УХВАЛА

Справа № 495/7607/17

Номер провадження 1-кп/495/1/2025

11 серпня 2025 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_3 ,

обвинуваченого(в режимі відеоконференції) ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 ,

захисник (в режимі відеоконференції) ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисник (в режимі відеоконференції) ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 ,

розглянувши клопотання прокурора Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_3

про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 127, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 153, ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 189, ч. 3 ст. 300, ч. 5 ст. 301 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.06.2017 року за № 0001726,

встановив:

У провадженні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області перебувають матеріли кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 152, ч. 2 ст.153, ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 189, ч. 3 ст. 300, ч. 5 ст. 301, ч. 2 ст. 185, ст. 395 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ст. 127, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 153, ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 189, ч. 3 ст. 300, ч. 5 ст. 301 КК України.

Прокурор Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченої ОСОБА_8 .

Вказане клопотання мотивовано тим, що ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 18.06.2025 у даній кримінальній справі відносно ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання до 16.08.2025 включно та покладено на ОСОБА_8 обов`язки, серед яких є: з`являтись за першим викликом на виклик прокурора або суду, а в разі неможливості з`явитись через поважні причини завчасно повідомляти про це посадову особу або орган, що здійснив виклик. В судове засідання, яке призначене 25.06.2025 ОСОБА_8 не з`явилась, завчасно не повідомила прокурора та суд про причини своєї неявки. Захисником ОСОБА_8 25.06.2025 в судовому засіданні надано копію довідки про те, що ОСОБА_8 знаходиться з 24.06.2025 на амбулаторному лікуванні по 08.07.2025. В судове засідання, яке призначене 05.08.2025 обвинувачена ОСОБА_8 не з`явилась, документи, які підтверджують поважність її неявки, до суду не надано. На підставі вищезазначеного, є підстави вважати, що обвинувачена ОСОБА_8 переховується від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за свої злочини. Відповідно до вимог п. 4 ч.1 ст. 184 КПК України встановлено наявність ризиків, передбачених у п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 покладається на необхідність запобігання спробам переховуватися від суду, а також скоєння інших кримінальних правопорушень.

Прокурор Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити з підстав в ньому наведених.

Обвинувачена ОСОБА_8 та її захисник адвокат ОСОБА_7 просили відмовити у задоволені та обрати більш м`який запобіжних захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки обвинувачена не з`явилась до суду лише один раз оскільки була не повідомлена про час та місце засідання.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_6 вказане клопотання залишили на розсуд суду.

Суд, розглянувши клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 заслухавши доводи прокурора, думку обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до наступного висновку.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Також, враховуючи вимоги ч. 3 ст. 199 КПК України, суддя під час розгляду клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою крім обставин, зазначених у статті 194 КПК України, має з`ясувати чи наявні обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, та обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно зіст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжний західу вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: 1) до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний,обвинувачений невиконав обов`язки, покладені на нього при застосуванні іншого, раніше обраного запобіжного заходу, або не виконав у встановленому порядку вимог щодо внесення коштів як застави та надання документа, що це підтверджує; 2) до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину; 3) до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину; 4) до раніше не судимої особи,яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років; 5)до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачуєтьсяу вчиненнізлочину,за якийзаконом передбаченопокарання увиді позбавленняволі настрок понадтри роки; 6) до особи, яку розшукують компетентні органи іноземної держави за кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким може бути вирішено питання про видачу особи (екстрадицію) такій державі для притягнення до кримінальної відповідальності або виконання вироку, в порядку і на підставах, передбаченихрозділом ІХцього Кодексуабо міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Відповідно дост. 177 КПК Україниметою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно ізст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Крім того, суддя враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що наявність підстав для тримання під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, якщо цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Згідно правової позиції викладеної в рішенні ЄСПЛ «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

У рішенні у справі «Баришевський проти України», що було ухвалено 26.02.2015 р. Європейський суд констатував порушення п.3 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки національні судові органи, приймаючи рішення про продовження строку тримання заявника під вартою, обґрунтували таке рішення за допомогою шаблонних формулювань, не розглядаючи індивідуальне становище заявника.

Таким чином, обґрунтування доцільності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повинно відповідати ризикам та обставинам, що передбачені статтями 177, 178 КПК України, у їх зіставленні з конкретними фактами, встановленими учасниками судового провадження.

Щодо наявності достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбаченихст.177КПК Україниі на які вказує прокурор.

Вирішуючи питання наявності ризиків, які дають підстави судді застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суддя не вважає доведеним ризик, що обвинувачена може переховуватися від органів досудового розслідування або суду.

Оцінюючи можливість застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, суддя зазначає таке.

Частиною 4 ст.194 КПК України передбачено, що уразі, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини 1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини 1 цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною 5 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного слідчим та прокурором обґрунтування клопотання.

При розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор довів обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини 1 ст. 194 КПК України, але не довів обставини, передбачені пунктом 3 частини 1 цієї статті, тому доцільно застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.

На переконання суду, застосування щодо ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, буде достатнім для забезпечення виконання обвинуваченою покладених на неї процесуальних обов`язків та для запобігання реалізації ним встановлених ризиків. Ця позиція суду обґрунтовується сукупністю усіх без винятку обставин, наведених раніше у цій ухвалі, в тому числі процесуальною поведінкою обвинуваченої, яка раніше не порушувала запобіжний захід визначений судом, а також розуміння обвинуваченою негативних наслідків для себе у випадку порушення встановлених обов`язків.

Тому вирішуючи питання про відмову в задоволенні клопотання прокурора суд враховує вимоги п.п.3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно яких обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою, при цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а також загальну спрямованість реформи кримінального судочинства на гуманізацію та підвищення гарантій захисту прав особи, згідно з якими тримання особи під вартою має бути винятковим запобіжним заходом.

Отже, прокурором не доведено обставин, які б свідчили про можливість запобігти цим ризикам виключно шляхом застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суддя дійшов висновку про можливість застосування до обвинуваченого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою.

Запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту зможе забезпечити належну поведінку обвинуваченого, виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти існуючим ризикам. Обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту не порушує права та свободи обвинуваченого, зважаючи на наявні ризики.

Відповідно до положень ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Вказані обставини свідчать про можливість запобігти існуючим ризикам у цьому кримінальному провадженні шляхом застосування до ОСОБА_8 необхідного і достатнього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем її фактичного проживання, з покладанням на неї певних додаткових обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст.177-178, 181КПК України суд,-

постановив:

клопотання прокурора Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_3 задовольнити частково.

Застосувати стосовно обвинуваченої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем її проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 на 60 днів - до 09.10.2025 року включно.

Покласти на ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:

-з`являтись за першим викликом на виклик прокурора або суду, а в разі неможливості з`явитись через поважні причини - завчасно повідомляти про це посадову особу або орган, що здійснив виклик;

-не відлучатись за межі Білгород-Дністровського району без дозволу судді у провадженні якого знаходиться справа;

-повідомляти суддю, у провадженні якого знаходиться кримінальна справа, про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою - в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено та оголошено о 16:20 год. 11.08.2025 року.

Суддя ОСОБА_1