Справа № 344/6769/25
Провадження № 1-кс/344/3054/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2025 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залу суду клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про часткове скасування арешту майна, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про часткове скасування арешту на майно в рамках кримінального провадження від 25.03.2025 № 0000540 за ч. 1 ст. 286-1 КК України за фактом дорожньо-транспортної пригоди, що відбулась 24.03.2025 приблизно о 22.05 год. на перехресті вулиць Довженка - Чорновола - Петлюри в м. Івано-Франківську, де пасажир автомобіля марки Renault Megan Scenic, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_4 - ОСОБА_5 , отримала тілесні ушкодження. Автомобіль марки Renault Megan Scenic, реєстраційний номер НОМЕР_2 вилучено під час огляду місця події та цього ж дня визнано речовим доказом у кримінальному провадженні. Просить суд скасувати частково арешт з майна, а саме, в частині позбавлення права користування автомобілем.

В обґрунтування клопотання покликається на те, що у кримінальному провадженні № 0000540 автомобіль марки Renault Megan Scenic, реєстраційний номер НОМЕР_2 оглянуто в ході досудового розслідування. Щодо нього проведено експертизу з дослідження технічного стану, тому просить суд частково скасувати арешт на вказаний автомобіль.

Також повідомляє суд, що потерпілою ОСОБА_5 подано заяву слідчому, в якій вона зазначає, що немає жодних претензій ні матеріального ні морального характеру до ОСОБА_4 , шкоду відшкодовано у повному обсязі.

Заявник та його представник у судове засідання не прибули, у поданому клопотанні просили про розгляд без їх участі. клопотання просили задовольнити.

Прокурор у судове засідання не прибула, надали письмові заперечення, в яких зазначила, що автомобіль визнано речовим доказом та авто зазнало значних пошкоджень, без проведення ремонту його використовувати не можливо, тому зняття арешту із автомобіля у частині користування не відповідатиме завданню кримінального провадження. Під час вчинення ДТП подій ОСОБА_4 перебував в стані алкогольного сп`яніння, за наведених підстав просила відмовити у скасуванні арешту.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Беручи до уваги вищенаведене, враховуючи, що всі особи, які беруть участь у судовому провадженні в судове засідання не прибули приходжу до висновку, про можливість розгляду клопотання без здійснення фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження.

Дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження № 0000540 вважаю наступне.

Слідчим СВ Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000540 від 25 березня 2025 року за ч. 1 ст. 286-1 КК України за фактом дорожньо-транспортної пригоди, що відбулась 24.03.2025 приблизно о 22.05 год на перехресті вулиць Довженка - Чорновола - Петлюри в м. Івано-Франківську, де пасажир автомобіля марки Renault Megan Scenic, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_4 . ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження.

Автомобіль марки Renault Megan Scenic, реєстраційний номер НОМЕР_2 вилучено під час огляду місця події та цього ж дня визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27 березня 2025 року накладено арешт на автомобіль марки Renault Megan Scenic, реєстраційний номер НОМЕР_2 із забороною на користування, відчуження та розпорядження.

Згідно ч.1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Ст. 174 КПК України визначено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Як передбачено ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Покликаючись на те, що на даний час в арешті майна відсутня потреба, оскільки у даному кримінальному провадженні проведені всі необхідні слідчі дії із автомобілем, проведені експертизи, посилаючись на відсутність у потерпілої будь-яких претензій до власника автомобіля, заявник звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.

При цьому, як повідомила прокурор, автомобіль визнаний речовим доказом, скасування арешту на автомобіль, на думку прокурора, може призвести до втрати речового доказу, що може негативно відобразитись на ході судового розгляду.

У судовому засіданні оглянуто матеріали кримінального провадження, та як вбачається з матеріалів, авто зазнало значних механічних пошкоджень, що унеможливлює його використання без проведення ремонту.

Відтак, станом на час розгляду клопотання слідчим суддею не встановлено даних, які б не виправдовували на даний час втручання держави у право на мирне володіння майном (в частині розпорядження ним) у контексті забезпечення «справедливого балансу» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту прав конкретної особи.

За висновком слідчого судді, скасування арешту майна станом на даний час може зашкодити ходу досудового розслідування у кримінальному провадженні та не сприятиме його дієвості та досягненню мети кримінального провадження.

При цьому, слідчий суддя зауважує, що в рамках кримінального провадження арешт речового доказу здійснено саме з метою забезпечення його збереження у незмінному стані, усунення ризиків зміни речового доказу, знищення чи спотворення відповідних якостей речового доказу, що використовуються під час доказування фактичних обставин, що становлять предмет кримінального провадження.

У рішеннях Європейського суду з прав людини Суд неодноразово доходив до висновку, що зберігання майна в якості речових доказів у кримінальному провадженні може бути необхідним в інтересах належного відправлення судочинства, що є легітимною метою в «загальних інтересах» суспільства (рішення у справах Смірнов (Smirnov), п. 57, та «East West Alliance Limited», п. 188). При цьому, має існувати розумне пропорційне співвідношення між використаними засобами та метою, яку прагнуть досягти будь-якими заходами, що застосовуються державою, у тому числі тими, що призначені для здійснення контролю за користуванням майном особи. Ця вимога виражена у визначенні «справедливого балансу» між загальним інтересом суспільства та захистом основних прав конкретної особи (рішення у справі «Едвардс проти Мальти» (Edwards v. Malta), № 17647/04, п. 69, від 24 жовтня 2006 року, з подальшими посиланнями, та вищезгадане рішення у справі Смірнов (Smirnov).

За таких обставин слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення клопотання заявника.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 170, 174, 309 КПК України,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про часткове скасування арешту майна відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1