УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2025 року

слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора другого відділу управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях органів безпеки Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000296 від 04.03.2025

ВСТАНОВИВ:

В провадженні слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва перебуває вищевказане клопотання.

Клопотання обґрунтовано тим, що Головним слідчим управлінням Служби безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000296 від 04.03.2025 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 3 ст. 369, ст. 368-5 КК України (матеріали досудового розслідування виділені в окреме провадження з кримінального провадження № 0000563 від 20.06.2024).

Досудовим розслідування встановлено, що у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації (далі - РФ) проти України, Указами Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 з 05.30 години 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб, № 65/2022 від 24.02.2022 оголошено проведення загальної мобілізації протягом 90 діб. Дія зазначених Указів неодноразово продовжувалася, зокрема до цього часу.

Відповідно до пп. 2 п. 8 Указу Президента України від 24.02.2022 № 65/2022 місцевим органам виконавчої влади у взаємодії з територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, за участю органів місцевого самоврядування та із залученням підприємств, установ та організацій усіх форм власності, фізичних осіб - підприємців організувати та забезпечити в установленому порядку здійснення призову військовозобов`язаних, резервістів на військову службу, їх доставки до військових частин та установ Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших військових формувань України;

Згідно з вимогами ст. ст. 17, 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України. Статті 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» № 2232-XII від 25.03.1992 визначають, що військовий обов`язок встановлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення Збройних Сил України військовослужбовцями.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про військову службу та військовий обов`язок» визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Водночас відповідно до п. 3 ч. 6 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки підлягають громадяни України, які визнані непридатними до військової служби.

Згідно з п. 1.2 наказу Міністерства оборони України № 402 від 14.08.2008 «Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України» (далі - Наказ) військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Відповідно до 2.1 Наказу для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі). Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК приймають постанови. Постанови ВЛК оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання штатної військово-лікарської комісії. Пункт 1.4 Наказу зазначає, що медичний огляд резервістів, військово-зобов`язаних, які призиваються та проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період проводиться ВЛК ТЦК та СП, гарнізонними (госпітальними) ВЛК.

Згідно з п. 2.5 Наказу ВЛК ТЦК та СП віднесено до позаштатних постійно діючих ВЛК. Пунктом 2.8.1. Наказу визначено, що персональний склад ВЛК при районному (міському), обласному ТЦК та СП визначається наказами відповідних керівників ТЦК та СП на підставі наданої начальником (керівником) закладу охорони здоров`я (установи) інформації про перелік медичних працівників, які залучаються до роботи ВЛК при районному (міському), обласному ТЦК та СП, із зазначенням їх спеціальностей.

Відповідно до п. 3.8 Наказу під час дії особливого періоду постанови ВЛК районних, міських ТЦК та СП про непридатність до військової служби військовозобов`язаних оформлюються свідоцтвами про хворобу у трьох примірниках, які не пізніше десятиденного строку з дня закінчення медичного огляду та перевірки ВЛК обласних (Київського та Севастопольського міських) ТЦК та СП, направляються на затвердження до штатних ВЛК згідно адміністративно-територіальної зони відповідальності за проведення військово-лікарської експертизи.

Установлено, що ОСОБА_4 , наказом Головнокомандувача Збройних Сил України № 1172 від 31.08.2022 призначений на посаду начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до функціональних обов`язків начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , затверджених 25.12.2023 начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 , перебуваючи в займаній посаді, серед іншого, відповідав за:

- військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів;

- мобілізаційну готовність територіального центру комплектування та соціальної підтримки;

- організацію, планування та здійснення контролю за роботою підпорядкованих відділів;

- підготовку, виховання, військову та трудову дисципліну, морально-психологічний стан особового складу;

- організацію роботи та контроль за здійсненням заходів щодо запобігання корупції;

- ефективне і цільове використання бюджетних коштів та майна, закріпленого за ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

- своєчасне та повне виконання завдань , покладених на ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Також, відповідно до функціональних обов`язків начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , затверджених 25.12.2023 начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 , займаючи посаду начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , серед іншого, зобов`язаний організовувати:

- розроблення та уточнення плану проведення мобілізації людських і транспортних ресурсів на території Бучанського району, а також разом із Бучанською РДА, органами місцевого самоврядування розроблення та виконання плану заходів щодо утримання бази мобілізаційного розгортання та готовності до використання за призначенням;

- залучення та відбір громадян на військову службу за контрактом у Збройних Силах України у планових показниках, доведеними вищими штабами, їх вивчення, оформлення документів особової справи та направлення до військових частин (навчальних центрів) для прийняття на військову службу за контрактом та вступу на навчання до ВВНЗ та ВНП ВНЗ;

- забезпечувати разом з Бучанською РДА, органами місцевого самоврядування виконання плану проведення мобілізації людських і транспортних ресурсів на території Бучанського району;

- здійснювати контроль за веденням військового обліку військовозобов`язаних та призовників, бронюванням військовозобов`язаних на період мобілізації та на воєнний час в Бучанській РДА, інших державних органах, органах місцевого самоврядування та на підприємствах (крім Служби безпеки України);

- здійснювати контроль за правомірністю видачі громадянам документів військового обліку, посвідчень та інших документів;

- проводити аналіз стану мобілізаційної готовності та службової діяльності ІНФОРМАЦІЯ_5 , визначати заходи щодо їх вдосконалення;

- виконання вимог законодавства у сфері запобігання та протидії корупції.

Досудовим розслідуванням установлено, що не пізніше липня 2024 року, ОСОБА_4 , обіймаючи посаду начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 , вирішив сприяти військовозобов`язаним ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в ухиленні від призову до лав Збройних Сил України під час мобілізації.

З цією метою ОСОБА_4 вирішив перешкодити законній діяльності Центральної військово-лікарської комісії (далі - ЦВЛК) ЗСУ, забезпечити незаконне затвердження постанов військово-лікарських комісій щодо непридатності до військової служби ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 уповноваженими особами ЦВЛК ЗСУ, та на цій підставі у подальшому виключити вказаних військовозобов`язаних з військового обліку.

Згідно з п. 2.3.1 Наказу ЦВЛК є органом військового управління, який здійснює керівництво ВЛК регіонів у Збройних Силах України та є керівним органом із військово-лікарської експертизи в Збройних Силах України.

Відповідно до п. 2.3.4 Наказу ЦВЛК має право розглядати, переглядати, скасовувати, відміняти, затверджувати, не затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК Збройних Сил України.

Крім цього, згідно з п. 2.3.2. Наказу начальник ЦВЛК безпосередньо підпорядковується командувачу Медичних сил Збройних Сил України. Усі штатні ВЛК Збройних Сил України безпосередньо підпорядковуються начальнику ЦВЛК.

Враховуючи викладене, ОСОБА_4 вирішив надати неправомірну вигоду ОСОБА_8 , який проходив військову службу на посаді начальника комісії - голови військово-лікарської комісії Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України (Наказ Командувача медичних сил ЗСУ № 99 від 06.05.2024) і, на його думку, міг забезпечити безперешкодне затвердження постанов ВЛК про непридатність військовозобов`язаних ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до військової служби, для подальшого їх виключення з військового обліку.

З цією метою, 24.07.2024, близько 11 години 20 хвилин, ОСОБА_4 особисто прибув до адміністративної будівлі ЦВЛК ЗСУ, яка знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Госпітальна, 16, для зустрічі з ОСОБА_8 .

Під час зустрічі з ОСОБА_8 ОСОБА_4 передав йому супровідний лист від начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 за вих. № 1/4218 від 28.06.2024 з документами щодо ОСОБА_5 , супровідний лист від начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 вих. № 9/4878 від 19.07.2024 з документами щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , і наполягав на затвердженні постанов відповідних ВЛК про непридатність вказаних осіб. Надалі, ОСОБА_4 , усвідомлюючи що діє на шкоду Збройним Силам України, повідомив ОСОБА_8 , що особи, документи відносно яких він приніс на затвердження, готові «допомогти», це «його люди», а ОСОБА_6 та ОСОБА_7 він знає особисто.

На це ОСОБА_8 повідомив ОСОБА_4 , що в робочому порядку працівника ЦВЛК ЗСУ перевірять вказані документи та відповідно до наказу Міністра оборони України документація повинна пройти від районного ТЦК та СП до ІНФОРМАЦІЯ_8 з метою перевірки, а надалі повинна направлятись до ЦВЛК за затвердження.

У подальшому, 02.08.2024, близько 20.00 години, на вулиці, біля кафе «BARVY», яке розташоване за адресою: м. Київ, вул. Мечникова, 3,

ОСОБА_4 запропонував ОСОБА_8 сісти до автомобіля марки «Volkswagen Tuareg», д.н.з. НОМЕР_1 .

Сівши до автомобіля, ОСОБА_4 , діючи з метою забезпечити безперешкодне затвердження постанови ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_7 щодо ОСОБА_5 , постанов ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_6 щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , перешкоджаючи законній діяльності ЦВЛК ЗСУ та відповідних центрів комплектування та соціальної підтримки, надав начальнику ЦВЛК ЗС України ОСОБА_8 , який є службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірну вигоду у розмірі 1 500 доларів США, з метою забезпечити ухилення від призову на військову службу військовозобов`язаних ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Передавши грошові кошти ОСОБА_4 зазначивши, що після затвердження постанов ВЛК надасть іншу частину неправомірної вигоди.

Після цього, 07.08.2024, близько 19 години 35 хвилин, ОСОБА_4 , вважаючи, що ОСОБА_8 забезпечено затвердження постанови ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_7 щодо ОСОБА_5 , постанов ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_6 щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про непридатність до військової служби, перебуваючи в автомобілі «Volkswagen Tuareg», д.н.з. НОМЕР_1 , за адресою: м. Київ, бульвар Лесі Українки, 3, надав начальнику ЦВЛК ЗСУ ОСОБА_8 , який є службовою особою, яка займає відповідальне становище, іншу частину неправомірної вигоди у розмірі 1 500 доларів США.

Враховуючи, викладене ОСОБА_4 , 02.08.2024 та 07.08.2024, перебуваючи на території Печерського району м. Києва (вул. Мечникова, 3 та бульвар Лесі Українки, 3 відповідно) з метою безперешкодного затвердження ЦВЛК ЗС України постанови ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_7 щодо ОСОБА_5 , постанов ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_6 щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про непридатність до військової служби, надав начальнику ЦВЛК ЗС України ОСОБА_8 , який є службовою особою, що займає відповідальне становище, неправомірну вигоду у загальному розмірі 3 000 доларів США.

Крім того, 24 лютого 2022 року указом Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України.

Цього ж дня у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України Президентом України видано указ № 65/2022 «Про загальну мобілізацію», яким зокрема зобов`язано місцеві органи виконавчої влади у взаємодії з територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки (далі - ТЦК та СП) за участю органів місцевого самоврядування та із залученням підприємств, установ та організацій усіх форм власності, фізичних осіб - підприємців організувати та забезпечити в установленому порядку своєчасне оповіщення громадян, які призиваються на військову службу.

Згідно ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно зі ст. 3 Закону України «Про Збройні Сили України» до структури Збройних Сил України входять органи військового управління, з`єднання, військові частини, вищі військові навчальні заклади, військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти, установи та організації, що не належать до видів та окремих родів військ (сил) Збройних Сил України.

Відповідно до п. 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки (далі - Положення), затвердженого Постановою КМУ від 23.02.2022 № 154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Пунктом 9 Положення передбачено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань здійснюють заходи щодо призову громадян на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, та на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.

На виконання вказаних вище норм, вимог Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» № 3543-XII від 21.10.1993, Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» № 2232-XII від 25.03.1992, Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України № 1487 від 30.12.2022, Положення про ТЦК та СП, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України № 154 від 23.02.2022, Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України № 560 від 16.05.2024, представники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, зокрема ІНФОРМАЦІЯ_6 , здійснюють заходи щодо призову військовозобов`язаних та резервістів під час мобілізації.

Досудовим розслідуванням установлено, що не пізніше липня 2024 року, ОСОБА_4 , обіймаючи посаду начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 , вирішив сприяти військовозобов`язаним ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в ухиленні від призову до лав Збройних Сил України під час мобілізації.

З цією метою ОСОБА_4 вирішив перешкодити законній діяльності Центральної військово-лікарської комісії (далі - ЦВЛК) ЗСУ, забезпечити незаконне затвердження постанов військово-лікарських комісій щодо непридатності до військової служби ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 уповноваженими особами ЦВЛК ЗСУ, та на цій підставі у подальшому виключити вказаних військовозобов`язаних з військового обліку.

Згідно з п. 2.3.1 Наказу ЦВЛК є органом військового управління, який здійснює керівництво ВЛК регіонів у Збройних Силах України та є керівним органом із військово-лікарської експертизи в Збройних Силах України.

Відповідно до п. 2.3.4 Наказу ЦВЛК має право розглядати, переглядати, скасовувати, відміняти, затверджувати, не затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК Збройних Сил України.

Крім цього, згідно з п. 2.3.2. Наказу начальник ЦВЛК безпосередньо підпорядковується командувачу Медичних сил Збройних Сил України. Усі штатні ВЛК Збройних Сил України безпосередньо підпорядковуються начальнику ЦВЛК.

Враховуючи викладене, ОСОБА_4 , з метою перешкодити законній діяльності ЦВЛК як органу управління Збройних Сил України, вирішив надати неправомірну вигоду ОСОБА_8 , який проходив військову службу на посаді начальника комісії - голови військово-лікарської комісії Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України (Наказ Командувача медичних сил ЗСУ № 99 від 06.05.2024) і, на його думку, міг забезпечити безперешкодне затвердження постанов ВЛК про непридатність військовозобов`язаних ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до військової служби, для подальшого їх виключення з військового обліку.

З цією метою, 24.07.2024, близько 11 години 20 хвилин, ОСОБА_4 особисто прибув до адміністративної будівлі ЦВЛК ЗСУ, яка знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Госпітальна, 16, для зустрічі з ОСОБА_8 .

Під час зустрічі з ОСОБА_8 ОСОБА_4 передав йому супровідний лист від начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 за вих. № 1/4218 від 28.06.2024 з документами щодо ОСОБА_5 , супровідний лист від начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 вих. № 9/4878 від 19.07.2024 з документами щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , і наполягав на затвердженні постанов відповідних ВЛК про непридатність вказаних осіб. Надалі, ОСОБА_4 , усвідомлюючи що діє на шкоду Збройним Силам України, повідомив ОСОБА_8 , що особи, документи відносно яких він приніс на затвердження, готові «допомогти», це «його люди», а ОСОБА_6 та ОСОБА_7 він знає особисто.

На це ОСОБА_8 повідомив ОСОБА_4 , що в робочому порядку працівника ЦВЛК ЗСУ перевірять вказані документи та відповідно до наказу Міністра оборони України документація повинна пройти від районного ТЦК та СП до ІНФОРМАЦІЯ_8 з метою перевірки, а надалі повинна направлятись до ЦВЛК за затвердження.

У подальшому, 02.08.2024, близько 20.00 години, на вулиці, біля кафе «BARVY», яке розташоване за адресою: м. Київ, вул. Мечникова, 3, ОСОБА_4 запропонував ОСОБА_8 сісти до автомобіля марки «Volkswagen Tuareg», д.н.з. НОМЕР_1 .

Сівши до автомобіля, ОСОБА_4 , діючи з метою забезпечити безперешкодне затвердження постанови ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_7 щодо ОСОБА_5 , постанов ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_6 щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , перешкоджаючи законній діяльності ЦВЛК ЗСУ та відповідних центрів комплектування та соціальної підтримки, надав начальнику ЦВЛК ЗС України ОСОБА_8 , який є службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірну вигоду у розмірі 1 500 доларів США, з метою забезпечити ухилення від призову на військову службу військовозобов`язаних ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Передавши грошові кошти ОСОБА_4 зазначивши, що після затвердження постанов ВЛК надасть іншу частину неправомірної вигоди.

Після цього, 07.08.2024, близько 19 години 35 хвилин, ОСОБА_4 , вважаючи, що ОСОБА_8 забезпечено затвердження постанови ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_7 щодо ОСОБА_5 , постанов ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_6 щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про непридатність до військової служби, перебуваючи в автомобілі «Volkswagen Tuareg», д.н.з. НОМЕР_1 , за адресою: м. Київ, бульвар Лесі Українки, 3, надав начальнику ЦВЛК ЗСУ ОСОБА_8 , який є службовою особою, яка займає відповідальне становище, іншу частину неправомірної вигоди у розмірі 1 500 доларів США.

Враховуючи, викладене ОСОБА_4 , 02.08.2024 та 07.08.2024, перебуваючи на території Печерського району м. Києва (вул. Мечникова, 3 та бульвар Лесі Українки, 3 відповідно) з метою безперешкодного затвердження ЦВЛК ЗСУ постанови ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_7 щодо ОСОБА_5 , постанов ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_6 щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про непридатність до військової служби, надав начальнику ЦВЛК ЗСУ ОСОБА_8 , який є службовою особою, що займає відповідальне становище, неправомірну вигоду у загальному розмірі 3 000 доларів США.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_4 , військовозобов`язаних ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які перебували на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_6 виключено з військового обліку, що призвело до зменшення мобілізаційного ресурсу Збройних сил України.

Дії ОСОБА_4 призвели до ухилення військовозобов`язаних від військової служби, зменшення кількості мобілізаційних ресурсів (військовозобов`язаних), що у свою чергу ставить під загрозу терміни та обсяги виконання заходів комплектування військово-організаційних структур Збройних Сил України, та виконання завдань з протидії збройній агресії РФ.

Таким чином, ОСОБА_4 , вчинив дії спрямовані на забезпечення ухилення військовозобов`язаних від призову на військову службу під час мобілізації та незаконне затвердження ЦВЛК ЗСУ постанови ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_7 щодо ОСОБА_5 , постанов ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_6 щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , чим перешкодив призову вказаних громадян на військову службу під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_7 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , відповідно, а також законній діяльності ЦВЛК ЗСУ щодо перевірки зазначених постанов ВЛК.

Разом з цим установлено, що ОСОБА_4 , обіймаючи посаду начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 був особою, уповноваженою на виконання функцій держави, зазначеною у підпункті «б» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції».

Водночас, в ході досудового розслідування встановлено, що після зайняття посади начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 , особами пов`язаними ОСОБА_4 , за дорученням останнього здійснено набуття необґрунтованих активів на загальну суму 21 160 184 гривні, а саме:

- житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , вартістю 1 900 000 гривень, який набуто 22.12.2022 на підставі договору купівлі-продажу ОСОБА_9 (теща ОСОБА_4 );

- земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0091, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , вартістю 436 326 гривень, яку набуто 25.09.2023 на підставі договору купівлі-продажу ОСОБА_9 , від імені якої діяла ОСОБА_10 (дружина ОСОБА_4 ), довіреність від 19.09.2023;

- земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0028, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , вартістю 386 979 гривень, яку набуто 14.05.2024 на підставі договору купівлі-продажу ОСОБА_9 , від імені якої діяла ОСОБА_10 (дружина ОСОБА_4 ), довіреність від 19.09.2023;

- об`єкт незавершеного будівництва, а саме: житлового будинку, розміщеного на земельній ділянці з кадастровим номером :03:001:0091, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , вартість будівельних матеріалів якого складає 1 243 709 гривень;

- квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , вартістю 1 380 000 гривень, яка набута на підставі договору дарування від 02.05.2024 ОСОБА_9 , від імені якої діяла ОСОБА_10 (дружина ОСОБА_4 ), довіреність від 19.09.2023;

- транспортного засобу марки та моделі TOYOTA COROLLA, 2023 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , вартістю 1 039000 гривень, який набуто 04.01.2024 ОСОБА_11 (мати ОСОБА_4 );

- транспортного засобу марки та моделі SEAT LEON, 2019 року випуску, номер кузова НОМЕР_3 , вартістю 310 000 гривень, який набуто 12.04.2023 ОСОБА_11 (мати ОСОБА_4 );

- грошових коштів у розмірі 14 464 170 гривень (еквівалент 350 000 долларів США), які виявлено та вилучено 15.08.2024 під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 .

Досудовим розслідуванням встановлено відсутність фінансової спроможності у ОСОБА_4 , членів його сім`ї та близьких осіб на набуття вищевказаного рухомого/нерухомого майна, грошових активів, виявлених за місцем його проживання. Водночас встановлено можливість ОСОБА_4 опосередковано вчиняти щодо зазначених активів дії, тотожні за змістом здійсненню права розпорядження ними.

Відповідно до п. 2 примітки ст. 368-5 КК України під набуттям активів слід розуміти набуття їх особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, у власність, а також набуття активів у власність іншою фізичною або юридичною особою, якщо доведено, що таке набуття було здійснено за дорученням особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, або що особа, уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, може прямо чи опосередковано вчиняти щодо таких активів дії, тотожні за змістом здійсненню права розпорядження ними.

Враховуючи викладене, ОСОБА_4 у період з 31.08.2022 по 15.08.2024 набув активи, вартість яких перевищує його законні доходи на 21 160 184 гривні, тобто більш ніж на шість тисяч п`ятсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 3 ст. 369, ст. 368- 5 КК України.

У ході досудового розслідування, 16.08.2024 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1, ч. 3 ст. 369 КК України.

У подальшому, 05.09.2024 ОСОБА_4 , повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1, ч. 3 ст. 369, ст. 368-5 КК України.

Також, 04.03.2025 ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 3 ст. 369, ст. 368-5 КК України.

Санкція інкримінованого підозрюваному ОСОБА_4 злочину, зокрема ч. 3 ст. 369 КК України передбачає додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Таким чином, відповідно до обгрунтованого висновку НАЗК щодо виявлення ознак корупційного кримінального правопорушення від 28.01.2025, в період 2022-2024 років близькими особами суб`єкта декларування (підозрюваного ОСОБА_4 ), а саме: тещею ОСОБА_9 , матір`ю ОСОБА_11 за дорученням суб`єкта декларування здійснено набуття необгрунтованих активів на загальну суму 21 160 184 гривень, серед яких:

-транспортний засіб марки та моделі Toyota Corolla, 2023 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , вартістю 1 039 000 грн.;

-транспортний засіб марки та моделі Seat Leon, 2019 року випуску, номер кузова НОМЕР_3 , вартістю 310 000 гривень.

Відповідно до реєстраційної картки транспортного засобу, автомобіль марки Toyota Corolla, 2023 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_4 , попередній державний номерний знак НОМЕР_5 , перебуває у власності ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , РНОКПП НОМЕР_6 .

Крім того, відповідно до реєстраційної картки транспортного засобу, автомобіль марки Seat Leon, 2019 року випуску, номер кузова НОМЕР_3 , державний номерний знак НОМЕР_7 , перебуває у власності ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , РНОКПП НОМЕР_6 .

За результатами проведеного досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_11 набула транспортні засоби марки Toyota Corolla та Seat Leon за ціною нижче ринкової, та була обізнана з обставинами їх набуття (п. 3 ч. 1 ст. 96-2 КК України).

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Метою арешту майна є забезпечення можливої спеціальної конфіскації майна.

Враховуючи викладене прокурор просить накласти арешт.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, просив слідчого суддю його задовольнити.

Слідчий суддя вважає за необхідне здійснити розгляд клопотання без участі власника майна, відповідно до вимог ч. 2 ст. 172 КПК України, з метою забезпечення арешту майна.

Заслухавши пояснення прокурора, вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, Головним слідчим управлінням Служби безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000296 від 04.03.2025 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 3 ст. 369, ст. 368-5 КК України (матеріали досудового розслідування виділені в окреме провадження з кримінального провадження № 0000563 від 20.06.2024).

Досудовим розслідуванням встановлено відсутність фінансової спроможності у ОСОБА_4 , членів його сім`ї та близьких осіб на набуття вищевказаного рухомого/нерухомого майна, грошових активів, виявлених за місцем його проживання. Водночас встановлено можливість ОСОБА_4 опосередковано вчиняти щодо зазначених активів дії, тотожні за змістом здійсненню права розпорядження ними.

Відповідно до п. 2 примітки ст. 368-5 КК України під набуттям активів слід розуміти набуття їх особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, у власність, а також набуття активів у власність іншою фізичною або юридичною особою, якщо доведено, що таке набуття було здійснено за дорученням особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, або що особа, уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, може прямо чи опосередковано вчиняти щодо таких активів дії, тотожні за змістом здійсненню права розпорядження ними.

Відповідно до висновку НАЗК щодо виявлення ознак корупційного кримінального правопорушення від 28.01.2025, в період 2022-2024 років близькими особами суб`єкта декларування (підозрюваного ОСОБА_4 ), а саме: тещею ОСОБА_9 , матір`ю ОСОБА_11 за дорученням суб`єкта декларування здійснено набуття необгрунтованих активів на загальну суму 21 160 184 гривень, серед яких:

-транспортний засіб марки та моделі Toyota Corolla, 2023 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , вартістю 1 039 000 грн.;

-транспортний засіб марки та моделі Seat Leon, 2019 року випуску, номер кузова НОМЕР_3 , вартістю 310 000 гривень.

Відповідно до реєстраційної картки транспортного засобу, автомобіль марки Toyota Corolla, 2023 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_4 , попередній державний номерний знак НОМЕР_5 , перебуває у власності ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , РНОКПП НОМЕР_6 .

Крім того, відповідно до реєстраційної картки транспортного засобу, автомобіль марки Seat Leon, 2019 року випуску, номер кузова НОМЕР_3 , державний номерний знак НОМЕР_7 , перебуває у власності ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , РНОКПП НОМЕР_6 .

Положеннями статті 131 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення спеціальної конфіскації.

Відповідно до ч. 4 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за ціною, вищою чи нижчою за ринкову вартість, і знала або повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій з ознак, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.

За результатами проведеного досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_11 набула транспортні засоби марки Toyota Corolla та Seat Leon за ціною нижче ринкової, та була обізнана з обставинами їх набуття (п. 3 ч. 1 ст. 96-2 КК України).

Частиною 10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Положеннями ч. 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З урахуванням викладеного, арешт майна з огляду на положення, передбачені п.1 ч. 2 та ч. 3 ст. 170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Крім того, відповідно до положень ч. 1 ст. 961 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого частиною першою статті 150, статтею 154, частинами другою і третьою статті 1591, частиною першою статті 190, статтею 192, частиною першою статей 204, 2091, 210, частинами першою і другою статей 212, 2121, частиною першою статей 222, 229, 2391, 2392, частиною другою статті 244, частиною першою статей 248, 249, частинами першою і другою статті 300, частиною першою статей 301, 302, 310, 311, 313, 318, 319, 362, статтею 363, частиною першою статей 3631, 3641, 3652 цього Кодексу.

Згідно з п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 962 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави.

Водночас, при вирішенні клопотання сторони обвинувачення, слідчий суддя враховує, що закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, фактичні обставини кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави для накладення арешту вказаного у клопотанні прокурора майна, з метою забезпечення можливої спеціальної конфіскації майна.

При цьому слідчий суддя, дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали кримінального провадження не знаходить у висновках органу досудового розслідування при зверненні з клопотанням про накладення арешту на майно, порушень вимог КПК України та чогось очевидно безпідставного чи довільного.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, слідчим суддею не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170-173, 309, 310, 392, 393, 395, 532 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на майно ОСОБА_11 , з метою забезпечення спеціальної конфіскації та з забороною відчуження, розпорядження та користування, а саме на:

-транспортний засіб марки Toyota Corolla, 2023 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_4 , попередній державний номерний знак НОМЕР_5 , перебуває у власності ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , РНОКПП НОМЕР_6 ;

-транспортний засіб марки Seat Leon, 2019 року випуску, номер кузова НОМЕР_3 , державний номерний знак НОМЕР_7 , який перебуває у власності ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , РНОКПП НОМЕР_6 .

Заборонити державним реєстраторам та органам державної реєстрації прав (в тому числі, але не виключно Міністерству юстиції України та його територіальним органам), виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, районним державним адміністраціям на території яких знаходиться майно чи зареєстровані юридичні особи, яким воно належить, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора, Національному банку України вчиняти реєстраційні дії стосовно вищевказаного рухомого та нерухомого майна.

Контроль за виконанням ухвали покласти на процесуального керівника та/або слідчого у даному кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її оголошення або отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1