справа № 208/5183/23
провадження № 1-кп/208/413/23
УХВАЛА

25 березня 2025 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого, судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,

у відкритому судовому засіданні по справі кримінального провадження № 0000455, відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Дніпродзержинська, громадянина України, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого,

який обвинувачується за ч.4 ст. 185, ч.4 ст. 186 КК України, розглянувши клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу, -

ВСТАНОВИВ:

В провадження Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області знаходиться зазначена справа. Обвинуваченому обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

По справі оголошено всі письмові матеріали справи, допитані потерпіла, свідки, оголошені письмові матеріали та переглянуто відеоматеріали.

Сторона захисту заявила клопотання про допит свідка захисту, який на теперішній час хворіє та орієнтовно виписується з лікарні в середині квітня 2025 року.

Стороною обвинувачення заявлено клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, яке аргументовано тим, що останній обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого злочину, є раніше неодноразово судимим за умисні, тяжкі злочини проти чужої власності. З огляду на термін покарання передбачений законом за інкриміноване кримінальне правопорушення, існує ризик переховування Байдуж від суду, вчинення іншого злочину. На теперішній час, за вироками інших судів, які набрали законної сили, Байдуж засуджений до покарання у виді 5-ти та 2-х років позбавлення волі.

Адвокат та обвинувачений, кожен окремо, залишили розгляд клопотання прокурора на розсуд суду.

Суд розглянувши клопотання, вислухав учасників судового засідання, встановив наступне.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду.

Згідно ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних ЄСПЛ у справах «Харченко проти України», «Лабіта проти Італії», «Летельє проти Франції» неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; ризик переховування від суду; можливість вчинення іншого правопорушення особою; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

У рішенні по справі «W. проти Швейцарії» ЄСПЛ зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилятись від слідства.

З матеріалів справи вбачається, що Байдуж на теперішній час обґрунтовано, а саме в достатній мірі для розгляду клопотання прокурора, обвинувачуються у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, за один з яких (грабіж) чинним законодавством передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років.

ЄСПЛ у своєму рішенні по справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу, сприяти якому має і тримання особи під вартою.

Судом встановлено, що ОСОБА_8 є раніше неодноразово судимим за умисні, тяжкі, корисливі злочини, неодноразово відбував покарання в місцях позбавлення волі, останній раз, зі слів, звільнившись у листопаді 2022 року. Вироком Баглійського райсудів міста від 18.09.2023 року, ОСОБА_8 засуджений за ст. 185 ч.4 КК України до 5-ти років позбавлення волі. Вирок зазначеного суду набрав законної сили. Окремо, вироком Синельниківського міськрайоного суду Дніпропетровської області від 26.09.2023 року, ОСОБА_8 засуджений за ст. 391 КК України до двох років позбавлення волі. Вирок зазначеного суду набрав законної сили.

Суд вважає про доведеність ризиків застосування до Байдуж запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обраний запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості діяння, яке інкриміновано.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 181-184, 331 КПК України, суд

у х в а л и в :

Клопотання прокурора задовольнити.

Строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити строком до 22.05.2025 року.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, протягом 5-ти днів з дня її проголошення.

Головуючий, суддя ОСОБА_1