Справа № 482/665/24
Номер провадження 1-кп/482/78/2025
В И Р О К

Іменем України

22 серпня 2025 року м. Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нова Одеса, Миколаївської області кримінальне провадження, зареєстроване в ЄРДР за №0000035 від 20.01.2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаїв, Миколаївської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, раніше не судимого, одруженого, утриманців не маючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п.20 ч.1 ст.106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24.02,2022 №64/2022 з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан.

Указом Президента України від 06.02.2024 №10456 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 год. 30 хв. 14.02.2024 строком на 90 діб до 13.05.2024.

28.11.2023 року у денний час (більш точного часу встановити не виявилось за можливе) ОСОБА_5 перебував на території домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , де проживав зі своєю цивільною дружиною ОСОБА_7 , разом з батьками останньої ОСОБА_4 та ОСОБА_8 .

У цей час у ОСОБА_5 , який достовірно знав про те, що у будинку наявні грошові кошти в іноземній валюті, що належать ОСОБА_4 , виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна з території вказаного домоволодіння, з метою незаконного збагачення.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , діючи умисно та протиправно, в умовах воєнного стану, з метою наживи та збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді неправомірного заволодіння чужим майном та свідомо бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, перебуваючи в житловому будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , пройшов до спальної кімнати ОСОБА_4 , де на дерев`яній полиці меблевої стінки помітив керамічний глечик, з якого викрав дві купюри номіналом 100 (сто) доларів США кожна, що відповідно до офіційного курсу НБУ станом на 28 листопада 2023 року 200 доларів становить 7273 грн., що належать ОСОБА_4 .

Утримуючи викрадене при собі, ОСОБА_5 , розпорядився викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 7273 грн.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.4 ст.185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Крім того, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п.20 ч.1 ст.106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан.

Указом Президента України від 06.02.2024 №10456 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 год. 30 хв. 14.02.2024 строком на 90 діб до 13.05.2024.

07.12.2023 у денний час (більш точного часу встановити не виявилось за можливе) ОСОБА_5 перебував на території домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , де проживав зі своєю цивільною дружиною ОСОБА_7 , разом з батьками останньої ОСОБА_4 та ОСОБА_8 .

У цей час у ОСОБА_5 , який достовірно знав про те, що у будинку наявні грошові кошти в іноземній валюті, що належать ОСОБА_4 , знову виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна з території вказаного домоволодіння, з метою незаконного збагачення.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , діючи умисно, повторно та протиправно, в умовах воєнного стану, з метою наживи та збагачення, усвідомлюючи суспільно- небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді неправомірного заволодіння чужим майном та свідомо бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, перебуваючи в житловому будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , пройшов до спальної кімнати ОСОБА_4 , де на дерев`яній полиці меблевої стінки помітив керамічний глечик, з якого викрав дві купюри номіналом 100 (сто) доларів США кожна, що відповідно до офіційного курсу НБУ станом на 7 грудня 2023 року 200 доларів становить 7338 грн. 12 коп., що належать ОСОБА_4 .

Утримуючи викрадене при собі, ОСОБА_5 , розпорядився викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 7338 грн. 12 коп.

Крім того, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п.20 ч.1 ст.106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан.

Указом Президента України від 06.02.2024 №10456 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 год. 30 хв. 14.02.2024 строком на 90 діб до 13.05.2024.

08.12.2023 у денний час (більш точного часу встановити не виявилось за можливе) ОСОБА_5 перебував на території домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , де проживав зі своєю цивільною дружиною ОСОБА_7 , разом з батьками останньої ОСОБА_4 та ОСОБА_8 .

У цей час у ОСОБА_5 , який достовірно знав про те, що у будинку наявні грошові кошти в іноземній валюті, що належать ОСОБА_4 , знову виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна з території вказаного домоволодіння, з метою незаконного збагачення.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , діючи умисно, повторно та протиправно, в умовах воєнного стану, з метою наживи та збагачення, усвідомлюючи суспільно- небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді неправомірного заволодіння чужим майном та свідомо бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, перебуваючи в житловому будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , пройшов до спальної кімнати ОСОБА_4 , де на дерев`яній полиці меблевої стінки помітив керамічний глечик, з якого викрав дві купюри номіналом 100 (сто) доларів США кожна, що відповідно до офіційного курсу НБУ станом на 8 грудня 2023 року 200 доларів становить 7334 грн. 44 коп., що належать ОСОБА_4 .

Утримуючи викрадене при собі, ОСОБА_5 , розпорядився викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 7334 грн. 44 коп.

Крім того, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п.20 ч.1 ст.106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан.

Указом Президента України від 06.02.2024 №10456 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 год. 30 хв. 14.02.2024 строком на 90 діб до 13.05.2024.

13.12.2023 у денний час (більш точного часу встановити не виявилось за можливе) ОСОБА_5 перебував на території домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , де проживав зі своєю цивільною дружиною ОСОБА_7 , разом з батьками останньої ОСОБА_4 та ОСОБА_8 .

У цей час у ОСОБА_5 , який достовірно знав про те, що у будинку наявні грошові кошти в іноземній валюті, що належать ОСОБА_4 , знову виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна з території вказаного домоволодіння, з метою незаконного збагачення.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , діючи умисно, повторно та протиправно, в умовах воєнного стану, з метою наживи та збагачення, усвідомлюючи суспільно- небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді неправомірного заволодіння чужим майном та свідомо бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, перебуваючи в житловому будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , пройшов до спальної кімнати ОСОБА_4 , де на дерев`яній полиці меблевої стінки помітив керамічний глечик, з якого викрав дві купюри номіналом 100 (сто) доларів США кожна, що відповідно до офіційного курсу НБУ станом на 13 грудня 2023 року 200 доларів становить 7397 грн. 22 коп., що належать ОСОБА_4 .

Утримуючи викрадене при собі, ОСОБА_5 , розпорядився викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 7397 грн. 22 коп.

Крім того, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п.20 ч.1 ст.106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан.

Указом Президента України від 06.02.2024 №10456 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 год. 30 хв. 14.02.2024 строком на 90 діб до 13.05.2024.

14.12.2023 у денний час (більш точного часу встановити не виявилось за можливе) ОСОБА_5 перебував на території домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , де проживав зі своєю цивільною дружиною ОСОБА_7 , разом з батьками останньої ОСОБА_4 та ОСОБА_8 .

У цей час у ОСОБА_5 , який достовірно знав про те, що у будинку наявні грошові кошти в іноземній валюті, що належать ОСОБА_4 , знову виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна з території вказаного домоволодіння, з метою незаконного збагачення.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , діючи умисно, повторно та протиправно, в умовах воєнного стану, з метою наживи та збагачення, усвідомлюючи суспільно- небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді неправомірного заволодіння чужим майном та свідомо бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, перебуваючи в житловому будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , пройшов до спальної кімнати ОСОБА_4 , де на дерев`яній полиці меблевої стінки помітив керамічний глечик, з якого викрав купюру номіналом 100 (сто) доларів США, що відповідно до офіційного курсу НБУ станом на 14 грудня 2023 року 100 доларів становить 3702 грн. 45 коп., що належать ОСОБА_4 .

Утримуючи викрадене при собі, ОСОБА_5 , розпорядився викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 3702 грн. 45 коп.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.4 ст.185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, повторно.

Свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів ОСОБА_5 визнав повністю, вказав, що розкаюється у вчиненому. Від надання показів у судовому засіданні відмовився, але вказав на те, що обставини, викладені в обвинувальному акті, відповідають дійсності повністю.

Крім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини, його винуватість у скоєному підтверджується також дослідженими у судовому засіданні доказами, які у їх сукупності узгоджуються і не суперечать один одному:

- витягом з ЄРДР за №0000035 від 20.01.2024 року згідно якого до ВП №6 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області 19.01.2024 року звернувся ОСОБА_4 із заявою про те, що невстановлена особа у період дії воєнного стану, шляхом вільного доступу з території домоволодіння за адресою АДРЕСА_2 , здійснила крадіжку грошових котів у сумі 900 доларів США які зі слів власника зберігалися у спальній кімнаті а саме у керамічному глечику;

- протоколом прийняття заяви про вчинення злочину від потерпілого ОСОБА_4 від 19.01.2024 року, рапортом помічника чергового ВП №6 МРУП ГУНП у Миколаївській області 19.01.2024 року про надходження заяви ОСОБА_4 про вчинення злочину та заявою ОСОБА_4 про вчинення злочину;

- протоколом огляду місця події 19.01.2024 року з фототаблицею, місцем огляду є територія домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого зокрема було вилучено керамічний глечик у якому потерпілий зберігав грошові кошти;

- висновком судової дактилоскопічної експертизи №СЕ-19/115-24/1500-Д від 30.01.2024 року згідно якого на вищевказаному глечику виявлено один слід папілярного узору пальця руки який ідентифіковано як слід папілярного узору вказівного пальця правої руки ОСОБА_5 ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 06.02.2024 року та довідкою до нього, згідно яких свідок ОСОБА_9 упізнав особу на фотознімку №2 на якому зображений ОСОБА_5 , як особу яка протягом грудня 2023 року кілька разів приходив до нього для обміну доларів США (купюр по 100 доларів);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 09.02.2024 року та довідкою до нього, згідно яких свідок ОСОБА_10 упізнав особу на фотознімку №1 на якому зображений ОСОБА_5 , як особу яка у середині грудня (близько 14-15 чисел) 2023 року кілька разів приходив до нього для обміну доларів США (купюр по 100 доларів);

Вказані вище докази свідчать про вину ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, які необхідно кваліфікувати за ч.4 ст.185 КК України, а саме як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану та таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, повторно.

Аналізуючи викладене, досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає їх належними, допустимими та достовірними.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , згідно зі ст.66 КК України, є визнання своєї вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним злочину, а саме те, що він відносяться до категорії тяжких, обставини, які пом`якшують його покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, те що він посередньо характеризується за місцем проживання, раніше не судимий.

Крім того суд враховує досудову доповідь щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , згідно якої ризик вчинення ним повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як середній. Виправлення цієї особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе хоча і становить середню небезпеку для суспільства та окремих осіб. У разі звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням орган пробації рекомендував покласти на нього додаткові обов`язки - виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою тане виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

З урахуванням наведеного суд вважає, що ОСОБА_5 слід визначити покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк у межах санкції статті кримінального закону, із звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, зобов`язавши ОСОБА_5 на підставі п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до повноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, з покладенням додаткового обов`язку - не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Суд вважає, що таке покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення, буде відповідати тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особі винного.

На підставі вимог ст. 124 КПК України процесуальні витрати на проведення судової дактилоскопічної експертизи №СЕ-19/115-24/1500-Д від 30.01.2024 року, у сумі 3407,76грн. слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Раніше щодо ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, у в`язку постановленням судом вироку згідно якого ОСОБА_5 призначено покарання із звільненням від відбування покарання з випробуванням, до набрання вироком законної сили, встановити ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, негайно звільнивши ОСОБА_5 з-під варти у залі судового засідання.

Потерпілим ОСОБА_4 до обвинуваченого заявлено цивільний позов, у якому він просить стягнути з ОСОБА_5 на свою користь 37609,74 грн. майнової шкоди (еквівалент 900 доларів США на час завдання шкоди), а також 37609,74 грн. моральної шкоди (еквівалент 900 доларів США на час завдання шкоди).

На обґрунтування позову в частині майнової шкоди цивільний позивач посилався на обставини вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень які судом визнано доведеними.

На обґрунтування позову в частині стягнення моральної шкоди цивільний позивач посилався на наступне.

Відповідач своїми діями завдав потерпілому ОСОБА_4 та членам його сім`ї значних моральних страждань, пов`язаних із порушенням їхнього почуття безпеки, душевного спокою та впевненості у завтрашньому дні. Злочинні дії Відповідача викликали у Позивача стан тривоги, страху, емоційного напруження, безсоння, а також погіршення загального психоемоційного стану. Особливо травматичним чинником стало усвідомлення факту вчинення злочину в умовах воєнного стану, що підвищує соціальну небезпеку діяння та ускладнює психологічне відновлення постраждалих. Усе вищезазначене свідчить про наявність моральної шкоди, яка підлягає компенсації відповідно до положень ст. 23 Цивільного кодексу України.

Під час вчинення злочину ОСОБА_5 донька потерпілого - ОСОБА_7 , яка мешкала разом із батьками в одному будинку, перебувала у стані вагітності. У зв`язку з цим злочинні дії Відповідача мали для неї особливо травматичний характер. Вагітність, як фізіологічно вразливий стан жінки, супроводжується підвищеним емоційним напруженням, чутливістю до стресових ситуацій та загрозами для здоров`я матері й дитини навіть за нормальних умов.

У даному випадку ОСОБА_7 була змушена жити в атмосфері постійного страху, тривоги та психологічного дискомфорту, пов`язаного з вторгненням до житла, викраденням речей родини та усвідомленням того, що вчинене відбувається в умовах воєнного стану. Вона втратила почуття безпеки у власному домі, що для вагітної жінки є надзвичайно критичним. Це позначилося на її загальному самопочутті, викликало безсоння, дратівливість, розлади сну та загрозу перебігу вагітності.

Відповідач також неодноразово телефонував ОСОБА_7 , висловлюючи на її адресу словесні погрози, що лише погіршило її емоційний стан і підсилило відчуття небезпеки.

Злочинні дії ОСОБА_5 суттєво вплинули не лише на саму вагітну доньку - ОСОБА_7 , а й на її батьків: потерпілого ОСОБА_4 та його дружину - ОСОБА_8 . Вони, як батьки, природно переживали за здоров`я та безпеку своєї доньки і майбутньої онучки. У ситуації, коли їхнє житло було неодноразово об`єктом протиправного проникнення, а членам родини надходили погрози, потерпілий та його дружина опинилися в умовах постійного стресу та психологічного напруження. Це порушило їхній нормальний спосіб життя, позбавило елементарного відчуття захищеності у власному будинку.

Особливо важко на моральному рівні батьки сприймали той факт, що їхня донька вразлива фізично та емоційно через вагітність, і що саме в цей період їй довелося переживати погрози, страх, нервову напругу та тривале психологічне виснаження. Усвідомлення того, що вони не могли повною мірою захистити дитину та майбутнє онучки, викликало у батьків почуття безпорадності, сорому та глибокого внутрішнього болю.

Крім того, моральні страждання ОСОБА_4 як потерпілого були зумовлені ще й прямим матеріальним збитком, але найболючішим стало саме усвідомлення, що злочин вчинено в період воєнного стану, коли сім`я й так перебувала у тривожному стані, а дії ОСОБА_5 ще більше загострили психологічну напругу. Його дружина, мати вагітної, також зазнала моральних страждань: через тривалий емоційний тиск, безсоння, постійні переживання за доньку та онучку, вона змушена була звертатися за медичною допомогою.

У сукупності дії Відповідача призвели до деструкції нормального сімейного життя, порушення душевного спокою всієї родини, викликавши емоційне виснаження, стан тривожності та глибоке моральне потрясіння. Це вимагає належної правової оцінки та справедливої компенсації моральної шкоди.

ОСОБА_5 у судовому засіданні цивільний позов в частині майнової шкоди визнав повністю.

У частині моральної шкоди ОСОБА_5 цивільний позов визнав частково, а саме на суму 5000 грн.

Згідно ст.1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Оскільки завдану кримінальними правопорушенням шкоду станом на час розгляду кримінального провадження не відшкодовано, з урахуванням повного визнання ОСОБА_5 цивільного позову у частині майнової шкоди, суд приходить до висновку, що позов у цій частині підлягає задоволенню повністю.

Вирішуючи позов у частині стягнення моральної шкоди суд виходить із наступного.

Визначення моральної шкоди міститься у ст. 23 ЦК України, яка зазначає, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку за каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі, гідності, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

За роз`ясненнями п. 9 зазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Тим же шляхом пішла і стала судова практика при вирішенні цієї категорії спорів.

З матеріалів провадження вбачається, що позивачем моральну шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, оцінено в 37609,74 грн, при обґрунтуванні моральної шкоди позивач просив врахувати, що моральні та фізичні страждання завдані йому та його родині спричинили негативні зміни у їх житті, те що родина позивача була позбавлена коштів у такий важкий час (під час воєнного стану у країні) призвело до деструкції їх нормального сімейного життя, порушення душевного спокою всієї родини, викликавши емоційне виснаження, стан тривожності та глибоке моральне потрясіння.

Пунктом 5 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» передбачено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо), врахування стану здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, добровільне -за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - відшкодування такої шкоди.

Матеріали справи свідчать про те, що у зв`язку з вчиненими відповідачем кримінальними правопорушеннями родина позивача була позбавлена коштів у такий важкий час (під час воєнного стану у країні) що дійсно могло призвести до деструкції їх нормального сімейного життя, порушення душевного спокою всієї родини, викликавши емоційне виснаження, стан тривожності та моральне потрясіння.

Суд вважає, що внаслідок протиправних дій ОСОБА_5 потерпілому та членам його сім`ї дійсно завдано моральної шкоди, яка виразилася у відчутті беззахисності і страху у наслідок протиправного позбавлення коштів які могли терміново знадобитися сім`ї враховуючи умови воєнного стану у країні, що свідчить про наявність підстав, передбачених статтями 23, 1167 ЦК України.

Проте, суд не погоджується з розміром моральної шкоди, яку просить стягнути позивач.

Так хоча завдання моральної шкоди потерпілому внаслідок вчинення щодо нього злочину презюмується, проте доказів тієї глибини моральних страждань на які посилається позивач суду не надано.

З урахуванням характеру майнової шкоди завданої потерпілому, обсягу та глибини заподіяних цим потерпілому моральних страждань та їх негативних наслідків, виходячи з засад розумності, виваженості і справедливості, суд вважає, що стягненню з відповідача підлягає моральна шкода в розмірі 5000 грн.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370, 374-376 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Зарахувати ОСОБА_5 у строк покарання строк його тримання під вартою, починаючи з дня затримання 10.07.2025 року по 22.08.2025 року включно з розрахунку один день тримання під вартою за один день позбавлення волі.

На підставі статті 75 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбування остаточного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.

У відповідності з вимогами статті 76 КК України покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та додатковий обов`язок - не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

До набрання вироком законної сили встановити ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, негайно звільнивши його з-під варти.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави витрати на проведення судової дактилоскопічної експертизи №СЕ-19/115-24/1500-Д від 30.01.2024 року, у сумі 3407 (три тисячі чотириста сім) грн. 76коп.

Речові докази:

глечик з кришкою, який було упаковано до первинного упакування, а саме спеціальний пакет №WAR1763908 та опечатаний биркою об`єкт дослідження №471, у відповідних графах якої нанесені написи, виконані барвником чорного кольору зберігається у кімнаті зберігання речових доказів ВП №6 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області за адресою: Миколаївська область, м. Нова Одеса, вул. Центральна, 172 повернути ОСОБА_4 ;

дактилоскопічні карти заповнені на ім`я: 1) ОСОБА_11 , яку поміщено до спеціального пакету WAR 0008995, 2) ОСОБА_7 , яку поміщено до спеціального пакету WAR 0008994, 3) ОСОБА_4 , яку поміщено до спеціального пакету WAR 0008996, 4) ОСОБА_8 , яку поміщено до спеціального пакету WAR 0008997, 5) ОСОБА_12 , яку поміщено до спеціального пакету WAR 0008998, які опечатано биркою об`єкт дослідження №471, які зберігаються у кімнаті зберігання речових доказів ВП №6 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області за адресою: Миколаївська область, м. Нова Одеса, вул. Центральна, 172 знищити;

дактилоскопічну карта заповнену на ім`я ОСОБА_5 та опечатану бирками об`єкт дослідження №471 (7) у відповідних графах якої нанесені написи, виконані барвником чорного кольору, яка зберігається у кімнаті зберігання речових доказів ВП №6 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області за адресою: Миколаївська область, м. Нова Одеса, вул. Центральна, 172 залишити у матеріалах кримінального провадження.

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення майнової та моральної шкоди заданої злочином задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , 37609 (тридцять сім тисяч шістсот дев`ять) грн. 74 коп. майнової шкоди завданої злочином та 5000(п`ять тисяч) грн. моральної шкоди завданої злочином, у іншій частині - відмовити.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набуває законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений на протязі 30 діб до апеляційного суду Миколаївської області через Новоодеський районний суд Миколаївської області.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1