ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2025 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судового засідання ОСОБА_4

за участю сторін судового провадження:

прокурорів ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000022 від 25.07.2024 року, за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівців від 25 червня 2025 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Чернівецькій області капітана поліції ОСОБА_10 , погоджене прокурором Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_6 , про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 - задоволено.

Продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Чирчик Ташкентської області Республіки Узбекистан, не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , який перебуває в цивільному шлюбі, має на утриманні трьох дітей, раніше судимого: вироком Львівського апеляційного суду від 10.01.2022 року за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 189, ч. 1 ст. 263, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць; підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 190, ч. 3 ст. 15 ч. 5 ст. 190 КК України, в Державній установі «Чернівецькій слідчий ізолятор» на строк до 23 серпня 2025 року, в межах строку досудового розслідування.

ЄУНСС: 727/7656/25 Слідчий суддя: ОСОБА_11

Номер провадження: 11-сс/822/171/25 Суддя-доповідач: ОСОБА_1

Одночасно для забезпечення належного виконання обов`язків, передбачених КПК України, визначено ОСОБА_7 заставу у розмірі 6 000 000 (шість мільйонів) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

У разі внесення застави покладено на підозрюваного ОСОБА_7 обов`язки, передбачені пунктами 1-4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, з якої вбачається, що вона просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , обравши інший альтернативний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або істотно зменшити розмір визначеної судом застави до 600 000 грн.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що наведені в клопотанні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, є лише припущенням сторони обвинувачення, які жодним чином не підтверджені.

Вважає, що зазначивши в клопотанні, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить виконання підозрюваним відповідних процесуальних обов`язків, слідчий цей висновок ніяк не обґрунтував, а суд це питання взагалі залишив без уваги, що є суттєвим порушенням вимог кримінально-процесуального закону.

Звертає увагу суду на те, що у підозрюваного погіршилося здоров`я, що підтверджується, наявними у справі документами, а саме: випискою № 4960 із медичної карти стаціонарного хворого від 31.03.2025 р., протоколом узд органів черевної порожнини ЛШМД у м. Чернівці від 31.03.2025 р. та відповіддю на адвокатський запит ДУ «Центр охорони здоров`я державної кримінально-виконавчої служби України».

Окрім цього, її підзахисний має намір одружитися з гр. ОСОБА_12 з якою в нього спільна малолітня дитина, зокрема реєстрація шлюбу запланована на 08.08.2025 року, що свідчить про створення міцних соціальних зв`язків, що в свою чергу, унеможливлює ризики переховуватись від органів досудового розслідування або суду.

Вказує, що визначений розмір застави є таким, що не співвідноситься з даними про особу підозрюваного, його майновий стан, міцність соціальних зв`язків. На думку сторони захисту, зменшення застави до 600 000 грн. в даному випадку буде пропорційним щодо його особи, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного у разі внесення такої застави, що буде достатнім стримуючим фактором, який зможе запобігти ризикам та не є завідомо непромірною для підозрюваного.

Від інших учасників судового розгляду апеляційних скарг та заперечень не надходило.

Заслухавши доповідь судді, позицію підозрюваного ОСОБА_7 та його захисників адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які просили подану апеляційну скаргу задовольнити, з підстав наведених у ній, а ухвалу районного суду - скасувати, позицію прокурорів: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , які просили ухвалу районного суду, як законну залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника, як необґрунтовану - без задоволення, дослідивши матеріали провадження, вивчивши клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , включаючи наявні матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні, в рамках якого було подано клопотання, та дослідивши докази по вказаних матеріалах, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, апеляційний суд переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно приписів ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

Положеннями ч. 3 ст. 197 КПК України встановлено, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України.

Апеляційний суд вважає, що розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя виконав вимоги ст. 199 КПК, та прийняв обґрунтоване рішення про продовження строку тримання підозрюваного під вартою, з визначенням розміру застави.

Прийняте рішення слідчий суддя мотивував наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 190, ч. 3 ст. 15 ч. 5 ст. 190 КК України, тяжкість інкримінованих ОСОБА_7 злочинів, які вчинено за попередньою змовою групою осіб, у великому розмірі, обставини, які підтверджуються матеріалами кримінального провадження, внаслідок чого із власності територіальних громад Чернівецької області незаконно вибули земельні ділянки, загальною вартістю 12 944 300 грн, врахував, ступінь ризиків, які стали підставою для обрання та продовження відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою не змінилися та продовжують існувати, зокрема, що ОСОБА_7 перебуваючи на волі може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Також, слідчим суддею враховано, що прокурором доведено наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Окрім цього, слідчий суддя врахував суспільно-небезпечний характер кримінального правопорушення у вказаному кримінальному провадженні, по якому продовжується проведення необхідних слідчих дій, особу підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків за місцем мешкання, його характеристику, обставини вчинення даного кримінального правопорушення.

З викладеного вбачається, що слідчий суддя, приймаючи рішення про доцільність продовження щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження такого запобіжного заходу та обґрунтовано дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання, в зв`язку з відсутністю достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам дієво запобігти існуючим ризикам.

Твердження апелянта про те, що висновки суду першої інстанції, які викладені судом у рішенні, не відповідають обставинам справи і що наведенні слідчим у клопотанні ризики є надуманими, не беруться судом до уваги, оскільки спростовуються вищенаведеним і наданими матеріалами провадження.

При цьому судова колегія звертає увагу на те, що ризиком, у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Тобто, доведеність ризиків не передбачає фактичне вчинення конкретних дій особою, спрямованих на створення перешкод у кримінальному провадженні, оскільки оцінці підлягає наявність вірогідності вчинення таких дій.

Наявність тих обставин, що ОСОБА_7 , має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, на його утриманні перебувають троє неповнолітніх дітей та матір 78 років, наявній діагноз жовчнокам`яна хвороба, калькульозний холецистит, холедохолітіаз та рекомендовано оперативне лікування, хоча і мають місце, однак не є безумовними підставами для відмови в продовженні дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Окрім того, на думку колегії суддів, ці обставини в цьому випадку не можуть бути беззаперечними стримуючими факторами подальшої належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Вищевказані обставини на які вказує захисник, враховані апеляційним судом, проте такі не свідчать про зменшення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а відтак не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали суду.

Посилання захисника щодо неврахування перебування на утриманні підозрюваного матері та малолітніх дітей, апеляційний суд вважає безпідставним, з огляду на обставини вчинення кримінального правопорушення та його наслідки, не працевлаштованість останнього, відсутність стабільного джерела доходу, що на переконання апеляційного суду не можуть вказувати на високу моральність підозрюваного та такий зв`язок з державою, що може переконати суд у добропорядності його поведінки у разі застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу.

Матеріали справи не містять інших даних про застереження, які б унеможливлювали перебування підозрюваного під вартою за станом здоров`я. Стороною захисту апеляційному суду не надано будь-яких документів, які б свідчили про неможливість перебування підозрюваного під вартою.

Переглядаючи рішення слідчого судді в частині визначеного розміру альтернативного запобіжного заходу, а саме застави, судова колегія бере до уваги те, що застава фактично є гарантією, що підозрюваний чи обвинувачений буде сумлінно виконувати визначені кримінально процесуальним законом обов`язки, а суд має визначити таку суму застави, яка б дисциплінувала і мотивувала останнього на їх виконання.

Для того, щоб розмір застави можна було вважати таким, який здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, слідчий суддя повинен, враховувати положення ст. 177, 178 КПК України, та раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю вчиненого злочину. При цьому судді слід мати на увазі, що, виходячи з практики ЄСПЛ, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні (справа «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain) від 28.09.2010), справа «Punzelt v. Czech Republic» від 25.04.2000 р. (заява № 31315/96, пункт 86)) .

У будь-якому випадку із структури статті 5 Конвенції в цілому, та її третього пункту, зокрема, слідує, що застава може вимагатись лише до тих пір, поки існують причини, що виправдовують затримання (зокрема, пункт 42 рішення ЄСПЛ у справі Musuc v. Moldova від 06.11.2007 р., заява № 42440/06, та пункт 139 рішення ЄСПЛ у справі Олександр Макаров проти Росії від 12.04.2009 р., заява № 15217/07). Влада повинна бути уважною у встановленні відповідної застави, як і у вирішенні питання про необхідність продовження ув`язнення обвинуваченого. Більше того, сума застави повинна бути належним чином обґрунтована в рішенні суду, а також повинно бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого (пункт 79 рішення ЄСПЛ у справі Mangouras v. Spain).

Отже, положення КПК України та практика ЄСПЛ орієнтують суд на такі критерії, які слід врахувати при визначенні розміру застави: обставини кримінального правопорушення; особливий характер справи; майновий стан обвинуваченого; його сімейний стан, у тому числі матеріальне становище близьких осіб; масштаб його фінансових операцій; дані про особу обвинуваченого; встановлені ризики, відповідно до ст. 177 КПК України; «професійне середовище» обвинуваченого; помірність обраного розміру застави та можливість її виконання, а також за певних обставин шкода, завдана кримінальним правопорушенням.

Як вбачається із оскаржуваної ухвали, слідчий суддя, визначивши ОСОБА_7 , альтернативний вид запобіжного заходу у вигляді застави, належним чином своє рішення в частині встановленого розміру застави - 6 000 000 (шість мільйонів) гривень, не мотивував та не обґрунтував, а тому рішення слідчого судді слід скасувати, зважаючи на те, що у відповідності до ч. 3 ст. 407 КПК України, апеляційний суд за наслідками апеляційного перегляду не має права змінити ухвалу.

Беручи до уваги обставини кримінального провадження, майновий та сімейний стан ОСОБА_7 , який раніше судимий, має постійне місце проживання, те, що він перебуває у цивільному шлюбі та на його утриманні перебувають троє неповнолітніх дітей та матір, якій 78 років, а також стан здоров`я останнього, з урахуванням встановлених ризиків, апеляційний суд вважає, що розмір застави слід визначити в межах, передбачених у п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, а саме у розмірі 300 (трьохсот) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 908 400 (дев`ятсот вісім тисяч чотириста) грн, який буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, покладених на нього.

На підставі наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а ухвалу слідчого судді скасувати і постановити нову ухвалу.

Керуючись ч. 2 ст. 376, ст.ст. 176, 177, 178, 182, 183, 193, 194, 404, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 , задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівців від 25 червня 2025 року, якою клопотання старшого слідчого, погоджене прокурором, задоволено та продовжено відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Чернівецький слідчий ізолятор» терміном до 23 серпня 2025 року включно, із визначенням застави, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Чернівецькій області капітана поліції ОСОБА_10 , погоджене прокурором Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_6 , про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 задовольнити частково.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Чирчик Ташкентської області Республіки Узбекистан, не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , який перебуває в цивільному шлюбі, має на утриманні трьох дітей, раніше судимого: вироком Львівського апеляційного суду від 10.01.2022 року за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 189, ч. 1 ст. 263, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць; підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 190, ч. 3 ст. 15 ч. 5 ст. 190 КК України, в Державній установі «Чернівецькій слідчий ізолятор» на строк до 23 серпня 2025 року, в межах строку досудового розслідування

Одночасно для забезпечення виконання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язків, передбачених КПК України, визначити запобіжний захід у вигляді застави в межах 300 (трьохсот) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 908 400 (дев`ятсот вісім тисяч чотириста) грн, яка може бути внесена, як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (застовадавцем) на депозитний рахунок Чернівецького апеляційного суду (рахунок отримувача: UA0082901; банк отримувача: ДКСУ у м. Київ; МФО 820172; код ЄДРПО 42255464).

Підозрюваний або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- прибувати до уповноваженого у кримінальному провадженні слідчого, прокурора чи суду з встановленою періодичністю;

- не відлучатись із населеного пункту, в якому він буде перебувати, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утриматись від спілкування зі свідками: ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , та іншими свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 23 серпня 2025 року.

Роз`яснити підозрюваному, що в разі внесення застави у визначеному в ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів, має бути наданий уповноваженій особі Державної Установи «Чернівецький слідчий ізолятор».

Після отримання та перевірки протягом не більше одного робочого дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Державної Установи «Чернівецький слідчий ізолятор» негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю.

У разі внесення застави та з моменту звільнення особи з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної в даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя доповідач: Судді

____________ ________________ _________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3