Дата документу 03.04.2025 Справа № 335/8990/24
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №335/8990/24 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-сс/807/227/25 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.183 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула 03 квітня 2025 року у м.Запоріжжя в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Тростянець Сумської області, який має середню освіту, не працює, неодружений, на утриманні дітей не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.1 ст.311, ч.2 ст.313, ч.2 ст.317 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_6 - в режимі відеоконференції з приміщенням ДУ «Запорізький слідчий ізолятор»,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_8 , в режимі відеоконференції (EASYCON).

Підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_8 звернулись до суду апеляційної інстанції з апеляційними скаргами на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 04 березня 2025 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління ГУНП в Запорізькій області підполковника поліції ОСОБА_9 та продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування, до 09 квітня 2025 року включно, з можливістю внесення застави, визначеної ухвалою слідчого судді від 11 жовтня 2024 року про обрання запобіжного заходу та покладенням обов`язків на підозрюваного у разі внесення застави.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що виходячи з положень КПК України та враховуючи матеріали справи, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки підозрюваного під час досудового розслідування, слідчий суддя дійшов висновку про можливість продовжити підозрюваному запобіжний захід у виді тримання під вартою з можливістю внесення застави визначеної ухвалою слідчого судді від 11 жовтня 2024 року про обрання запобіжного заходу та в межах строку досудового розслідування.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 просить скасувати оскаржувану ухвалу, обрати підозрюваному запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_3 .

В обґрунтування своїх вимог в апеляційній скарзі зазначає, що стороною обвинувачення жодним чином не доведено наявність ризиків передбачених ст.177 КПК України.

Вказує, що клопотання слідчого є необґрунтованим.

Вважає, що можливість обрання менш суворого запобіжного заходу судом розглянуто формально.

Зазначає, що сама тяжкість злочину не може бути безумовною підставою для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Повідомляє, що в цій кримінальній справі загальний термін тримання під вартою ОСОБА_6 вже перевищує 120 діб, досудове розслідування продовжується.

На думку захисника, висновок суду про те, що лише подальше тримання підозрюваного під вартою може забезпечити його належну процесуальну поведінку на цей час неможна вважати підтвердженим та належно обґрунтованим.

Зауважує, що у володінні ОСОБА_6 перебуває квартира за адресою АДРЕСА_3 ., яка має усі необхідні умови для того, щоб у ній проживав останній під час дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

На думку захисника, слідчим суддею не враховано відсутність будь-яких ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і проігноровано неподання слідчим постанови про продовження строку досудового розслідування.

В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_6 просить дослідити і дати правову оцінку зазначеним ним фактам.

В обґрунтування своїх вимог в апеляційній скарзі ОСОБА_6 зазначає, що оскаржувана ухвала є незаконною.

Вказує, що клопотання про продовження запобіжного заходу було йому надано в залі судового засідання, і слідчим суддею йому було надано 10 хвилин для ознайомлення з цим клопотанням.

Вважає, що слідчим суддею були порушені вимоги КПК України і його права на захист, оскільки не було надано часу для надання певних заперечень на клопотання.

Зазначає, що прокурором не було доведено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Посилається на те, що було порушено ст.219 КПК України на момент відкриття провадження 01 червня 2025 року. Статус підозрюваного він отримав через 18 місяців.

Згідно з ухвалою слідчого судді, старший слідчий в ОВС слідчого управління ГУНП в Запорізькій області підполковник поліції ОСОБА_9 , за погодженням з прокурором окружної прокуратури м.Запоріжжя ОСОБА_7 , звернувся до суду з клопотанням про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , в обґрунтування якого посилається на те, що 10 жовтня 2024 року ОСОБА_6 було затримано в порядку ст.208 КПК України за підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

10 жовтня 2024 року ОСОБА_6 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст.317 КК України.

11 жовтня 2024 року слідчим суддею Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя підозрюваному ОСОБА_6 обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 08 грудня 2024 року включно.

04 грудня 2024 року постановою керівника Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони продовжено строк досудового розслідування до 3 місяців, до 09 січня 2025 року.

06 грудня 2024 року слідчим суддею Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, підозрюваному ОСОБА_6 продовжено строк тримання під вартою до 04 січня 2025 року.

03 січня 2025 року слідчим суддею Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, підозрюваному ОСОБА_6 продовжено строк тримання під вартою до 09 січня 2025 року.

08 січня 2025 року ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного судум. Запоріжжя продовжено строк досудового розслідування до 4 місяців, тобто до 09 лютого 2025 року.

29 січня 2025 року ОСОБА_6 вручено повідомлення про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст.307, ч.1 ст.311, ч.2 ст.313, ч.2 ст.317 КК України.

07 лютого 2025 року слідчим суддею Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, підозрюваному ОСОБА_6 продовжено строк тримання під вартою до 09 березня 2025 року.

Заслухавши доповідь судді; аргументи підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника, які підтримали апеляційні скарги; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг та вважав, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, переглядаючи оскаржувану ухвалу в межах апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що останні задоволенню не підлягають, з таких підстав.

За змістом ст.199 КПК України, слідчий суддя, розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання особи під вартою, має дослідити надані йому матеріали на предмет законності й обґрунтованості застосування даного запобіжного заходу та з`ясувати конкретні причини тривалого строку досудового розслідування і тримання особи під вартою.

Відповідно до вимог ч.3 ст.197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати шести місяців - у кримінальному провадженні щодо злочинів невеликої або середньої тяжкості, дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

На думку колегії суддів, слідчий суддя дотримався зазначених вимог закону при розгляді вищевказаного клопотання.

З наданих суду матеріалів кримінального провадження убачається, що наведені у клопотанні слідчого підстави для продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 перевірялись слідчим суддею при розгляді клопотання. При цьому, у судовому засіданні заслухано доводи самого підозрюваного, його захисника, прокурора, з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо продовження строку тримання особи під вартою.

Як убачається з наданих матеріалів провадження та встановлено слідчим суддею, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні вищевказаних злочинів, передбачених ч.2 ст.317 КК України, а саме у організації та утриманні місця для незаконного виготовлення психотропних речовин, вчиненому з корисливих мотивів; у незаконному придбанні, зберіганні обладнання з метою виготовлення психотропних речовин, вчинене особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст.317 КК України, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.313 КК України; у незаконному придбанні, зберіганні, перевезенні прекурсорів з метою їх використання для виготовлення психотропних речовин, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.311 КК України; у незаконному виготовлені, зберіганні з метою збуту психотропних речовин, вчинене особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений статтею 317 КК України, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України; у незаконному виготовлені, зберіганні, перевезенні, пересиланні з метою збуту, а також незаконний збут психотропних речовин, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений статтею 317 КК України, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Обґрунтованість підозри в апеляційній скарзі не оспорюється та підтверджується доданими до клопотання доказами, зазначеними як в самому клопотанні так і в ухвалі слідчого судді.

Перевіряючи доводи клопотання щодо наявності ризиків, про які вказано у клопотанні, слідчий суддя фактично дійшов висновку про те, що ризики, передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які були встановлені при обранні підозрюваному запобіжного заходу та які були підставою для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного не змінилися та продовжують існувати.

Як зазначено вище, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.1 ст.311, ч.2 ст.313, ч.2 ст.317 КК України, які є нетяжкими, тяжкими та особливо тяжкими, за вчинення яких, у разі визнання підозрюваного винним, передбачено покарання у виді позбавлення волі, зокрема за ч.3 ст.313 КК України до 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

З оскаржуваної ухвали убачається, що слідчий суддя при розгляді клопотання врахував тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень; наявність ризиків; кількість епізодів інкримінованих підозрюваному кримінальних правопорушень; дані про особу підозрюваного, який не працює, не має постійного джерела доходу, стан його здоров`я.

З урахуванням фактичних обставин кримінального провадження, ступеню тяжкості інкримінованих ОСОБА_6 правопорушень та суворості можливого покарання, а також враховуючи відомості про особу підозрюваного у сукупності, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про необхідність продовження застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки встановлені ризики не зменшились, та інші більш м`які запобіжні заходи будуть недостатніми для запобігання встановленим ризикам.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість тримання особи під вартою, суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, та своїм рішенням забезпечив високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі стороною захисту, та ті, що заявлені при апеляційному розгляді, на думку колегії суддів, правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.

Твердження сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, перевірялися слідчим суддею при розгляді клопотання та спростовані в оскаржуваній ухвалі, яка є належним чином вмотивованою.

Доводи сторони захисту про те, що у володінні ОСОБА_6 перебуває квартира за адресою АДРЕСА_3 ., яка має усі необхідні умови для того, щоб у ній проживав останній під час дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту, не спростовують висновків слідчого судді про існування вищевказаних ризиків та самі по собі не свідчать про достатність застосування більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного для запобігання цих ризиків.

Твердження сторони захисника про те, що клопотання слідчого не обґрунтоване, є безпідставними, оскільки вказане клопотання належним чином вмотивоване та містить всі необхідні відомості, передбачені ст.ст. 184, 199 КПК України.

З приводу доводів підозрюваного про порушення строків досудового розслідування, колегія суддів звертає увагу на таке.

Відповідно до вимог ч.1 ст.219 КПК України, строк досудового розслідування обчислюється з моменту повідомлення особі про підозру до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотанням про закриття кримінального провадження або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Пунктом 4 ч.2 ст.219 КПК України передбачено, що з дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене: протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

За змістом п.3 ч.4 ст.219 КПК України, строк досудового розслідування може бути продовжений у порядку, передбаченому параграфом 4 глави 24 цього Кодексу. При цьому, загальний строк досудового розслідування не може перевищувати:дванадцяти місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину.

Так, із матеріалів клопотання убачається, що ОСОБА_6 10 жовтня 2024 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 317 КК України.

У подальшому строк досудового розслідування продовжувався постановою прокурора 04 грудня 2024 року до 3 місяців до 09 січня 2025 року, ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 08 січня 2025 року до 09 лютого 2025 року, ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 07 лютого 2025 року до 09 березня 2025 року та ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 04 березня 2025 року до 09 квітня 2025 року.

Із наведеного вбачається, що загальний строк досудового розслідування із дня повідомлення ОСОБА_6 про підозру не перевищує передбачений ст.219 КПК України строк.

Окрім того, в ході апеляційного розгляду прокурор зазначив, що досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні вже закінчено та обвинувальний акт у тому числі щодо ОСОБА_6 направлено до суду.

Щодо доводів апелянта про вручення йому клопотання про продовження запобіжного заходу в залі судового засідання і ненадання йому достатнього часу для ознайомлення з цим клопотанням, колегія суддів звертає увагу на таке.

Відповідно до вимог ч.2 ст.184 КПК України, копія клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, надається підозрюваному, обвинуваченому не пізніше ніж за три години до початку розгляду клопотання.

Відомостей про те, що вказані вимоги порушені прокурором, в наявних матеріалах провадження немає.

Доводи апелянта про те, що слідчим суддею не було надано часу для надання певних заперечень на клопотання, не є слушними, оскільки навіть в самій оскаржуваній ухвалі наведені змістовні заперечення ОСОБА_6 щодо поданого клопотання.

Окрім того, в матеріалах провадження міститься письмове клопотання підозрюваного про зміну запобіжного заходу від 04 березня 2025 року.

Щодо твердження апелянта про те, що можливість обрання менш суворого запобіжного заходу судом розглянуто формально, колегія суддів звертає увагу на таке.

Як зазначено вище, обґрунтованість підозри та наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, прокурором доведено.

Враховуючи фактичні обставини провадження та відомості про особу підозрюваного, слідчий суддя дійшов правильного висновку про неможливість запобігти встановленим ризикам шляхом застосування до підозрюваного іншого ніж тримання під вартою запобіжного заходу.

Вказані висновки слідчого судді стороною захисту не спростовані з наданням відповідних доказів, та з цими висновками погоджується і колегія суддів.

Водночас слідчий суддя, продовжуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо підозрюваного, також вказав на можливість внесення застави, визначеної ухвалою від 11 жовтня 2024 року, як альтернативного запобіжного заходу.

Твердження сторони захисту стосовно того, що слідчим суддею проігноровано факт неподання слідчим постанови про продовження строку досудового розслідування, є безпідставним, оскільки, як було зазначено строк досудового розслідування в цьому кримінальному провадженні в останнє було продовжено ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 04 березня 2025 року до 6 (шести) місяців - до 09 квітня 2025 року включно, в строк якого не входить строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування

Окрім того, сторона захисту приймала участь при розгляді клопотання слідчого про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000244 від 01 червня 2023 року.

З матеріалів провадження убачається, що строк дії попередньої ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 07 лютого 2025 року про продовження застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою закінчувався 09 березня 2025 року.

Як зазначено вище, ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 04 березня 2025 року строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні продовжено до 09 квітня 2025 року включно.

Отже, саме в межах строку досудового розслідування слідчим суддею продовжений строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 , що узгоджується з вимогами ст.197 КПК України.

З приводу зазначених стороною захисту доводів щодо довготривалого перебування ОСОБА_6 під вартою, а саме більше 120 днів, то на переконання колегії суддів, вказаний строк не виходить за межі розумного, з огляду на складність цього провадження та кількість епізодів кримінальних правопорушень, які розслідуються.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі стороною захисту та заявлені під час апеляційного розгляду, на думку колегії суддів, правильності висновків суду першої інстанції теж не спростовують.

Колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою та належним чином вмотивованою, а доводи апелянта про протилежне суперечать матеріалам провадження і змісту цієї ухвали.

З матеріалів провадження та з оскаржуваної ухвали убачається, що всі обставини, що мають значення для правильного вирішення клопотання, слідчим суддею дослідженні повно і всебічно.

Дані про те, що підозрюваний за станом здоров`я не може утримуватися в умовах СІЗО, в матеріалах провадження відсутні.

Отже, підстав для задоволення поданих апеляційних скарг колегія суддів не убачає.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_10 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 04 березня 2025 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління ГУНП в Запорізькій області підполковника поліції ОСОБА_9 та продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування, до 09 квітня 2025 року включно, з можливістю внесення застави, визначеної ухвалою слідчого судді від 11 жовтня 2024 року про обрання запобіжного заходу та покладенням обов`язків на підозрюваного у разі внесення застави, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4