РОМАНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

Іменем України

282/833/25

1-кп/290/289/25

03 липня 2025 рокуселище Романів

Романівський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянув у відкритому судовому засіданні на стадії підготовчого судового розгляду у межах кримінального провадження № відносно ОСОБА_3 обвинуваченого за ч. 3 ст. 307 КК України, клопотання прокурора ОСОБА_4 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 .

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

1.Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.

1.1.Судом проводився розгляд клопотання прокурора про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 .

1.2.Питання розглядалось за ініціативою прокурора.

2.Встановлені судом обставини.

2.1 У Романівському районному суді Житомирської області здійснюється судовий розгляд кримінального провадження у відношенні ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч.3 ст. 307 КК України у теперішній час всі учасники судового провадження знаходяться на стадії підготовчого судового провадження.

2.2. Ухвалою слідчого судді Любарського районного суду Житомирської області від 06 травня 2025 року застосовано до ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб. Строк дії ухвали спливає 04.07.2025.

3.Позиції сторін кримінального провадження.

3.1.Прокурор оголосив клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 .

3.2. Обґрунтовується клопотання таким, обвинувачений ОСОБА_3 , з метою власної наживи, порушуючи правовий режим обігу наркотичних засобів в Україні, а саме вимоги ст. 1 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів та зловживанню ними» та ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», відповідно до якої діяльність з обігу психотропних речовин, обіг яких заборонено, включених до списку 2 таблиці І «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», на території України без передбаченого Законом дозволу забороняється, достовірно знаючи, що психотропна речовина - PVP - (1-феніл 2-піролідин 1-іл пентан - 1 он), обіг якої заборонений, маючи корисливий мотив, направлений на незаконний її збут, тобто усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи їх настання, упродовж періоду з березня 2023 року по березень 2025 року, здійснював незаконне придбання, зберігання з метою збуту та збут психотропних речовин на території селища Любар Житомирського району, Житомирської області.

3.3. Підставою продовження застосовування до ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, прокурор виходить з того, що ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років, схильний до вживання психотропних речовин, а також існує реальний ризик того, що ОСОБА_3 , перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування і суду з метою уникнення покарання за вчинене кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, вчиняти нові кримінальні правопорушення, а також застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити виконання обвинуваченим його процесуальних обов`язків та запобігти вказаним ризикам.

3.4.Захисник в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора, просив обрати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі, а саме, заставу або нічний домашній арешт.

3.5. Обвинувачений підтримав свого захисника та зобов`язувався виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки.

4.Мотиви, з яких суд виходив при постановлені ухвали, положення закону яким керувався суд.

4.1.У даному провадженні суду необхідно було надати відповідь на питання: чи існують підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 .

4.2.Для вирішення такого питання необхідно було з`ясувати як обставини провадження, які доступні для такого дослідження на вказаній стадії процесу, так і особистість обвинуваченого.

4.3.Фактичні обставини показують нам, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину. Суспільна небезпечність злочину передбаченого ч. 3 ст. 307 КК незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів полягає в тому, що злочини підриває здоров`я населення та генофонд нації, сприяє поширенню наркоманії, яка веде до деградації людини та суспільства, часто пов`язаний з іншими злочинами: крадіжками, розбоєм, корупцією, організованою злочинністю, створює високі ризики для громадського порядку, безпеки та економіки.

4.4.Обґрунтованість обвинувачень, яка є підставою обрання та продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вимагає раціональних підстав, об`єктивних доказів, які б змогли переконати незалежного спостерігача: по-перше, у тому, що вони існують, а по-друге, що вони підтверджують обставини правопорушення.

4.5.Обґрунтованість правової позиції прокурора безумовно можливо перевірити лише під час судового розгляду. Разом з тим, суд вважає, що відомостей, які повідомлені прокурором під час судового засідання, достатньо у даній стадії процесу, для висновку про те, що раціональні підстави для підозри у скоєнні зазначеного злочинну об`єктивно існують і підтверджують обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого злочину.

4.6.Особистість обвинуваченого, відповідно до обставин ст. 178 КПК, свідчить про наступне, ОСОБА_3 знаходиться у віці 38 років. Громадянин України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , одружений, офіційного місця роботи немає, зі слів захисника має трьох дітей на утриманні, раніше не судимий.

4.7.Всі наявні ризики, які заявлені прокурором мають право на існування, однак, при умові значного фінансового забезпечення (застави), особа може бути звільнена з-під варти під відповідну гарантію добропорядної поведінки.

4.8.Суд вважає, що до обвинуваченого ОСОБА_3 можливо застосувати альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

4.9.Такий захід, на думку суду, зможе додатково психологічно стримувати обвинуваченого при звільненні з тримання під вартою не порушувати покладені на нього судом обов`язки, не переховуватись від правосуддя та не вчиняти інших правопорушень, оскільки в іншому випадку застава може бути стягнута в державний бюджет та до обвинуваченого може бути знову застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

4.10.Метою застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

4.11.Підставою продовження застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, а також наявність ризику, передбаченого п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177, а саме запобігання спробам перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, можливо, шляхом зміни місця мешкання без повідомлення прокурора та суду.

4.12.Суд також враховує вимоги Європейської Конвенції з прав людини та практику Європейського суду з прав людини.

4.13.Так, у рішенні у справі «Ноймайстер проти Австрії» ЄСПЛ зазначає, що обмеження строку запобіжного ув`язнення тісно пов`язане з презумпцією невинуватості таке позбавлення свободи не повинно перетворитися на своєрідну прелюдію до завчасного відбування можливого в майбутньому вироку про позбавлення волі.

4.14.Далі, Європейський суд зазначає у справі «Москаленко проти України» № 50264/08 від 17.04.2014 року, п. 36 органи судової влади неодноразово посилалися на імовірність того, що до заявника може бути застосоване суворе покарання, враховуючи тяжкість злочинів, у скоєнні яких він обвинувачувався. У цьому контексті Суд нагадує, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує. Однак, Суд неодноразово встановлював, що сама по собі тяжкість обвинувачення не може слугувати виправданням тривалих періодів тримання під вартою. Пункт 37 вказаного Рішення зазначає, щодо ризику того, що заявник переховуватиметься від слідства і суду та примушуватиме свідків давати неправдиві показання Суд зазначає, що у своїх рішеннях про тримання заявника під вартою чи продовження тримання під вартою, органи державної влади не вказали жодних конкретних причин, на підставі яких вони дійшли такого висновку.

4.15.Фактично, Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод, окрім пропозиції розпочати суд над обвинуваченим протягом розумного строку або забезпечити особі тимчасове звільнення, - імперативно вимагає здійснити звільнення не пізніше моменту, коли затримання, що триває, перестає відповідати критерію розумності /Рішення ЄСПЛ у справі «Яблонський проти Польщі» п. 83/.

4.16. Відповідно до ч. 3 ст. 183 КК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

4.17. Згідно з п. 5 ч. 4 ст. 183 КК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

4.18. Отже, суд наділений законодавством дискреційними повноваженнями визначати чи не визначати у справах пов`язаних з обігом наркотичних засобів заставу для обвинуваченого.

4.19. Згідно з ч. 4 ст. 182 КК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

4.20. Враховуючи майновий та сімейний стан обвинуваченого суд вважає, що достатнім буде призначити розмір застави у 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

4.21.Постановляючи ухвалу, суд керується ст. ст. 331, 350, 372, 534 КПК.

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

1.1.Клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 задовольнити.

1.2. Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та що проживає за адресою, АДРЕСА_1 , на строк 60 (шістдесят) днів.

1.3. Встановити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_3 обов`язків, передбачених КПК, визначивши у розмірі 300 (трьохсот) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто станом на 01.01.2025 року 911,400 (дев`ятсот одинадцять тисяч чотириста) гривень.

1.4.Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу.

1.5.Обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави.

1.6.У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язки строком на 60 (шістдесят) днів, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК:

1)прибувати за кожною вимогою до прокурора та суду;

2)не відлучатися з населеного пункту в якому він проживає, без дозволу прокурора або суду;

3)повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4) утримуватись від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні.

5) носити електронний засіб контролю.

1.7.Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч. ч. 8, 10, 11 ст. 182 КПК, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, бувши належним чином повідомлений не з`явився за викликом до прокурора, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК. Застава внесена обвинуваченим може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

1.8.Копію ухвали вручити обвинуваченому та прокурору.

2.Строк і порядок набрання ухвалою законної сили та її оскарження.

2.1.Строк дії ухвали суду щодо застосування запобіжного заходу у вигляді продовження тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 становить 60 (шістдесят днів) і обчислюється з моменту оголошення ухвали суду, тобто з 03.07.2025 року. Ухвала суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 01.09.2025 року.

2.2.Ухвала суду щодо продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

2.3.Ухвала суду, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, може бути оскаржена в апеляційному порядку, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

2.4.Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції, не зупиняє судовий розгляд у суді першої інстанції.

СуддяОСОБА_5