Справа №461/4172/25
Провадження №1-кп/461/488/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.05.2025 м. Львів

Галицький районний суд м.Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові кримінальне провадження, внесене 22.05.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001002 про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , з середньою спеціальною освітою, розлученого, має неповнолітню доньку ОСОБА_4 , 2009р.н., не працюючого, військовослужбовця за мобілізацією, згідно ст.89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 Кримінального кодексу України,

за участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 18.05.2025 приблизно о 02:20 год., перебуваючи поблизу пам`ятника Тарасу Шевченку, що розташований навпроти будинку АДРЕСА_3 , побачив електросамокат, з якого вирішив вкрасти батарею.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 у вказану дату, перебуваючи у вказаному місці, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), у час запровадження воєнного стану по всій території України, з корисливих мотивів та з метою власного безпідставного збагачення, взяв вказаний електросамокат марки «Freego Es 08S» та перемістив його у під`їзд будинку АДРЕСА_4 , вважаючи, що його дії є непомітними для сторонніх осіб, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, таємно, умисно, за допомогою викрутки в період часу з 02:40 по 03:00 год демонтував кришку відсіку в електросамокаті, де знаходилась акумуляторна батарея моделі «DGPI-CSK-001, 36v, 15Ah», вартістю 6800 гривень, яка належить ФОП ОСОБА_6 .

Своїми протиправними, умисними діями ОСОБА_3 завдав потерпілому ФОП ОСОБА_6 матеріальних збитків на суму 6800 гривень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.4 ст.185 КК України, визнав, повністю підтвердив фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті. Цивільний позов визнав. Надав пояснення про те, що вчинив кримінальне правопорушення у зв`язку із необдуманістю свого вчинку. Шкодує про вчинене, просить вибачення за свої неправомірні дії. Запевнив, що в майбутньому такого не більше повториться, щиро розкаюється у вчиненому.

Від потерпілого ФОП ОСОБА_6 надійшла письмова заява про судовий розгляд даного кримінального провадження у його відсутності, при призначені покарання покладається на розсуд суду, цивільний позов підтримує та просить задоволити.

На підставі вимог ст.325 КПК України, за погодженням із сторонами кримінального провадження, судовий розгляд проведено за відсутності потерпілого.

За згодою сторін, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження доказів, зібраних в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, оскільки учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів в добровільності їх позицій, а також фактичні обставини справи ніким не оспорюються. При цьому судом сторонам було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Тому суд обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують його особу.

Оцінивши показання обвинуваченого, які він надав вільно, без примусу та тиску, будучи ознайомленим із правилами ст. ст. 349, 394 КПК України, і які узгоджуються між собою та не суперечать обвинувальному акту, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч.4 ст.185 КК України.

Його дії органом досудового розслідування вірно кваліфіковано за ч.4 ст.185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), в умовах воєнного стану.

Відповідно до ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України є тяжким злочином.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує дані про особу обвинуваченого, його вік, він з середньою спеціальною освітою, не працюючий, має зареєстроване місце проживання у Львівській області, однак таке не придатне для проживання, а тому фактично мешкає в «Центрі обліку та нічного перебування бездомних осіб», розлучений, має неповнолітню дочку ОСОБА_4 , 2009р.н., яка разом з матір`ю виїхали в Республіку Польща, не перебуває на обліку КНП ЛОР «Львівський обласний клінічний психоневрологічний диспансер» та в КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень», військовослужбовець за мобілізацією у званні солдат, із незадовільним станом здоров`я, на даний час перебуває на лікуванні, згідно ст.89 КК Українираніше не судимий.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд, відповідно до ст. 66 КК України, визнає його щире каяття, яке полягало в критичному ставленні до своєї злочинної поведінки, її осуді, у тому числі шляхом повного визнання вини і готовності нести кримінальну відповідальність, що виглядало перед судом правдиво та досить переконливо; активне сприяння розкриттю вчиненого злочину, яке полягало в наданні визнавальних показів з самого початку досудового розслідування злочину.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Враховуючи вищенаведене та конкретні обставини, за яких вчинене діяння, розмір заподіяної шкоди, яка не відшкодована, наявність обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, останньому слід визначити основне покарання на рівні мінімальної межі санкції ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі.

Приймаючи до уваги вищенаведене, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та інші фактичні обставини справи, ставлення обвинуваченого до вчиненого, який в судовому засіданні щиро розкаявся та обіцяв не допускати в подальшому протиправної поведінки, враховуючи позицію та думку потерпілого, який при призначенні покарання покладається на розсуд суду, позицію та думку прокурора, який просив суд звільнити обвинуваченого під призначеного покарання з випробуванням, суд вважає за можливе, застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 статтю 75 КК України та звільнити його від відбування покарання з випробуванням та покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України, так як його виправлення можливе без реального відбування покарання.

Саме таке покарання, на думку суду, дасть можливість обвинуваченому оцінити свої дії, стати на шлях виправлення, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, а також не буде становити «особистий надмірний тягар для особи», відповідатиме тяжкості злочину та справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 у виді особистого зобов`язання обраний ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова на строк до 26.07.2025 слід до вступу вироку у законну силу - залишити без змін.

Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Вирішуючи заявлений потерпілим цивільний позов, суд прийшов до такого висновку.

Згідно із ч.5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно із ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Із врахуванням вказаних норм, оскільки обвинуваченим ОСОБА_3 кримінальним правопорушенням (злочином) завдано матеріальну шкоду потерпілому ФОП ОСОБА_6 в сумі 6800 гривень, така підлягає стягненню із ОСОБА_3 на користь ФОП ОСОБА_6 , а відтак заявлений цивільний позов слід задоволити.

Арешт на майно не накладався. Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання - 5 /п`ять/ років позбавлення волі.

Звільнити ОСОБА_3 на підставі ст.75 КК України від призначеного покарання з випробовуванням, встановивши іспитовий строк 1 /один/ рік, та згідно із ст.76 КК України покласти на нього наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Відповідно до ч.1 ст.165 КВК України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

Запобіжний захід ОСОБА_3 у виді особистого зобов`язання, до вступу вироку у законну силу - залишити без змін.

Цивільний позов ФОП ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення - задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь магазину ФОП ОСОБА_6 завдану матеріальну шкоду в сумі 6800 (шість тисяч вісімсот) гривень.

Речові докази:

-електросамокат зеленого кольору з логотипом орендної служби «Wings», який переданий на відповідальне зберігання ФОП ОСОБА_6 , - залишити по-приналежності ФОП ОСОБА_6 ;

-одяг: рюкзак, куртку, шапку, який переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_3 , - залишити по-приналежності ОСОБА_3 ;

-оптичний «CD-R» диск із відеозаписом, який зберігається при матеріалах кримінального провадження, - залишити при таких.

Вирок суду в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України, оскарженню не підлягає, в іншій частині може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя ОСОБА_1