УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2025 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах 1 відділу 4 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України майора юстиції ОСОБА_10 , погоджене прокурором першого відділу управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях органів безпеки Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні за № 0000113 від 03.02.2025, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Торжок, Калінінської обл., рф, з вищою освітою, працюючого на посаді комерційного директора у ТОВ «Компанія Спорттехніка», директора ТОВ «Технології Спорту» та директором ТОВ «Інтер Атлетика», перебуваючого у цивільному шлюбі, маючого на утриманні 2 неповнолітніх дітей 2019 року народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України,

в с т а н о в и в :

у провадження Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах 1 відділу 4 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України майора юстиції ОСОБА_10 , погоджене прокурором першого відділу управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях органів безпеки Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні за № 0000113 від 03.02.2025, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Клопотання мотивовано тим, що головним слідчим управлінням Служби безпеки України за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000113 від 03.02.2025 за ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України.

.

11.06.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Підозра повідомлена ОСОБА_5 обґрунтовується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме: даними листів ГУ «І» ДЗНД СБ України № 8/5/1-627 від 30.01.2025, № 8/5/1-856 від 07.02.2025, № 8/5/1-2854 від 09.05.2025, № 8/5/1-2911 від 13.05.2025, № 8/5/1-2535 від 22.04.2025 № 8/5/1-3391 від 07.02.2025, № 8/5/1-2781 від 30.04.2025, № 8/5/1-2037 від 28.03.2025, № 8/5/1-2038 від 28.03.2025; даними протоколів огляду від 20.02.2025 з додатком, від 27.03.2025 з додатком, від 11.04.2025 з додатком, від 19.05.2025 з додатком, від 21.05.2025 з додатком, від 10.06.-11.06.2025 з додатками, від 11.06.2025 з додатками; даними протоколів за результатами проведення негласної слідчої розшукової дії - зняття інформації з електронних інформаційних систем від 02.04.2025 № 8/5/1-1998т, від 03.04.2025 № 8/5/1-1999т (розсекречено), від 03.04.2025 № 8/5/1-2000т (розсекречено), від 03.04.2025 № 8/5/1-2001т (розсекречено), від 08.05.2025 № 8/5/1-2702т (розсекречено), від 03.04.2025 № 8/5/1-1999т (розсекречено) та іншими матеріалами кримінального провадження, у їх сукупності.

На думку органу досудового розслідування, враховуючи, що підозрюваному ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні особливо тяжкого злочину, останній може вчинити дії, які містять ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, спотворити або сховати будь-яку із речей, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, у зв`язку із чим, вважає за необхідне застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурори підтримали клопотання, з мотивів у ньому наведеним та вказали, що не вбачають підстав для застосування менш суворішого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_6 щодо задоволення клопотання заперечував, вважає клопотання необґрунтованим, не підтверджується жодними матеріалами кримінального провадження. Вважає, що підозра повідомлена ОСОБА_5 , не обґрунтована та не відповідає фактичним обставинам. Ризики на які посилається сторона обвинувачення не доведені, вважає, що тяжкість покарання не може бути єдиною обставиною для застосування найтяжчого запобіжного заходу. Зазначив, що ОСОБА_5 раніше до кримінальної відповідальності не притягався, має проблеми зі здоров`ям, перебуває під наглядом лікаря, має талі соціальні зв`язки, перебуває у цивільному шлюбі, у якому виховує двох малолітніх дітей 2019 року народження, які перебувають на його утриманні, крім того, у зв`язку із погіршенням стану здоров`я брата ОСОБА_5 , якого визнано недієздатним, здійснює його догляд та утримання, також, має позитивні характеристики від голови ОСББ за місцем його проживання, позитивно характеризується за місцем роботи, працевлаштований та має офіційний дохід, являється директором різних суб`єктів підприємницької діяльності, допомагає ЗСУ, зокрема шляхом безоплатної передачі 40 автомобілів, має ряд подяк за волонтерську діяльність. Вважає, що стороною обвинувачення належним чином не обґрунтовано неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, зокрема домашнього арешту, який, на думку захисника, в повній мірі зможе запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, а відтак, просить суд відмовити у повному обсязі у задоволенні клопотання сторони обвинувачення.

Захисник ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у судовому засіданні підтрималт позицію захисника ОСОБА_6 , додатково зазначили про відсутність ризиків неправомірно процесуальної поведінки підозрюваного та наголосили на наявності сталих соціальних зв`язків у підозрюваного, а тому, просили суд відмовити у задоволенні клопотання.

Захисник ОСОБА_9 просив суд визнати затримання ОСОБА_5 незаконним, у зв`язку із тим, що останнього, згідно протоколу затримання, затримано, на підставі, ч. 2 ст. 208, п.6 ч. 1 ст. 615 КПК України, однак обставини викладені у повідомленні про підозру, а саме час вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, спростовують підстави затримання, передбачені ч. 2 ст. 208 КПК України, також, вважає, що підстави затримання, визначеної п.6 ст. 615 КПК України, не існує, у зв`язку із чим просить суд, на підставі ст. 206 КПК України, визнати затримання незаконним та зобов`язати Генеральну інспекцію ОГП, провести дослідження фактів та обставин незаконного затримання ОСОБА_5 . Щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 заперечував, з підстав оголошеним у судовому засідання іншими захисниками.

Підозрюваний підтримав думку захисників, зазначив, що не згоден з повідомленою йому підозрою.

Вивчивши клопотання, додатки до нього, заслухавши прокурора, захисників та підозрюваного, суд, дійшов висновку про задоволення клопотання, виходячи з наступного.

Так, головним слідчим управлінням Служби безпеки України за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000113 від 03.02.2025 за ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України, в межах якого, 10.06.2025 о 14 год. 33 хв., на підставі ч. 2 ст. 208; п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України ОСОБА_5 затримано.

Доводи сторони захисту щодо незаконного затримання ОСОБА_5 суд вважає необґрунтованими, оскільки відповідно до положень п.6 ч. 1 ст. 615 КПК України, у разі введення воєнного стану та якщо наявні випадки для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду, визначені статтею 208 цього Кодексу, або виникли обґрунтовані обставини, які дають підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні злочину, - уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати таку особу.

Враховуючи характер інкримінованих кримінальних правопорушень, та усвідомлення підозрюваним можливої міри покарання, у разі доведеності його вини у їх вчиненні, слідчий суддя вважає, що у даному конкретному випадку підстави затримання без ухвали слідчого судді були наявними, оскільки з великою вірогідністю ОСОБА_5 міг вжити заходів для втечі.

11.06.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Аналізуючи надані слідчому судді для вивчення копії матеріалів кримінального провадження на обґрунтування підозри повідомленої ОСОБА_5 ,, в обсязі долученому до клопотання, а саме дані, які містяться в процесуальних документах та протоколах слідчих дій, слідчий суддя вважає, що у даному випадку можна дійти висновку про причетність, останнього до вчинення протиправних дій, відповідальність за які, передбачена законом про кримінальну відповідальність а саме за ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України, а тому слідчий суддя не бачить у висновках прокурора про обґрунтованість підозри, чогось очевидно довільного чи необґрунтованого, що виправдовує застосування заходів забезпечення.

Виходячи з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти й інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Разом із цим, слід зауважити, що на даному етапі провадження слідчий суддя не має процесуальних повноважень вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Крім того, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Аналізуючи питання існування зазначених стороною обвинувачення ризиків, суд, дійшов висновку про їх наявність з огляду на фактичні обставини кримінального провадження за яких інкримінується вчинення кримінальних правопорушень, даних про особу ОСОБА_5 , а також наявність реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваної, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваної, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Так, слідчим суддею враховуються наступні обставини, а саме: те, що наявні вагомі докази які можуть свідчити про вчинення підозрюваним ОСОБА_5 інкримінованого кримінального правопорушення, те, що в разі визнання ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України, йому буде призначено покарання у виді позбавленням волі на строк від десяти до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої, а також враховуючи його вік, майновий стан, сімейний стан, стан здоров`я, дані про соціальні зв`язки та спосіб життя, обставини вчинення кримінального правопорушення, наслідки вчинення кримінального правопорушення, те, що він раніше не судимий, має постійне місце проживання та роботи, має цивільну дружину та двох малолітніх дітей на утриманні, має позитивні характеристики за місцем роботи та проживання, здійснення ним волонтерської діяльності, факт вчинення кримінального правопорушення, проти основ національної безпеки України, в період військового стану, що в сукупності вказує на наявність ризиків такої неправомірної поведінки підозрюваного як переховування від органів досудового розслідування та суду.

Можливість знищити, спотворити або сховати будь-яку із речей, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, зумовлена на даний час тим, що органом досудового розслідування встановлено не всі обставини вчиненого кримінального правопорушення, вказане кримінальне провадження має виняткову складність, на даний час досудове розслідування триває, проведено не всі слідчі (розшукові) дії, встановлюється можливі співучасники кримінального правопорушення, а також можливі об`єкти які були або є знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, що мають значення для досудового розслідування даного кримінального провадження, у зв`язку із чим, вказаний ризик суд вважає доведеним.

Ризик незаконного впливу на свідків та іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні суд вважає доведеним, з огляду на те, підозрюваний, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, може вчинити дії, з метою примушування свідків та інших учасників кримінального провадження давати вигідні для нього показання.

При цьому, враховуючи, що у відповідності до ст. 23; ч. 4 ст. 95 КПК України, суд сприймає всі докази безпосередньо та може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання та не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, а тому при перебуванні підозрюваної на свободі не зможе запобігти ризику здійснення незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні, що є ризиком визначеним п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, на переконання суду є доведеним, з огляду на обставини вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, те, що інкримінована злочинна діяльність спрямована на вчинення злочину проти національної безпеки України.

Ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, на переконання суду, також має місце, оскільки, останній, перебуваючи на свободі, може координувати дії інших співучасників з метою унеможливлення їх викриття, а також встановлення свідків, очевидців, використаної під час вчинення злочину техніки, засобів маскування діяльності, шифри та паролі від заблокованих електронних документів, виявлених під час проведення слідчих (розшукових) дій.

Існуючих ризиків достатньо для висновку про те, що у даному випадку менш суворіший запобіжний захід ніж тримання під вартою, не забезпечить ненастання існуючих ризиків.

Наявність реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

А тому, на переконання слідчого судді наявні передбачені законом підстави для задоволення клопотання щодо застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Доводи сторони захисту щодо соціальних зв`язків та способу життя підозрюваного, не переважають встановлених судом ризиків.

При цьому, згідно ч.6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Враховуючи обсяг підозри у вчиненні особливо тяжкого злочину, проти основ національної безпеки України, з огляду на високий ступінь встановлених ризиків, застосування застави у даному випадку також не зможе забезпечити ефективного уникнення встановлених ризиків, у зв`язку з чим застава не застосовується.

Строк дії ухвали слід встановити до 60 днів, в межах строків досудового розслідування, який слід рахувати з моменту затримання підозрюваного ОСОБА_5 .

Керуючись ст. ст. 131, 132, 176-178, 183, 184, 193-194, 196, 197 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

клопотання - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний у вигляді тримання під вартою строком до 60 днів, тобто по 14 год. 33 хв. 08 серпня 2025 року включно.

Строк дії ухвали про тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою встановити до 60 днів, тобто по 14 год. 33 хв. 08 серпня 2025 року включно.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, що утримується під вартою протягом цього ж строку з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя