Справа № 182/4351/25
Провадження № 1-кс/0182/682/2025
У Х В А Л А

Іменем України

12.07.2025 року м. Нікополь

Слідчий-суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

секретар судового засіння ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Нікополі клопотання ст.. слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 , по кримінальному провадженню, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.07.2025 за № 0000747 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Нікополь, Дніпропетровської області, громадянки України, офіційно не працевлаштованої, на пенсійному забезпеченні не перебуваючої, не заміжньої, яка не має на утриманні малолітніх дітей, із середньою спеціальною освітою, не зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, -

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,-

за участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_6 ,

адвоката ОСОБА_7 ,

підозрюваної ОСОБА_5 ,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, погодженим прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, яке мотивоване наступним:

09 липня 2025 року приблизно о 18:00 год. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 прийшов провідати за місцем проживання свою знайому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , яка на той час перебувала вдома сама. Перебуваючи вдвох за вищевказаною адресою, ОСОБА_5 разом із ОСОБА_8 почали спільно розпивати спиртні напої.

Того ж дня приблизно о 23 годині 50 хвилин між ОСОБА_5 та ОСОБА_8 на ґрунті ревнощів виникла словесна сварка, в ході якої у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на умисне вбивство ОСОБА_8 , тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Реалізуючи свій злочинний умисел 09 липня 2025 року приблизно о 23 годині 55 хвилин ОСОБА_5 знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді смерті потерпілого ОСОБА_8 взяла на території домоволодіння полімерну мотузку синього кольору, після чого, перебуваючи в приміщенні кухні, тримаючи мотузку обома руками, із застосуванням фізичної сили умисно стиснула вищевказаною мотузкою органи дихання (шиї) ОСОБА_8 , який перебував в положенні лежачі на дивані, чим заподіяла останньому, згідно лікарського свідоцтва про смерть №345 від 11.07.2025р. тілесні ушкодження у вигляді: механічної асфіксії, удавлення петлею, напад з удавленням та задушенням з метою вбивства чи нанесення ушкоджень. Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_8 помер на місці.

Умисні дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України вбивство, тобто умисне противоправне заподіяння смерті іншій людині.

Наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_5 інкримінованого їй злочину повністю підтверджується наступними доказами:

- протоколом обшуку місця події а саме домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 від 10.07.2025;

- лікарським свідоцтвом про смерть № 345 від 11.07.2025;

- протоколом допиту та протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_9 ;

- протоколом слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_9 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ;

- протоколом допиту підозрюваної ОСОБА_5 ;

Враховуючи той факт, що для розгляду в розумні строки даного кримінального провадження в суді необхідно забезпечення виконання підозрюваної покладених на неї процесуальних обов`язків, та наявні достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні тому виникла необхідність обрати запобіжний захід у відношенні підозрюваної, який попередить настання ризиків, передбачених п.п.1, 3 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України.

Так, ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду) об`єктивно існує, бо підозрювана, усвідомлюючи тяжкість можливого покарання у виді позбавлення волі строком від 7 до 15 років, яке їй загрожує у разі визнання її винуватою у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Крім того, ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України (незаконний вплив на свідка) об`єктивно існує, бо підозрювана може незаконно впливати на нього з метою зміни показів, оскільки перебуває з ними у дружніх стосунках.

Враховує, що інкримінований ОСОБА_5 злочин належить до категорії особливо тяжких, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 7 до 15 років; доведення стороною обвинувачення наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 даного кримінального правопорушення; доведення існування ризиків: переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконного впливу на свідка.

Зважаючи на вищевикладені обставини у сукупності, є всі підстави для обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Запобігання вказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, неможливо, оскільки, застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, застави, домашнього арешту, фактично не зможе забезпечити реальне запобігання спробам вчинити нею дій, передбачених п.1-5 ч.1 ст. 177 КПК України;

- у разі обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання ОСОБА_5 , може впливати на свідків її задокументованої злочинної діяльності, з метою зміни ними своїх показань та неповідомлення про свій незаконний вплив слідчому, прокурору, суді та покинути відомі слідству його можливі місця перебування;

- під час досудового розслідування не надійшло жодних звернень про передачу ОСОБА_5 комусь на поруки, що виключає можливість передачі її на поруки;

- не підтверджено факт наявності у ОСОБА_5 будь-яких заощаджень, що виключає можливість застосування до неї запобіжного заходу у вигляді застави, також цей запобіжний захід може спонукати її до вчинення нових кримінальних правопорушень та продовження своєї злочинної діяльності.

- ОСОБА_5 не має грошових заощаджень або родичів, які могли б її матеріально забезпечити, що виключає можливість застосування до неї запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Таким чином, наданими матеріалами клопотання доведено відсутність обставин, передбачених ч. 3 ст. 176, п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти доведеним ризикам передбаченим п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, з урахуванням відомостей про особу підозрюваної.

Враховуючи вищевикладене, орган досудового розслідування вважає, що виникла необхідність обрання у відношенні до підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу, який забезпечить виконання нею покладених на неї процесуальних обов`язків, а також попередить настання ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, а саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Адвокат заперечував проти задоволення клопотання, зазначив, що злочин був вчиненний захищаючись від побиття ОСОБА_8 . Просив обрати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Підозрювана підтвердила, що ОСОБА_8 у той день побив її. Підтримала думку свого адвоката.

Заслухавши думку прокурора, адвоката та підозрюваної, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно з ч. 1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Із матеріалів справи вбачається, що у провадженні слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, перебуває кримінальне провадження № 0000747, внесене до ЄРДР 10.07.2025 року за правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 115 КК України.

11 липня 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України вбивство, тобто умисне противоправне заподіяння смерті іншій людині.

При вирішенні питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, однією з підстав є саме обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, яка, власне, випливає зі змісту процесуального рішення повідомлення про підозру.

Наявність обґрунтованої підозри є умовою законності застосування запобіжного заходу.

Згідно ч. 5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.

Звертаючись до практики ЄСПЛ, зокрема, в рішеннях «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), «Лабіта проти Італії» (Labita v. Italy), «Мюррей проти Сполученого Королівства» (Murray v. the United Kingdom), «Ільгар Маммадов проти Азейбарджану» (Ilgar Mammadov v. Azerbaijan), «Нечипорук і Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine), зазначається, що наявність «обґрунтованої підозри» передбачає існування фактів та інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ця особа могла вчинити злочин. Факти, які дають підставу для підозри, не мають бути такого ж рівня, як такі, що обґрунтовують засудження особи, тобто мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Згідно з доводами, викладеними у клопотанні та документами наданими на підтвердження цих доводів, обґрунтованість підозри щодо вчинення вищевказаного кримінального правопорушення підтверджується сукупністю зібраних доказів, зокрема: лікарським свідоцтвом про смерть № 345 від 11.07.2025; протоколом допиту та протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколом слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_9 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 та протоколом допиту підозрюваної ОСОБА_5 .

Ураховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що повідомлена ОСОБА_5 підозра на час розгляду клопотання відповідає мінімальному рівню обґрунтованості, тобто зазначені у клопотанні ст.. слідчого і додані до нього докази, досліджені в судовому засіданні, на мінімальному рівні підтверджують, що існують факти та інформація, які переконують у тому, що ОСОБА_5 могла вчинити кримінальне правопорушення за наведених обставин, а наявні в матеріалах клопотання докази у їх сукупності та взаємозв`язку є достатніми для висновку, що підозра не є вочевидь необґрунтованою та відповідає стандарту переконання «обґрунтована підозра».

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1статті 177 КПК України).

Так, у клопотанні ст.. слідчим заявлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризику переховування від органу досудового розслідування та суду; незаконного впливу на свідка.

Щодо ризику переховування від органів досудового розслідування та суду.

Так, ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду) об`єктивно існує, бо підозрювана, усвідомлюючи тяжкість можливого покарання у виді позбавлення волі строком від 7 до 15 років, яке їй загрожує у разі визнання її винуватою у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Щодо ризику незаконно впливати на свідка у цьому ж кримінальному провадженні.

Так, ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України (незаконний вплив на свідка) об`єктивно існує, бо підозрювана може незаконно впливати на нього з метою зміни показів, оскільки перебуває з ним в дружніх стосунках.

Враховує, що інкримінований ОСОБА_5 злочин належить до категорії особливо тяжких, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 7 до 15 років; доведення стороною обвинувачення наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 даного кримінального правопорушення; доведення існування ризиків: переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконного впливу на свідка, а також те, що ОСОБА_5 не заміжня, на утриманні нікого не має, офіційно не працевлаштована, раніше не судима, що, на переконання слідчого судді, дає певну характеристику особі підозрюваної. Зважаючи на вищевикладені обставини у сукупності, слідчий суддя переконаний, що стороною обвинувачення доведено необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При цьому обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею не встановлено.

Застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти встановленим під час судового розгляду ризикам.

Так, особисте зобов`язання не зможе перешкодити можливості переховування підозрюваним; вчинення ним іншого кримінального правопорушення. Жодних звернень щодо передачі ОСОБА_5 на поруки не надходило. Домашній арешт щодо ОСОБА_5 застосувати також недоцільно.

Отже з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення /злочину/, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 доведення стороною обвинувачення наявності обґрунтованої підозри та існування ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також дані про особу підозрюваного, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати щодо підозрюваної ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. За таких обставин, клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Зважаючи на відомі обставини кримінального провадження, на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», слідчий суддя приходить до висновку про доведеність обставин, які виправдовують тримання підозрюваного під вартою.

Що стосується заявленого стороною захисту клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, то слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що відомостей щодо неможливого застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчому судді не надано. Тому, суд вважає за можливе у задоволенні сторони захисту відмовити.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, вважаю неможливим визначення застави для підозрюваного.

Строк тримання під вартою підозрюваного не може перевищувати 60 днів, рахуючи з 10.06.2025 року.

На підставі наведеного та керуючись ст. 176-178, 182, 183 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ст.. слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 , по кримінальному провадженню, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.07.2025 за № 0000747 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України задовольнити.

Обрати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк дії ухвали 60 днів рахуючи з 18-00 год. 10 липня 2025 року до 18-00 год. 07 вересня 2025 року.

У задоволенні клопотання сторонни захисту відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1