Справа № 461/2721/25
Провадження № 1-кс/461/2345/25
УХВАЛА

11.04.2025 року слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові клопотання слідчого СУ ГУНП у Львівській області майора поліції ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000005 від 09.01.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, -

ВСТАНОВИВ :

Слідчий звернувся до слідчого судді з вказаним клопотанням, яке обґрунтоване тим, що ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, спрямованим на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, за попередньою змовою групою осіб з невстановленими в ході досудового розслідування особами, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 28.03.2025, усвідомлюючи можливості незаконного збагачення внаслідок задоволення попиту на незаконний перетин кордону України громадянами України чоловічої статі віком від 18 до 60 років, які не мають права на безперешкодний виїзд за межі України, здійснював пошук вказаних осіб, з корисливих мотивів, та вчинив злочин за наступних обставин.

Так, 28.03.2025 близько 12:04год. ОСОБА_4 в ході телефонної розмови по месенджеру «WhatsApp» із ОСОБА_7 повідомив останньому про те, що він разом із невстановленими досудовим розслідуванням особами зможе допомогти в організації переправлення його через державний кордон України до країн Європейського Союзу через пункт пропуску в Закарпатській області.

В подальшому, 29.03.2025 реалізуючи свій спільний з невстановленими досудовим розслідуванням особами злочинний умисел, під час телефонної розмови по месенджеру «WhatsApp» із ОСОБА_7 , домовився про зустріч із ним у кафе «Хінкальня» ТОЦ «Fabrik», що за адресою: м.Львів, вул.Стрийська, 45.

Так, цього ж дня близько 12.06год. гр. ОСОБА_4 , перебуваючи у кафе «Хінкальня» ТОЦ «Fabrik», що за адресою: м.Львів, вул.Стрийська, 45, під час особистої зустрічі із гр. ОСОБА_7 , повідомив та запропонував останньому варіанти та шляхи незаконного перетину через державний кордон України, та про вартість його послуг, яка становитиме 15 000 доларів США, половину з яких ОСОБА_7 може передати йому наперед як завдаток за виготовлення документів у сумі 7500 доларів США, іншу половину ОСОБА_7 має мати у день при зустрічі та організації незаконного його переправлення, або всю суму одразу в той же день перетину державного кордону. Разом з тим, зазначив, що якщо варіант по половині вартості, то хтось з довірених людей має знаходитися на території м.Львова щоб віддати другу половину грошей після перетину гр. ОСОБА_7 державного кордону України. Разом з тим, під час зустрічі ОСОБА_4 запевнив ОСОБА_7 про те, що він організує транспортний засіб, довірену особу, яка безперешкодно доставить ОСОБА_7 до Закарпатської області, зокрема до « ОСОБА_8 », де в подальшому йому невстановлені досудовим розслідуванням особи нададуть безкоштовне житло на 2 дні, після чого ОСОБА_7 незаконно переправить через державний кордон України через один із пунктів пропуску Закарпатської області. Окрім цього, повідомив ОСОБА_7 , що йому необхідно мати закордонний паспорт із собою, а «Резерв +» він йому забезпечить щоб ОСОБА_7 не провіряли ТЦК та СП, при цьому зазначив, щоб ОСОБА_7 скинув йому у месенджер «WhatsApp» фото паспорта громадянина України.

Надалі, 09.04.2025 ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати свій спільний з невстановленими досудовим розслідуванням особами злочинний умисел, спрямований на незаконне переправлення військовозобов`язаних осіб через державний кордон України, в ході телефонних розмов приблизно о 10:00год. та 18:00год. по месенджеру «WhatsApp» із ОСОБА_7 , повідомив останньому про те, що він готовий до поїздки, та те, що він узгодив всі деталі незаконного перетину у Закарпатській області із невідомими особами, і він особисто зможе наступного дня забрати ОСОБА_7 на своєму транспортному засобі та безперешкодно доправити його до Закарпатської області, зокрема до « ОСОБА_8 », де в подальшому його заберуть невідомі особи та незаконно переправить через державний кордон України.

В подальшому, 10.04.2025 близько 12.00год. ОСОБА_4 зателефонував ОСОБА_7 по месенджеру «WhatsApp» та повідомив останнього, щоб він очікував його у місці їхньої заздалегідь обумовленої зустрічі, зокрема на території готелю «Гелікон», що за адресою: м.Львів, вул.Кульпарківська, 230, куди він приїде за ним та на своєму транспортному засобі близько кінця дня та безперешкодно доправить його до Закарпатської області.

Так, 10.04.2025 близько 17.30год. ОСОБА_7 , перебуваючи у кафе «Мід Бар», що на території готелю «Гелікон», що за адресою: м.Львів, вул.Кульпарківська, 230, очікував транспортний засіб, який організував ОСОБА_4 , та самого ОСОБА_4 , по приходу якого останній запропонував ОСОБА_7 замовити шашлик, де в подальшому в ході розмови із ОСОБА_7 за столом у вказаному кафе повідомив останнього та надав ОСОБА_7 поради, вказівки та усні гарантії щодо можливості незаконно перевезення його через пункт пропуску державного кордону України на територію країн Європейського Союзу на транспортному засобі, який ОСОБА_4 забезпечить йому, за що отримав від ОСОБА_7 грошові кошти в загальній сумі 5000 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ на вказану дату становить 208405 гривень, після чого протиправна діяльність ОСОБА_4 була припинена правоохоронними органами, а вищевказані грошові кошти вилучено.

Слідчий зазначив, що станом на день подання клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, відтак просить слідчого суддю застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засідання клопотання підтримав, просив суд задовільнити його в повному обсязі.

Підозрюваний та його захисник проти задоволення клопотання заперечували. Захисник зазначив, що у ОСОБА_4 наявні міцні соціальні зв`язки, останній одружений, має постійне місце проживання, допомагає здійснювати догляд за матір`ю. Просив врахувати, що підозрюваний є особою з інвалідністю 3 групи, а його дружина 2 групи, раніше, в силу ст. 89 КК України, не судимий. З урахуванням вищевикладеного, сторона захисту просила обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту або зменшити розмір альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Вивчивши клопотання, додані до нього документи, якими прокурор та слідчий обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку учасників судового провадження, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання частково, виходячи з наступного.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням ГУНП у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000005 від 09.01.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

11 квітня 2025 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру в організації незаконного переправлення особи через державний кордон України та у сприянні в незаконному переправленні особи через державний кордон України вказівками, наданням засобів, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує, хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з положеннями ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд зобов`язані оцінити, в тому числі вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, розмір майнової шкоди, а також дані, що характеризують особу підозрюваного, обвинуваченого.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.

Зокрема, у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року зазначено, що «обґрунтована підозра» означає існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, крім того, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення. При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Отже, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Згідно з доводами, викладеними у клопотанні, та документами, наданими на підтвердження цих доводів, обґрунтованість підозри щодо вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується сукупністю зібраних доказів, зокрема:

- повідомленням УСБ України у Львівській області щодо ознак вчинення кримінального правопорушення;

- матеріалами виконаного оперативними співробітниками УСБ України у Львівській області доручення слідчого в порядку ст. 40 КПК України;

- протоколами допитів свідка ОСОБА_7 від 22.03.2025 року та 31.03.2025 року;

-протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_7 від 10.04.2025 року;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 31.03.2025 року;

- протоколом огляду, ідентифікації, помічення та вручення грошових коштів та імітаційних засобів від 08.04.2025 року;

- протоколом затримання в порядку ст. 208 КПК України;

- іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності та взаємозв`язку.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення доведене існування ризиків, а саме:

- ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та/або суду свідчить те, що у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого злочину ОСОБА_4 загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна і це може стимулювати підозрюваного до втечі, у тому числі;

- ризик, передбачений п.2 ч.1 ст. 177 КПК України, тобто знищити, сховати документи, речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Даний ризик підтверджується тим, що на даний час органом досудового розслідування ще не відшукано та не вилучено усіх речей та документів, які можуть бути доказами у кримінальному провадженні;

ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні. Ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. Також, на даний час, в рамках кримінального провадження не допитано усіх свідків, показання яких будуть мати важливе значення для встановлення усіх обставин вчинення кримінального правопорушення, а також не встановлено усіх осіб, які можуть бути причетними до вчинення злочину. Відповідно, ОСОБА_4 може намагатись вплинути на таких осіб з метою надання показань, які б виправдовували його у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

При цьому, слідчий суддя зазначає, що ризиком у кримінальному провадженні є небажані для провадження наслідки дій підозрюваного, спрямовані на створення перешкод кримінальному провадженню. Ризик стає реальним через невизначеність поведінки особи у певній ситуації, яку (поведінку) неможливо достеменно передбачити. Таким чином, у контексті кримінального провадження ризиком неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного слід вважати таку поведінку цієї особи, настання якої характеризується високим ступенем ймовірності.

На виконання вимог закону слідчий суддя розглядає можливість застосування менш суворого запобіжного заходу.

Згідно зі ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі перелічені в статті обставини.

Дослідивши надані сторонами кримінального провадження відомості, слідчий суддя під час застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу враховує таке:

- зібрані під час досудового розслідування докази є достатніми для визнання повідомленої ОСОБА_4 підозри обґрунтованою;

- тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого йому злочину, є достатньою та співрозмірною для обрання останньому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою;

- вік та стан здоров`я підозрюваного. дозволяють йому перебувати в слідчому ізоляторі під час досудового розслідування, що є необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Вищевикладене у своїй сукупності свідчить про те, що обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному та обмеження його конституційних прав у даному випадку, є виправданим з точки зору відповідного суспільного інтересу, що значно переважає інтереси однієї людини та відповідає практиці Європейського Суду з прав людини..

При цьому обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчим суддею не встановлено.

Отже, на даному етапі кримінального провадження застосування запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою забезпечення дієвості відповідного кримінального провадження та запобігання реалізації вказаних ризиків.

Щодо розміру альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України, тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення, з конфіскацією майна.

Пунктом 2 ч. 5 ст. 182 КПК України встановлено, що розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається у межах - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Разом з тим, суд враховує те, що розмір застави має встановлюватися головним чином з огляду на особу підозрюваного, належне йому майно, іншими словами, з огляду на ступінь впевненості, що можлива перспектива втрати застави у випадку неналежного виконання процесуальних обов`язків буде достатнім стримуючим фактором. Оскільки відповідне питання є основоположним правом на свободу, гарантованим статтею 5 Конвенції, органи державної влади повинні докладати максимум зусиль для встановлення належного розміру застави. Тяжкість обвинувачень, пред`явлених особі, не може бути вирішальним фактором для виправдання розміру застави.

Запобіжний захід у вигляді застави не має бути надмірним тягарем і призвести до скрутного матеріального становища особи (підозрюваного, обвинуваченого) та її родини, не є способом покарання, а скерована лише на забезпечення виконання покладених на таку особу обов`язків. При цьому слідчий суддя/суд має тільки переконатися, що обраний розмір застави здатний примусити таку особу виконувати обов`язки і не перешкоджати розслідуванню.

Належного обґрунтування застосування застави у максимальному розмірі, передбаченому КПК України для тяжких злочинів слідчим та прокурором не наведено. Фактично прокурор та слідчий посилаються на категорію злочинів, залишаючи поза увагою принцип презумпції невинуватості.

Слідчий суддя враховує, що підозрюваний одружений, є особою з інвалідністю, не працює, має постійне місце проживання.

На підставі ч.3 ст.183, ч. 5 ст. 182 КПК України, з врахуванням особи підозрюваного, інших обставин встановлених під час розгляду клопотання, в тому числі обставин визначених ст. 178 КПК України, матеріального та сімейного становища підозрюваного, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави, достатньої для забезпечення виконання ним своїх процесуальних обов`язків, у сумі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 121120гривень.

Крім того, у частині 5 ст. 194 КПК України закріплено, що якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором. Такі обов`язки, відповідно до ч. 7 ст.194 КПК України, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців.

Такі обов`язки обумовлюються доведеністю існування ризиків та за своїм характером не будуть занадто обтяжливими для ОСОБА_4 , будуть здатними запобігти спробам переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду, незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні, знищенню, приховуванню речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 369-372 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 (шістдесят) днів, тобто до 08 червня 2025 року.

Визначити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 заставу в розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 121120 (сто двадцять одна тисяча сто двадцять) гривень, та у разі внесення застави покласти на підозрюваного строком на 60 діб наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;

- не відлучатися з м. Львова без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1