Справа № 191/584/25
Провадження № 1-в/191/150/25
У Х В А Л А

іменем України

12 травня 2025 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника ДУ «Синельниківська

виправна колонія (№94)» - ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду м. Синельникове клопотання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про застосування до нього ст. 82 КК України, щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться клопотанняОСОБА_5 про застосування до нього ст. 82 КК України, щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.

Засуджений в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Представник установи СВК- 94 у судовому засіданні просив прийняти рішення щодо поданого клопотання на розсуд суду.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, так як вважав, що клопотання подано передчасно.

Заслухавши думку представника установи виконання покарань, прокурора та засудженого, дослідивши матеріали особової справи засудженого, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 537, 539 КПК України під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, має право вирішувати питання про зміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Згідно ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, не відбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати не відбутого строку покарання, призначеного вироком. Заміна не відбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення. Заміна не відбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим: не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і вчинила новий умисний злочин протягом не відбутої частини покарання.

Судом встановлено, що згідно характеристики, ОСОБА_5 засуджений вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16.09.2020 року, який було переглянуто згідно вироку Дніпровського апеляційного суду від 11.11.2021 року та остаточно засуджено за ч. 1 ст. 125, ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч. 2 ст. 289, ч.1 ст.70, ст. 72 КК України до п`яти років позбавлення волі без конфіскації майна.

Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27.03.2025 року на підставі ст. 74 ч. 2 КК України засудженого звільнено від покарання за вироком від 16.09.2020 за ч. 3 ст. 185 (один епізод) КК України, вважається засудженим за ч. 1 ст. 125, ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч. 2 ст. 289, ч.1 ст.70, ст. 72 КК України остаточно до п`яти років позбавлення волі без конфіскації майна.

Початок строку відбування покарання 09.02.2022 року. Кінець строку відбування покарання 09.05.2027 року.

В установах виконання покарань ОСОБА_5 перебуває з 09.05.2022 року.

З 15.06.2022 року відбуває покарання у ДУ «Синельниківська виправна колонія (№94)». Характеризується посередньо. На теперішній час засуджений працевлаштований на виробництві установи на дільниці «Укрвторснаб»- гранула. Мав п`ять заохочень та одне стягнення (погашене).

29.11.2024 року на засіданні адміністрації комісії СВК № 94 засудженому біло відмовлено в застосуванні ст. 82 КК України, як особі, яка не стала на шлях виправлення.

Суд вважає, що поведінка засудженого в установі відбування покарань беззаперечно не свідчить про позитивність динаміки виправлення останнього, зокрема, тому, що у судовому засіданні не встановлені обставини, що процес виправлення засудженого досяг тієї стадії, на якій відбування ним призначеного покарання перестає бути доцільним і подальше його виправлення можливе в умовах більш м`якого покарання.

Той факт, що засуджений працевлаштований та дотримується встановлених правил поведінки та розпорядку дня, правил внутрішнього розпорядку установи, не дає виключних підстав для застосування до нього положень ст. 82 КК України, оскільки згідно ч. 1 ст. 9 КВК України вказані дії є обов`язками для виконання засудженим.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

На думку суду, заміна призначеного покарання на більш м`яке, на цій стадії відбування покарання не буде сприяти досягненню вищезазначеної мети, відтак, суд дійшов висновку, що клопотання засудженого ОСОБА_5 задоволенню не підлягає, що не позбавить його права на повторне звернення до суду з аналогічним клопотання в подальшому.

Керуючись ст. 82 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про застосування до нього ст. 82 КК України, щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, відмовити.

Копію ухвали направити в ДУ «Синельниківська виправна колонія (№94)», засудженому, прокурору Синельниківської окружної прокуратури для відома.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд протягом семи діб з моменту її проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення.

Суддя ОСОБА_1