчивши скаргу, дослідивши надані матеріали, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до висновку.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч.1 ст.303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 години після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

Відомості, які підлягають внесенню до ЄРДР та їх перелік визначений ч.5 ст.214 КПК України, відповідно до положень якої до ЄРДР підлягають внесенню, серед інших відомостей, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлені з іншого джерела.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

При цьому, виходячи зі змісту ст.214 КПК України повноваженнями щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомлених потерпілим, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення наділені слідчий, прокурор.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 КПК України, заявником є фізична або юридична особа, яка звернулася із заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування, і не є потерпілим.

Чинним Кримінальним кодексом України визначено, які саме діяння є злочинами, в чому полягає об`єктивна та суб`єктивна сторона того чи іншого злочину, кваліфікуючі ознаки та інше. У випадках, якщо у заяві чи повідомленні є ті чи інші об`єктивні дані, що свідчать про ознаки того чи іншого злочину, наявні підстави вважати таке звернення саме заявою чи повідомленням про злочин, за якими приймаються передбачені законом процесуальні рішення.

Таким чином, обов`язковою умовою початку досудового розслідування є наявність обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до приписів закону реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення (злочин).

Згідно наданих до скарги відомостей вбачається, що 25.04.2025 року Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції звернулось до ГУНП в Харківській області із повідомленням №76193059 про вчинення кримінального правопорушення за невиконання рішення суду, де заявник ОСОБА_4 є стягувачем по виконавчому провадженню.

Тобто, слідчим суддею встановлено, що заяву про вчинення кримінального правопорушення до органу досудового розслідування подано не заявником ОСОБА_3 .

Також, згідно повідомлення ГУНП в Харківській області дана заява № 76193059 була направлена для прийняття рішення за територіальністю до відділу № 3 (м.Мерефа) ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області.

Враховуючи вищевикладене, а також положення п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України скарга на бездіяльність уповноважених осіб Головного Управління Національної поліції в Харківській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення від № 76193059 від 25.04.2025 року задоволенню не підлягає, оскільки бездіяльності ГУНП в Харківській області в даному випадку не встановлено та скаргу в порядку ст. 303 КПК України подано особою, яка не зверталась до органу досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Керуючись ст.ст. 303-307, 372, 376 ч.2 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб СУ ГУНП в Харківській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за заявою № 76193059 від 25.04.2025 року державного виконавця Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1