Житомирський апеляційний суд
Справа №296/5903/25 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-сс/4805/427/25
Категорія ст.183 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря: ОСОБА_5 ,

захисника: ОСОБА_6 ,

підозрюваного: ОСОБА_7 ,

прокурора: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 30 травня 2025 року, якою задоволено клопотання слідчого та застосовано підозрюваному ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 27 липня 2025 року, без визначення розміру застави,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні, кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 114-1КК України.

30 травня 2025 року ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира було задоволено клопотання слідчого та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_9 до 27.07.2025 року (включно) без визначення розміру застави.

Слідчий суддя вважав наявними підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання підозрюваного ОСОБА_9 під вартою, оскільки з урахуванням обставин кримінального провадження, застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, передбаченим п.1,2,4,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Крім того, застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважав за можливе не визначати розмір застави.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову, якою застосувати ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або визначити розмір застави.

Вважає, що слідчим суддею не було враховано, що ризику переховуватися від суду можна повністю запобігти, застосувавши заборону цілодобово залишати житло, покладенням обов`язку здати на зберігання слідчому документи, які дають право виїзду за кордон.

Зазначає, що аргументи прокурора, які стосуються наявності ризиків за ст.177 КПК України, є суто гіпотетичними, не підтверджені взагалі жодними доказами, а є виключно суб`єктивними міркуваннями та припущеннями. Права та можливості залишити територію України під час воєнного стану ОСОБА_9 не має.

Ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, на думку захисника не підтверджений.

Зазначає, що судом не взято до уваги, те що ОСОБА_9 раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягався, проживає в цивільному шлюбі з ОСОБА_10 .

Заслухавши доповідача, пояснення захисника, підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу, заперечення прокурора на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим заходом і він може бути застосованим тоді, коли жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбачених у ст. 177 КПК України.

Згідно з вимогами ч.2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження у провадженні слідчого відділу УСБУ в Житомирській області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за ч. 1 ст.114-1 КК України, у кримінальному провадженні №0000537 від 28.05.2025.

28.05.2025 о 15 год. 45 хв. у даному кримінальному провадженні на підставі ст. 208 КПК України затримано громадянина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердичіва Житомирської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

29.05.2025 ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.114-1 КК України, а саме у перешкоджанні законній діяльності Збройних Сил України в особливий період.

Матеріали судового провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права підозрюваного, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості саме для встановлення вини чи її відсутності у особи у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього запобіжного заходу.

Обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Крім того, з практики Європейського Суду з прав людини випливає, що «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, визначає наявність обставин або відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин.

Докази долучені до клопотання свідчать, що ОСОБА_9 може бути причетний до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.114-1 КК України.

Слідчий суддя також достатньо обґрунтував свої висновки про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_9 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити , сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, впливати на свідків, перешкоджати іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення, враховуючи специфіку та обставини вчиненого кримінального правопорушення, стадію досудового розслідування.

ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.114-1КК України, який відповідно до ст. 12 КК України віднесений до категорії тяжкого злочину, вчинений в умовах воєнного стану, вчинений за попередньою змовою групою осіб, пов`язаного у перешкоджанні законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань, що полягало у підпалі транспортних, засобів, що використовувалися в своїй діяльності ЗСУ, що підтверджує існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Також, апеляційний суд приймає до уваги те, що ОСОБА_9 має молодий вік 19 років, не має міцних соціальних зв`язків, нещодавно приїхав з Польщі, не одружений, утриманців не має, ніде не працює та не навчається.

Крім того, колегія суддів враховує, що на даній стадії досудового розслідування органом досудового розслідування не встановлено та не допитано усіх свідків, яким відомі ті чи інші обставини щодо вчиненого злочину. Також ОСОБА_9 перевіряється на причетність до вчинення інших кримінальних правопорушень, зокрема підпалів 25.05.2025 релейних шаф.

За таких обставин, апеляційний суд вважає обґрунтованими та законними висновки слідчого судді про наявність достатніх підстав, згідно вимог ст. 194 КПК України для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів, зокрема про застосування домашнього арешту та застави, як зазначено в апеляційній скарзі захисника.

Колегія суддів зважає і на те, що при розгляді питання щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід враховувати і серйозність звинувачення та ризик втечі підозрюваного. Крім цього, «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Також, колегія суддів зважає і на те, що на даний час в Україні введено воєнний стан, що також є відповідним ризиком, який з врахуванням даних про особу обвинуваченого, характером злочину у якому він обвинувачується додатково свідчить про правильність висновків суду.

Доводи сторони захисту про те, що до підозрюваного ОСОБА_9 може бути застосований більш м`який запобіжний захід, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки слідчим суддею при розгляді клопотання не встановлено достатніх стримуючих факторів від порушень з боку підозрюваного своїх зобов`язань в разі застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Доводи захисника, що підозрюваний раніше не судимий, проживає в цивільному шлюбі з ОСОБА_10 , не є переконливим аргументом для можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки це не стримало його від протиправної поведінки, відповідно до підозри.

Таким чином, вирішуючи клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи характер вчиненого кримінального правопорушення, слідчий суддя дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_9 та неможливості на даний час у застосуванні менш суворого запобіжного заходу.

Враховуючи наслідки злочину, апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді про неможливість на даний час у застосуванні застави.

Інші доводи апеляційної скарги, також не спростовують правильність висновків слідчого судді.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді колегія суддів не знаходить.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 30 травня 2025 року, якою задоволено клопотання слідчого та застосовано підозрюваному ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 27 липня 2025 року, без визначення розміру застави- без змін.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: