Справа № 569/7692/25
УХВАЛА

22 квітня 2025 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні залі суду Рівненського міського суду Рівненської області в режимі відеоконференції з ДУ «Рівненський слідчий ізолятор» з участю обвинуваченого ОСОБА_5 клопотання прокурора Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого у кримінальному провадженні №0002666 від 24.11.2025 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 115, ч.5 ст. 407 КК України, ОСОБА_5 , -

ВСТАНОВИВ:

До Рівненського міського суду Рівненської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0002666 від 24.11.2025 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 115, ч.5 ст. 407 КК України

Прокурор ОСОБА_3 подав клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 без визначення розміру застави. У клопотанні вказав, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 115, ч.5 ст. 407 КК України. Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 24.02.2025 щодо обвинуваченого застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 24.04.2025, без визначення розміру застави. ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України є тяжким та особливо тяжким злочинами. Прокурор доводить, що з огляду на тяжкість кримінальних правопорушень та обставини їх вчинення, відсутність в обвинуваченого міцних соціальних зв`язків, продовжують існувати ризики передбачені п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, які існували на час застосування відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а саме що обвинувачений може переховуватись від суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності, незаконно впливати на потерпілу та свідків у кримінальному провадженні, оскільки останньому відомі їх дані та місце проживання, з метою впливу на їх показання, зміни показань на його користь, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки обвинувачений вчинив кримінальні правопорушення перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, намагаючись позбавити потерпілу життя, що у своїй сукупності вказує на підвищену суспільну небезпеку обвинуваченого. Запобігти зазначеним ризикам, шляхом застосування щодо обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів неможливо.

Прокурор просив задовольнити клопотання.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 вказав, що ризики про які вказує прокурор є необґрунтованими. Не заперечував щодо продовження утримувати обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_5 не заперечував щодо клопотання прокурора.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши клопотання, суд приходить до наступного висновку.

Під час досудового розслідування кримінального провадження, ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 24.02.2025, щодо ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених статтею 177 цього Кодексу.

У відповідності до положення ст. 178 КПК України (ч.1), при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зазначені у ч. 1 ст. 178 КПК України.

У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 р. ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особи обвинуваченого (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки обвинуваченого під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки обвинуваченого під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Прокурором доведено, що ризики передбачені п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 продовжують існувати, з огляду на тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_5 , та обставини їх вчинення.

ОСОБА_5 обвинувачується, у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 115, ч.5 ст. 407 КК України, які згідно ст. 12 КК України є особливо тяжким та тяжким злочинами, відповідно.

Беручи до уваги обставини вчинення кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_5 їх тяжкість та суспільну небезпеку, відсутність доказів про наявність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків, на думку суду свідчить що ризики передбачені п.п. 1, 5, ч.1 ст. 177 КПК України, про які вказав прокурор не перестали існувати.

Отже, щодо обвинуваченого ОСОБА_5 слід продовжити запобіжний захід тримання під вартою, без визначення розміру застави відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України.

ЄСПЛ визнає порушенням Конвенції продовження/обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за умови, якщо національні суди «…не розглянули жодних альтернативних триманню під вартою запобіжних заходів…».

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 115, ч.5 ст. 407 КК України які згідно ст. 12 КК України є особливо тяжким та тяжким злочинами, відповідно. Враховуючи наявність ризиків передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, обставини вчинення кримінальних правопорушень та їх суспільну небезпеку, відсутність доказів про наявність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків, у своїй сукупності, вказує що застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого та не зможуть запобігти вищевказаним ризикам.

Даних, які б вказували на неможливість застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою не встановлено.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 194, 314-316 КПК, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого у кримінальному провадженні №0002666 від 24.11.2025 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 115, ч.5 ст. 407 КК України, ОСОБА_5 , задовольнити.

Продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рівне, Рівненської області, українця, громадянина України, з повною загальною освітою, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період Збройних Сил України, курсанта зведеної навчальної роти 3-го навчального батальйону школи індивідуальної підготовки військової частини НОМЕР_1 , солдата, раніше не судимого, - запобіжний захід у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком до 20.06.2025.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , утримувати в ДУ «Рівненський слідчий ізолятор».

Строк дії ухвали до 20.06.2025.

Ухвала в частині продовження запобіжного заходу може бути оскаржена в апеляційному порядку, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1