Справа № 953/7463/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" серпня 2025 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_4 про повернення обвинувального акта в кримінальному провадженні, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000742 від 23.06.2024, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 114-1 КК України та ч. 2 ст. 194 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Київського районного суду м. Харкова знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 114-1 КК України та ч. 2 ст. 194 КК України.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 18.07.2025 року по вказаному кримінальному провадженню призначено підготовче судове засідання.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 КПК України у підготовчому судовому засіданні на обговорення учасників судового провадження поставлено питання щодо можливості призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту.

У підготовчому судовому засіданні прокурор не заперечував проти призначення провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні, оскільки вважав обвинувальний акт таким, що відповідає вимогам КПК України, а підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, відсутніми.

Захисник ОСОБА_4 , заперечуючи проти призначення судового розгляду, заявив письмове клопотання про повернення обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування прокурору через його невідповідність вимогам ст. 291 КПК України.

Зокрема, у клопотанні зазначено, що обвинувальний акт не містить конкретизації обставин виникнення умислу, мотив, дату, час та інші суттєві ознаки об`єктивної та суб`єктивної сторін складу інкримінованих злочинів, що виключає можливість послідовності виникнення умислу та початку вчинення певних дій. Також не зрозуміло про яке завдання йдеться, хто кому це завдання давав, за що та від кого мав отримати прибуток обвинувачений, та як це пов`язано із перешкоджанням діяльності ЗСУ. Окрім того, в порушення ч.2 ст. 109 КПК України в реєстрі матеріалів досудового розслідування не зазначені окремі повні найменування процесуальних дій та не зазначені повні реквізити окремих процесуальних рішень.

Обвинувачений та його захисник, підтримали заявлене клопотання та вважали за необхідне направити обвинувальний акт прокурору для усунення наведених недоліків, а тому заперечували проти призначення справи до судового розгляду.

Прокурор заперечував проти задоволення вказаного клопотання у зв`язку з необґрунтованістю.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт, суд дійшов висновку, що клопотання про повернення обвинувального акту прокурору з підстав його не відповідності ст. 291 КПК України не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Як вбачається зі змісту п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин, правову кваліфікацію кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими.

Отже, формулювання обвинувачення та правова кваліфікація кримінального правопорушення викладається в обвинувальному акті у такому виді, як це вважає за правильне прокурор.

Складений обвинувальний акт щодо ОСОБА_5 містить виклад фактичних обставин кримінальних правопорушень, які прокурор вважає встановленими. Ці фактичні дані в своїй сукупності дають повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення (в тому числі стосовно об`єктивної сторони злочину), що, у свою чергу, дає можливість стороні захисту зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.

Посилання сторони захисту на неконкретність обвинувачення, а саме відсутність відомостей про час, місце та спосіб вчинення злочину, як на підставу повернення обвинувального акта прокурору, суд відкидає, оскільки в обвинувальному акті фактичні обставини кримінального правопорушення викладаються так, як їх було встановлено під час досудового розслідування, при цьому суд позбавлений процесуальної можливості вимагати від сторони обвинувачення вказувати ті обставини, які не були нею встановлені.

На переконання суду, встановлені прокурором та викладені в обвинувальному акті фактичні обставини кримінальних правопорушень є достатніми для повного розуміння стороною захисту суті висунутого обвинувачення.

Що стосується твердження про невнесення всіх необхідних відомостей в реєстр матеріалів досудового розслідування, то хоча суд і вважає, що вказаний документ має містити всі дані, вказані в ч. 2 ст. 109 КПК України, без винятку, проте неповнота такого реєстру, за умови долучення його до обвинувального акта, також не свідчить про наявність підстав для прийняття рішення, передбаченого п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, і може бути з`ясована в ході судового розгляду кримінального провадження.

Крім того, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, єдиним процесуальним документом, що підлягає дослідженню судом під час підготовчого судового засідання, є обвинувальний акт. Додатки до обвинувального акту, визначені ч. 4 ст. 291 КПК України, не є і не можуть бути предметом судового контролю під час підготовчого судового засідання. Кримінальний процесуальний кодекс не визначає наявність недоліків у реєстрі матеріалів досудового розслідування як підставу для повернення обвинувального акта прокурору.

Згідно зі ст. 109 КПК України реєстр матеріалів досудового розслідування складається слідчим або прокурором і надсилається до суду разом із обвинувальним актом. Реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити: 1) номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; 2) реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; 3) вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.

Судом встановлено, що обвинувальний акт відповідає вимогам статей 109 та 291 КПК України, оскільки містить в собі відомості, які повинен містити обвинувальний акт. Протиріччя, які містяться в обвинувальному акті та реєстрі матеріалів досудового розслідування прокурором та судом можуть бути усунені під час судового розгляду обвинувального акту.

Суд зауважує, що зі змісту п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України вбачається, що суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України, тобто за наявності таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду. Отже, повернення обвинувального акта прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акта вимогам закону, а наявність в ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

При розгляді клопотання судом не встановлено таких недоліків, які б перешкоджали суду призначити судовий розгляд. В той же час недоліки обвинувального акту, на які вказує сторона захисту, повинні бути перевірені під час судового розгляду по суті.

Керуючись ст. ст. 109, 291, 314-316 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про повернення обвинувального акта прокурору у зв`язку з його невідповідністю ст. 291 КПК України у кримінальному провадженні № 0000742 від 23.06.2024, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбаченого ч.1 ст. 114-1 КК України та ч. 2 ст. 194 КК України відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її оголошення та окремому оскарженню не підлягає.

Повний текст проголошено 29 серпня 2020 року о 15 годині 30 хвилин.

Суддя: ОСОБА_1