Справа № 439/1091/25
Провадження №1-кп/439/182/25

В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2025 року м.Броди

Бродівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Бродівського районного суду Львівської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000203 від 22.05.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пониква, Бродівського району Львівської області, громадянина України, із середньою освітою, такий, що працює на посаді природоохоронника у Національному природоохоронному парку «Півні Поділля», одружений, має на утриманні дитину з інвалідністю, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

у с т а н о в и в:

ОСОБА_3 відповідно до постанови Бродівського районного суду Львівської області від 15 листопада 2024 року, яка забрала законної сили 25 листопада 2024 року, у справі №439/2253/24, визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у зв`язку із чимнакладено адміністративне стягнення у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік. Разом із тим, ОСОБА_3 вирішив умисно не виконувати зазначене судове рішення, що набрало законної сили та у подальшому, будучи повідомленим про те, що вищевказаним рішенням суду його позбавлено права керування транспортними засобами, діючи умисно, достовірно знаючи про наявність вказаної постанови суду та будучи ознайомлений з нею, з метою невиконання постанови суду щодо позбавлення його права керування транспортними засобами, маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч.1 ст.129-1 Конституції України та ч.2 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, продовжив керування транспортними засобами.

Так, ОСОБА_3 , 21 травня 2025 року, близько 21 години 32 хвилини, достовірно знаючи, що він позбавлений права керування транспортними засобами, діючи умисно, всупереч рішення Бродівського районного суду Львівської області, яке набрало законної сили, маючи реальну можливість його виконати, у встановлений вказаним судовим рішенням термін, керував транспортним засобом, а саме мотоциклом «Spark», без реєстраційного номерного знаку, рухаючись ним у напрямку м. Тернопіль ділянкою автодороги сполученням Броди Тернопіль, на 22 кілометрі, неподалік смт. Підкамінь, Золочівського району Львівської області. Тоді ж під керуванням вказаним мотоциклом, ОСОБА_3 був зупинений працівниками СРПП відділення поліції №1 Золочівського РВП ГУНП на підставі п.1.ч.1 ст.35 ЗУ «Про Національну поліцію».

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується в умисному невиконанні постанови суду, яка набрала законної сили, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті. Зазначив, що розуміє і не оспорює формулювання та характер пред`явленого йому обвинувачення, правову кваліфікацію його дій за ч.1 ст. 382 КК України, всі докази, зібрані на досудовому слідстві, вважає достовірними і дослідження їх в судовому засіданні недоцільним.

Під час допиту в судовому засіданні ОСОБА_3 надав суду показання про те, 21 травня 2025 року, близько біля 22:00 год., поїхав мотоциклом «Spark» на заправку щоб купити бензин для мотокоси. Коли він рухався мотоциклом у напрямку м. Тернопіль ділянкою автодороги неподалік смт. Підкамінь, побачив поліцію та почав втікати, а поліція почала його доганяти. Працівники поліції його наздогнали та зупинили. ОСОБА_3 вказав, що знав про постанову суду, якою він був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення та те, що цією постановою він був позбавлений права керувати транспортними засобами. Обвинувачений щиро каявся, просив суворо його не карати.

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 , надані в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів у суду щодо правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі, беззаперечно визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставинами, наведеними у обвинувальному акті та інші учасники процесу не оспорюють інших обставин справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, роз`яснивши учасникам судового провадження те, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд на підставі ч.3 ст.349 КПК України, визнає недоцільним дослідження інших доказів щодо обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Аналізуючи надані суду докази в їх сукупності, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_3 , у вчиненні ним кримінального правопорушення доведеною в судовому засіданні повністю.

Дії ОСОБА_3 , правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 382 КК України, оскільки він вчинив умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно із ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного і обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність.

Відповідно до ст. 12 КК України, вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення є нетяжким злочином.

Обвинувачений ОСОБА_3 за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря нарколога не перебуває, раніше не судимий, одружений , має на утриманні малолітню дитину з інвалідністю.

Відповідно до ст. 66 КК України обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 є щире каяття, активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення.

Згідно зі ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами.

Отже, обираючи вид покарання суд, відповідно до ст. 65 КК України, вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді штрафу у мінімальній межі санкції ч.1 ст.382 КК України, що є достатнім для досягнення передбачених ч.2 ст.50 КК України цілей покарання.

Процесуальні витрати у вказаному кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Підстав для застосування обвинуваченому запобіжного заходу не встановлено.

Керуючись ст. ст. 368, 373-376 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 500 (п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 гривень.

Речові докази: носій інформації типу DVD-R диск, зеленого кольору із рукописним написом «Магаревич ст. 382» - зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано, і може бути оскаржений в апеляційному порядку за винятком підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України, до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через суд, який ухвалив вирок, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1