Номер провадження: 11-кп/813/931/25
Справа № 499/546/24
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2025 року

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Березівської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_10 на вирок Іванівського районного суду Одеської області від 23 вересня 2024 року, у кримінальному провадженні №0000174, внесеному до ЄРДР 14 березня 2024 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Біляївка, Одеської області, зареєстрованого в будинку АДРЕСА_1 , проживаючого в будинку АДРЕСА_2 (далі також будинок), пенсіонера по інвалідності, з базовою середньою освітою, не одруженого

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

установив:

Зміст оскарженого судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

Зазначеним вироком суду ОСОБА_8 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого статтею 126-1 КК України, та призначено йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк один рік шість місяців.

Відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини 2, пункту 4 частини 3 статті 591 КК України покладено на ОСОБА_8 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Відповідно до вироку суду першої інстанції, ОСОБА_8 , перебуваючи за місцем свого проживання в будинку, в порушення вимог статті 28 Конституції України, Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі Закон), умисно, з квітня 2023 року до березня 2024 року, вчиняв психологічне насильство над співмешканкою ОСОБА_7 (далі також потерпіла), з якою проживав однією сім`єю та був пов`язаний спільним побутом, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя, втраті енергійності, швидкої втоми, постійному дискомфорті, негативних переживань потерпілої за таких обставин:

- 08 квітня 2023 року, приблизно о 20 годині 17 хвилин, допустив образливі дії із застосуванням ненормативної лексики (нецензурної лайки) щодо потерпілої, через що була завдана шкода її психічному здоров`ю, внаслідок чого Іванівський районний суд Одеської області постановою від 05 травня 2023 року в справі №499/386/23 визнав його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП);

- 06 червня 2023 року, приблизно о 14 годині 04 хвилин, допустив образливі дії із застосуванням ненормативної лексики (нецензурної лайки) щодо потерпілої, через що була завдана шкода її психічному здоров`ю, внаслідок чого Іванівський районний суд Одеської області постановою від 15 червня 2023 року в справі №499/657/23 визнав його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 173-2 КУпАП;

- 11 лютого 2024 року, приблизно о 11 годині 30 хвилин та 23 лютого 2024 року, приблизно о 00 годині 30 хвилин, допустив образливі дії із застосуванням ненормативної лексики (нецензурної лайки) щодо потерпілої, через що була завдана шкода її психічному здоров`ю, внаслідок чого Іванівський районний суд Одеської області постановою від 29 лютого 2024 року в об`єднаній в одне провадження справі №499/150/24, визнав його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 173-2 КУпАП;

- 14 березня 2024 року, приблизно о 11 годині 20 хвилин, незважаючи на неодноразове притягнення до адміністративної відповідальності, діючи систематично, знову допустив образливі дії із застосуванням ненормативної лексики (нецензурної лайки) щодо потерпілої, внаслідок чого завдана шкода її психічному здоров`ю, яка згодом того ж дня звернулася з відповідною заявою про притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності.

За висновком судово-психіатричного експерта від 26 березня 2024 року №250 досліджувана в справі ситуація є психотравмуючою для потерпілої, що завдає шкоди її самооцінці, самоповазі та гідності. У зв`язку з тривалим нехтуванням честі гідності, фізичним насильством і приниженням, присутніми в структурі почуття фрустрації, що блокує її життєдіяльність і свободу дій, що знаходиться в безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з сімейним насильством.

Вимоги апеляційної скарги.

Не оспорюючи вирок районного суду в частині доведеності вини обвинуваченого та правильності кваліфікації його дій, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що вказаний вирок підлягає скасуванню через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що полягає у незастосуванні обмежувальних заходів, що застосовуються до осіб, які вчинили домашнє насильство.

Свої вимоги прокурор аргументує тим, що Закон про кримінальну відповідальність дозволяє застосування обмежувального заходу до осіб, які вчинили домашнє насильство. Так, з огляду на те, що обвинувачений ОСОБА_8 , діючи систематично, з прямим умислом вчиняє психологічне насильство щодо своєї співмешканки, суд першої інстанції безпідставно не застосував обмежувальний захід, передбачений п.5 ч.1 ст. 91-1 КК України.

На підставі наведеного, прокурор просить вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання скасувати та ухвалити у цій частині новий вирок, яким вважати ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, та призначити покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 рік 6 місяців.

Покласти на ОСОБА_8 обов`язки відповідно до п.п. 1,2,3 ч. 4, п.4 ч.3 ст. 59-1 КК України.

Застосувати до ОСОБА_8 обмежувальний захід у вигляді направлення для проходження програми для кривдників у порядку п.5 ч. 1 ст. 91-1 КК України на строк 3 місяці.

Позиція учасників судового розгляду в судовому засіданні.

У судовому засіданні прокурор підтримав апеляційну скаргу прокурора та просив її задовольнити.

Потерпіла ОСОБА_7 не заперечувала проти застосування обмежувальних заходів.

Обвинувачений ОСОБА_8 та захисник заперечували проти задоволення апеляційної скарги сторони обвинувачення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Оскільки судовий розгляд судом першої інстанції був проведений у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, а в апеляційній скарзі не оспорюються фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, встановлені судом першої інстанції, доведеність вини та правильність кваліфікації дій обвинуваченого, апеляційний суд не переглядає оскаржений вирок у цій частині.

При цьому, суд встановив, що учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини справи, правильно їх розуміють та їм роз`яснено, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку та кваліфікував дії ОСОБА_8 за ст. 126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває в сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги прокурора щодо безпідставно не застосування районним судом обмежувальних заходів, передбачених п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України, колегія суддів вважає, що вони є обґрунтованими виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 91-1 КК України в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених Кримінальним кодексом України, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів, відповідно до якого (яких) на засудженого можуть бути покладені такі обов`язки:

1) заборона перебувати в місці спільного проживання з особою, яка постраждала від домашнього насильства;

2) обмеження спілкування з дитиною у разі, якщо домашнє насильство вчинено стосовно дитини або у її присутності;

3) заборона наближатися на визначену відстань до місця, де особа, яка постраждала від домашнього насильства, може постійно чи тимчасово проживати, тимчасово чи систематично перебувати у зв`язку з роботою, навчанням, лікуванням чи з інших причин;

4) заборона листування, телефонних переговорів з особою, яка постраждала від домашнього насильства, інших контактів через засоби зв`язку чи електронних комунікацій особисто або через третіх осіб;

5) направлення для проходження програми для кривдників.

Такі заходи застосовуються до особи, яка на момент вчинення домашнього насильства досягла 18-річного віку на строк від одного до трьох місяців і за потреби можуть бути продовжені на визначений судом строк, але не більше як на 12 місяців.

Вирішуючи питання щодо необхідності застосування до обвинуваченого ОСОБА_8 обмежувальних заходів, колегія суддів враховує, що захист від домашнього насильства є надзвичайно важливим, соціально значущим і актуальним завданням, вирішення якого носить важливий характер, оскільки домашнє насильства починається з «незначних дрібниць», а потерпілим від нього здебільшого стають жінки та діти.

У цьому кримінальному провадженні обвинуваченого ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні домашнього насильства, тобто в умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої.

У свою чергу, програма для кривдника - комплекс заходів, що формується на основі результатів оцінки ризиків та спрямований на зміну насильницької поведінки кривдника, формування у нього нової, неагресивної психологічної моделі поведінки у приватних стосунках, відповідального ставлення до своїх вчинків та їх наслідків, у тому числі до виховання дітей, на викорінення дискримінаційних уявлень про соціальні ролі та обов`язки жінок і чоловіків (стаття 1 Закону України "Про запобігання та протидії домашньому насильству").

Метою корекційної програми є допомога особі, яка вчинила насильство, в осмисленні власної насильницької поведінки, усвідомленні її витоків, проявів, наслідків для особистого життя та життя оточуючих, налагодженні гармонійного життя з родиною та в суспільстві, а також в усвідомленні того, що домашнє насильство - це порушення прав людини, яке карається відповідно до чинного законодавства.

Завданнями програми є: сприяння зміні насильницької поведінки кривдника ;сприяння засвоєнню кривдником моделі сімейного життя на засадах гендерної рівності, взаєморозуміння, взаємоповаги і дотримання прав усіх членів родини, формування у кривдника конструктивної моделі поведінки у приватних стосунках; сприяння оволодінню кривдником знаннями про основні норми законодавства в сфері запобігання та протидії домашньому насильству та/або насильству за ознакою статі, а також про види відповідальності за його вчинення; формування у кривдника відповідального ставлення до власної поведінки та її наслідків для себе та оточуючих; сприяння розвитку у кривдника емоційного інтелекту та самосвідомості; розвиток навичок кривдника до конструктивного безконфліктного спілкування, ефективної та ненасильницької комунікації; розвиток здатності кривдника виявляти, аналізувати та усвідомлювати свої негативні думки, когнітивні фільтри, помилки, емоції, керувати ними, розуміти їх наслідки.

Тому, з урахуванням викладеного та обставин вчиненого кримінального правопорушення, системний характер таких дій з боку обвинуваченого, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність застосування до ОСОБА_8 обмежувального заход у, оскільки сприятиме виправленню обвинуваченого, покращенню психологічного здоров`я потерпілої, а призначене судом покарання та обмежувальні заходи у своїй сукупності будуть необхідними і достатніми для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд вважає, що застосування обмежувального заходу у виді направлення для проходження програми для кривдників щодо ОСОБА_8 строком на 3 місяці, є доречним та необхідним.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок повністю чи частково та ухвалити новий вирок.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни вироку суду першої інстанції може бути неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, у зв`язку із застосування закону, який не підлягає застосуванню

Керуючись ст. ст. 370, 372, 376, 404, 405, 407, 420,421 532, 615 КПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

Апеляційну скаргу прокурора Березівської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_10 задовольнити.

Вирок Іванівського районного суду Одеської області від 23 вересня 2024 року, №0000174, внесеному до ЄРДР 14.03.2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, - скасувати в частині призначення покарання.

Вважати ОСОБА_8 засудженим за ст.126-1 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 рік 6 місяців.

На підставі п.1, 2, 3 ч.2, п. 4 ч. 3 ст.59-1 КК України покласти на ОСОБА_8 , наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Відповідно до п.5 ст. 91-1 КК України застосувати до ОСОБА_8 обмежувальний захід у вигляді направлення для проходження програми для кривдників строком на 3 місяці.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Вирок суду апеляційної інстанції набирає чинності з дня його проголошення і може бути оскаржений шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Касаційного кримінального суду у складі Верховного суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4