У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 серпня 2025 року селище Близнюки

Слідчий суддя Близнюківського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу потерпілого ОСОБА_3 на постанову дізнавача СД Лозівського РВП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про часткову відмову у задоволенні клопотання від 30.06.2025,

в с т а н о в и в:

31.07.2025, згідно ухвали Харківського апеляційного суду від 15 липня 2025 року, до Близнюківського районного суду Харківської області надійшла скарга потерпілого ОСОБА_3 , в якій останній просить:

- скасувати постанову дізнавача СД Лозівського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 від 30.06.2025 де вказано: «частково відмовити у задоволенні: пункт № 3, інші пункти залишити без змін»;

- зобов`язати дізнавача Лозівського РВП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 або іншу уповноважену особу повторно розглянути клопотання потерпілого ОСОБА_3 від 23.05.2025 (пункт 3 прохальної частини клопотання) та повідомити його про результати розгляду клопотання в цій частині в порядку ч. 2 ст. 220 КПК України та у відповідності до ст. 7 Закону України «Про судову експертизу».

Потерпілий ОСОБА_3 в судове засідання, не з`явився, надав телефонограму про розгляд скарги за його відсутності, скаргу підтримав, просив її задовольнити з наведених в ній підстав.

Дізнавач ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду скарги, у судове засідання не з`явився, заяв та клопотань не надавав.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Слідчий суддя, дослідивши скаргу та додані письмові докази, дійшов наступних висновків.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником. Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора передбачені ч. 1 ст. 303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

За вимогами ст. 220 КПК України, під час досудового розслідування клопотання, в тому числі і потерпілого, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити його за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

На підставі ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Прокурор, слідчий, дізнавач зобов`язаний усебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують особу, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень (ч. 2 ст. 9 КПК України).

В даному випадку часткова відмова у задоволенні клопотання потерпілого не є формою закінчення досудового розслідування, яке здійснюється в силу наявності обставин, а тому рішення про відмову у задоволенні частини клопотання можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження та оцінки усіх зібраних доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

У свою чергу слідчий суддя, на якого КПК України покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний ретельно перевірити законність та обґрунтованість прийнятої слідчим постанови.

Судом встановлено, що СД Лозівського РВП ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування в об`єднаному кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000089 від 13.03.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

30.06.2025 дізнавачем СД Лозівського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 винесено постанову про часткову відмову у задоволенні клопотання потерпілого ОСОБА_3 від 23.05.2025 у об`єднаному кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 13.03.2022 року за № 0000089 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. Зокрема, дізнавач частково задовольнив вищевказане клопотання, проте, у задоволенні пункту №3 про ряд запитань, які потерпілий ОСОБА_3 просив поставити на вирішення експертизи, а також щодо доручення проведення експертизи Полтавському відділенню ХНДІСЕ ім.. заслуженого професора М.С. Бокаріуса, відмовив.

Згідно ст. 110 КПК України, рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, дізнавач, прокурор визнає це за необхідне. Постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з вступної, мотивувальної та резолютивної частин.

Так, мотивування постанови виражається у викладенні тих обставин, які є підставами для прийняття кінцевого рішення по суті питання, мотивів прийняття рішення по суті питання, їх обґрунтування.

Відмовляючи в задоволенні клопотання в частині пункту №3: ряду запитань, які потерпілий ОСОБА_3 просив поставити на вирішення експертизи, а також щодо доручення проведення експертизи Полтавському відділенню ХНДІСЕ ім.. заслуженого професора М.С. Бокаріуса, дізнавач зазначив, що дізнавач як процесуально незалежна особа уповноважена самостійно, відповідно до норм чинного законодавства, вирішувати перелік питань експерту під час призначення експертизи, а також обирати експертну установу, уповноважену на проведення судово-психологічної експертизи, в якій буде проводитись відповідна експертиза.

Проте, суддя звертає увагу на те, що згідно ч. 1 ст. 243 КПК України, експерт залучається у разі наявності підстав для проведення експертизи за дорученням сторони кримінального провадження.

Відповідно до глави 20 КПК України «Слідчі (розшукові) дії», а саме ст.ст. 242-244, залучення експерта для проведення експертизи є слідчою (розшуковою) дією.

Так, згідно п. 4 ч. 2 ст. 56 КПК України, під час досудового розслідування потерпілий має право: брати участь у слідчих (розшукових) та інших процесуальних діях, під час проведення яких ставити запитання, подавати свої зауваження та заперечення щодо порядку проведення дії, що заносяться до протоколу, а також знайомитися з протоколами слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій, виконаних за його участі.

Тобто в цій частині висновки дізнавача про відмову в задоволенні клопотання є немотивованими та необґрунтованими, оскільки останній лише формально вказав, що дізнавач уповноважений самостійно, відповідно до норм чинного законодавства, вирішувати перелік питань, при цьому не мотивував своє рішення та не послався на жодну норму закону.

Згідно п.п. 1, 3 ч. 2 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора, зобов`язання вчинити певну дію.

За викладених обставин суд скасовує постанову дізнавача СД Лозівського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 від 30.06.2025 в частині відмови у задоволені пункту 3 клопотання потерпілого ОСОБА_3 від 23.05.2025 по об`єднаному кримінальному провадженню № 0000089 від 13.03.2022 за ч. 1 ст.125 КК України.

Згідно з ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Ураховуючи наведене, слідчий суддя вважає за необхідне скаргу задовольнити, а саме зобов`язати дізнавача повторно розглянути клопотання потерпілого ОСОБА_3 від 23.05.2025 (пункт 3 клопотання).

Керуючись ст. 220, 303-307, 309, 372, 376, 395 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:

Скаргу потерпілого ОСОБА_3 на постанову дізнавача СД Лозівського РВП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 30.06.2025 про часткову відмову у задоволенні клопотання задовольнити.

Скасувати постанову дізнавача СД Лозівського РВП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 30.06.2025 про повторний розгляд клопотання потерпілого та часткову відмову у задоволенні клопотання в частині пункту 2 резолютивної частини цієї постанови, де потерпілому ОСОБА_3 частково відмовлено у задоволенні: пункт № 3» у об`єднаному кримінальному провадженню № 0000089 від 13.03.2022.

Зобов`язати дізнавача СД Лозівського РВП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 або іншу уповноважену на це особу повторно розглянути клопотання потерпілого ОСОБА_3 від 23.05.2025 (пункт № 3 прохальної частини) та повідомити потерпілого ОСОБА_3 про результати розгляду клопотання в цій частині в порядку ч. 2 ст. 220 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1