Справа № 467/544/25
Провадження № 1-кс/467/64/25
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.04.2025 року с-ще Арбузинка

Слідчий суддя Арбузинського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , третьої особи, щодо майна якого вирішується питання про арешт ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Арбузинка клопотання прокурора Арбузинського відділу Первомайської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000057, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.04.2025 року,

ВСТАНОВИВ:

25.04.2025 року прокурор Арбузинського відділу Первомайської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді Арбузинського районного суду Миколаївської області з клопотанням про накладення арешту на майно.

В клопотанні зазначено, що 24.04.2025 року до ВП № 1 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області надійшло повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. Виїздом СОГ на місце події було встановлено, що 24.04.2025 року близько 08 години 49 хвилин водій автомобіля марки «ВАЗ», моделі «2103», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рухаючись по польовій дорозі від с. Благодатне в напрямку с. Виноградний Яр Первомайського району Миколаївської області, не надав перевагу в русі автомобілю марки «Шевроле» модель «Авео», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який здійснював маневр повороту ліворуч на нерегульованому рівнозначному перехресті від вул. Тищенка с. Виноградний Яр Первомайського району Миколаївської області, та допустив зіткнення з ним. Внаслідок ДТП пасажира автомобіля марки «ВАЗ», моделі 2103, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , було госпіталізовано до КНП «Первомайська міська багатопрофільна лікарня», де встановлено діагноз: закритий перелом правої легеневої кістки.

24.04.2025 року в ході проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, а саме на перехресті польової дороги біля с. Виноградний Яр Первомайського району Миколаївської області було зафіксовано обстановку вчинення дорожньо-транспортної пригоди та вилучено транспортний засіб, за участю якого сталось ДТП, а саме: автомобіль марки «ВАЗ», моделі «2103», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 .

25.04.2025 року вилучений автомобіль марки «ВАЗ», моделі «2103», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , постановою слідчого було визнано речовим доказом по кримінальному провадженню № 0000057 від 25.04.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, з подальшим його поміщенням на територію спецмайданчика для тимчасового зберігання транспортних засобів ВП № 1 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області, що розташований за адресою: вул. Шевченка, 200, с-ще Арбузинка, Первомайський район, Миколаївська область.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , виданого 2.09.2016 року ТСЦ4842, власником автомобілю марки «ВАЗ» моделі «2103», реєстраційний номер НОМЕР_1 , червоного кольору, номер кузова: НОМЕР_4 , є ОСОБА_7 .

Як зазначено прокурором, враховуючи, що даний транспортний засіб має значення речового доказу, так як залишив на собі сліди, які утворились в результаті даної пригоди, для з`ясування всіх обставин ДТП, забезпечення відшкодування у майбутньому можливого цивільного позову та проведення ряду слідчих дій за даним транспортним засобом, зокрема судових експертиз, слідчого експерименту необхідно накласти на нього арешт.

В свою чергу не заборона на використання та розпорядження транспортним засобом - автомобілем марки «ВАЗ», моделі «2103», реєстраційний номер НОМЕР_1 , червоного кольору, номер кузова: НОМЕР_4 , може призвести до його зникнення, втрати, пошкодження або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню і суттєво вплинути на його подальший хід.

Вказане, в тому числі може призвести до втрати речових доказів у кримінальному провадженні.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала та просила його задовольнити з підстав, які наведені у клопотанні.

ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечував проти замовлення клопотання прокурора.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи. Третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, має права і обов`язки, передбачені цим Кодексом для підозрюваного, обвинуваченого, в частині, що стосуються арешту майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, повідомляється про прийняті процесуальні рішення в кримінальному провадженні, що стосуються арешту майна, отримує їх копії у випадках та в порядку, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, у даному кримінальному провадженні нікому про підозру не повідомлено.

За таких обставин ОСОБА_4 , на даному етапі досудового розслідування у даному кримінальному провадженні має статус третьої особи.

Вислухавши пояснення прокурора та третьої особи, дослідивши матеріали клопотання та кримінального провадження, слідчий суддя вважає, клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні слідчого відділення ВП № 1 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області перебуває кримінальне провадження зареєстроване до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000057 від 25.04.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

У відповідності до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної події від 24.04.2025 року, з місця пригоди вилучено автомобіль марки «ВАЗ», моделі «2103», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , червоного кольору, який в подальшому поміщено до майданчику тимчасового утримання транспортних засобів ВП № 1 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області.

Згідно постанови слідчого СВ ВП № 1 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області від 25.04.2025 року транспортний засіб автомобіль марки «ВАЗ», моделі «2103», реєстраційний номер НОМЕР_1 , червоного кольору, визнано речовим доказом по кримінальному провадженню, відомості пор яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000057 від 25.04.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та визначено його місцем зберігання спецмайданчик ВП № 1 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області, зо розташований за адресою: Миколаївська область, Первомайський район, смт. Арбузинка, вул. Шевченка, 200.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 , транспортний засіб марки «ВАЗ», моделі «2103», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1983 року випуску, червоного кольору, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4 , зареєстрований за ОСОБА_7 , АДРЕСА_1 .

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 , ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя враховує неможливість без застосування арешту зберегти визначене у клопотанні майно/речі, яке може бути використане під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадження.

Зокрема, слідчий суддя виходить із положень ст. 100 КПК України, а також потреби органу досудового розслідування в проведенні ряду експертиз та інших слідчих дій для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення.

За такого, слідчий суддя враховує правову підставу для арешту майна і наслідки застосування такого заходу для інших осіб та приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню у спосіб, що запропонований суб`єктом звернення.

Слідчим суддею було встановлено, що клопотання прокурора про арешт майна подано у відповідності до положень ст. 170 КПК України, у тому числі з визначеною законом метою, оскільки тимчасово вилучене майно відповідає критеріям, визначеним для речових доказів.

Так, вилучений 24.04.2025 року транспортний засіб, поза розумним сумнівом, в подальшому може бути доказами кримінального правопорушення, тобто, тією чи іншою мірою вказувати, у тому числі, на спосіб вчинення правопорушення.

Слід констатувати, що існує дійсна сукупність підстав і розумних підозр вважати, що вилучене у даному випадку майно може зберігати на собі сліди кримінального правопорушення або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

При цьому, клопотання внесене на розгляд слідчого судді із дотриманням, строків, визначених ч. 5 ст. 171 КПК України і відповідає вимогам частини першої, другої цією ж статті, оскільки містить у собі підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати.

Водночас, до клопотання додані належним чином засвідчені копії документів та інших матеріалів, якими суб`єкт звернення обґрунтовує свої доводи, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, що відповідає положенням ч. 5 ст. 132, ч. 2 ст. 171 КПК України.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

ЄСПЛ у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи» (справа «Ізмайлов проти Росії», п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.).

Відповідно, слідчим суддею установлено, що клопотання не суперечить загальним правилам застосування заходів забезпечення кримінального провадження і такий тип заходу у даному конкретному випадку може бути застосований, оскільки доведено, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні і одночасно може бути виконане завдання, для виконання якого вона звернулась із клопотанням.

При цьому, потреби досудового розслідування дійсно виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, як арешт майна, оскільки існує висока ймовірність його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження.

Таким чином, сукупність досліджених доказів переконують, що обставини кримінального провадження на час розгляду цього питання, вимагають вжиття такого методу державного регулювання, як накладення арешту.

До того ж, однозначно може бути виконане завдання, для виконання якого прокурор, звернувся із клопотанням, зокрема, арештовані речові докази мають змогу бути використаними при здійсненні експертних досліджень і використання для доведення фактів і обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Без застосування арешту у даному випадку, неможливо отримати об`єкти, про які йдеться у клопотанні, із дотриманням такої процедури, за якої вони зможуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя, враховуючи правову підставу для арешту майна, наслідки застосування такого заходу для інших осіб, розумність та співрозмірність обмеження прав володільця завданням кримінального провадження, приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню і вважає за необхідне накласти арешт саме на підставі п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, оскільки існує обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти з дотриманням відповідних положень національного законодавства та принципів верховенства права.

Керуючись ст. 98, 131-132, 170-173, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Арбузинського відділу Первомайської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000057, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.04.2025 року задовольнити.

Накласти арешт на транспортний засіб марки «ВАЗ» моделі «2103», реєстраційний номер НОМЕР_1 , червоного кольору, номер кузова: НОМЕР_4 , який на праві власності зареєстрований за ОСОБА_7 , та на момент вилучення перебував у користуванні ОСОБА_4 , який 24.04.2025 року в ході проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди було вилучено та поміщено на територію спецмайданчика для тимчасового зберігання транспортних засобів ВП №1 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області з забороною ОСОБА_4 та будь-яким іншим особам відчужувати, розпоряджатись та користуватись вказаним транспортним засобом.

Визначити місце зберігання транспортного засобу марки «ВАЗ» моделі «2103», реєстраційний номер НОМЕР_1 , червоного кольору, номер кузова: НОМЕР_4 на території спеціального майданчика для тимчасового зберігання транспортних засобів відділення поліції № 1 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області за адресою: Миколаївська область, Первомайський район, с-ще Арбузинка, вул. Шевченка, 200.

Ухвала підлягає негайному виконанню, але може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її проголошення.

Копію ухвали негайно після її оголошення вручити учасникам процесу, третім особам, які були присутні під час оголошення ухвали. У разі відсутності таких осіб під час оголошення ухвали її копія надсилається їм не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя

Арбузинського районного суду ОСОБА_1