ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.07.2025 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретарів судового

засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження № 0002942 від 28.06.2020 про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, громадянина України, одруженого, немаючого на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, працюючого у відділенні поліції № 1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

за ст.ст. 296 ч.2, 121 ч.2 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Житомира, громадянина України, неодруженого, немаючого на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, працюючого в кафе «Ноумейм», проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -

за ст.ст. 296 ч.2, 121 ч.2 КК України, -

з участю:

прокурора ОСОБА_7

представника

потерпілого ОСОБА_8

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10

в с т а н о в и в :

27.06.2020 приблизно о 00 год. 10 хв. ОСОБА_5 , разом із ОСОБА_6 перебували неподалік будинку № 70-а, що по вул. Героїв Пожежних в м. Житомирі, де до них підійшов ОСОБА_11 , який зробив їм зауваження щодо припинення останніми створення шуму в нічний час поблизу його будинку.

В цей час та за вказаних обставин, у ОСОБА_6 з мотивів раптово виниклих неприязних відносин виник злочинний умисел на спричинення ОСОБА_11 тілесних ушкоджень. Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_6 підійшов до ОСОБА_11 та кулаком лівої руки наніс удар в ліву скроню останнього. Продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_6 наніс удари кулаками обох рук в голову ОСОБА_11 , від яких останній впав і ОСОБА_6 продовжуючи свій злочинний умисел, наніс ще один удар правою ногою в голову потерпілого. Злочинні дії ОСОБА_6 були припинені ОСОБА_5 .

В результаті вказаних злочинних дій ОСОБА_6 . ОСОБА_11 спричинено тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової та лицевої травми у вигляді поверхневої забійної рани лівої надбрівної дуги, поверхневої забійної рани ділянки носу, синців в навколоорбітальних ділянках, вдавленого перелому лівої виличної дуги, вдавленого перелому передньої стінки лівої гайморової пазухи з переходом на верхню стінку, перелому зовнішньої стінки очної ямки, перелому задньо-бокової стінки лівої гайморової пазухи та верхнього крила клиновидної кістки, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за ст.296 КК не визнав, за ст.121 КК та цивільний позов визнав частково. Показав, що 27.06.2020 відпочивали компанією з ОСОБА_12 , дівчатами ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 . ОСОБА_16 , алкоголь не вживали. У зв`язку з пізнім часом збиралися по домах, викликали таксі до магазину, біля дороги. Коли очікували приїзду таксі, дівчата увімкнули музику та танцювали. На телефон надійшло повідомлення зі служби таксі №569, про прибуття машини через 14 хвилин, продовжили чекати, дівчата слухали музику. З напрямку вулиці Героїв Пожежних до них підійшов невідомий чоловік з голим торсом, лише в шортах та тапках. Чоловік перебував в стані алкогольного сп`яніння, від нього було чути перегар. Чоловік поводив себе неадекватно, лаявся в їх сторону, висловлювався нецензурними словами, почав чіплятися до дівчат, погрожував зґвалтуванням. З приводу музики чоловік їм зауваження взагалі не робив, виганяв їх та чіплявся. Почали його заспокоювати, пояснювали, що чекають таксі, просили відчепитися. Однак останній на їх зауваження не реагував, говорив, що він ОСОБА_17 . Знав чоловіка візуально, оскільки проживають в одному районі, конфліктів з ним не було. Після чого чоловік двічі замахнувся з наміром нанести удар Денисюку, останній ухилився. Він зрозумів, що цей чоловік в неадекватному стані і здатен на все. В цей час, з напрямку взуттєвої фабрики вийшов невідомий чоловік та підійшов до потерпілого ОСОБА_18 , стояв біля нього поруч. Потім ОСОБА_18 замахнувся на нього, обороняючись він здійснив один поштовх рукою в шию, другий поштовх в щелепу. ОСОБА_18 впав з невідомих причин, чи від того, що був п`яний чи від його поштовху в щелепу. Потім здійснив ще один поштовх ногою в область грудної клітки. Під`їхало таксі, водій побачивши подію поїхав. Вони всією компанією також пішли. Вдруге підійшов до ОСОБА_18 поговорити навіщо він так вчиняв, останній нічого не відповів. Чоловік який стояв поруч з ОСОБА_18 стримував його. ОСОБА_18 сам піднявся та разом з тим чоловіком пішов в тому напрямку звідки вийшов. За зовнішнім виглядом було видно, що потерпілий не потребує медичної допомоги, крові та ушкоджень на ньому і одязі не було. Особисто йому ОСОБА_18 тілесних ушкоджень не спричинив. Останній замахувався на ОСОБА_12 , який ухилився від ударів. Ствердив, що рукою здійснив два поштовхи в обличчя і один поштовх ногою, оскільки ОСОБА_18 йому погрожував. Вся подія відбувалася протягом 5-7 хвилин. Зазначив, що ходив до ОСОБА_18 в лікарню, останній вимагав гроші, погрожуючи, що посадить. Також показав, що не бачив як ОСОБА_12 наносив удари, оскільки дивився на іншого чоловіка. Ствердив, що від його поштовхів, виявлені у потерпілого тілесні ушкодження не могли утворитися. Публічно приніс свої вибачення потерпілому, відшкодував останньому заподіяну шкоду в розмірі 3 тис. доларів.

Вина обвинуваченого ОСОБА_6 доведена дослідженими в судовому засіданні доказами.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_11 показав, що до події обвинувачених не знав. В п`ятницю близько 23 год. разом з дружиною відпочивав вдома, спав, був в тверезому стані. Близько 00 год. почув шум на вулиці. Шум йшов зі сторони магазину, який знаходився від будинку в 40 метрах. Вийшов на вулицю, побачив компанію молоді, двоє хлопців та три дівчини. Зробив їм зауваження, щоб останні перестали шуміти, однак вони не відреагували. Після чого до нього з лівої сторони підійшов хлопець, який був в білій футболці та низького росту. Почав розмовляти з хлопцем який був у червоній футболці. В цей час хлопець в білій футболці, наніс йому удар в ліву скроню, а хлопець в червоній футболці наніс два удари рукою по обличчю. Впав на землю, а хлопець, який був одягнутий в білу футболку наніс один удар ногою в грудну клітку. З`явився невідомий чоловік, який почав допомагати йому піднятися, відганяв хлопців, які втекли. Розмова з хлопцями тривала недовго, в ході розмови нікому не погрожував, ударів нікому не наносив, битися не збирався. Нікого з дівчат не ображав, з ними не розмовляв. Отримав два бокових удари по голові, була кров на обличчі, перебитий ніс. Після події невідомий чоловік, який допомагав йому піднятися, довів до будинку, далі додому пішов самостійно. Після вказаної події, інших конфліктів або бійок ні з ким не було. Зазначив, що було п`ять ударів, першим удар наніс хлопець одягнутий в білу футболку, після чого два удари наніс хлопець в червоній футболці, потім ще один удар від хлопця в білій футболці та від нього ж удар ногою. Деталі вже не пам`ятає. Не може розмежувати які саме удари спричинив кожен з обвинувачених, та від чиїх саме ударів настали такі наслідки. Обвинувачені разом наносили удари, однак погано стало вже після першого удару. Зазначив, що ОСОБА_19 відшкодував йому шкоду в сумі три тисячі доларів, тому до нього претензій матеріального характеру не має, просить суворо його не карати.

Свідок ОСОБА_20 показав, що до події обвинувачених не знав, потерпілого знав в обличчя, близько знайомі не були. 27.06.2020 біля 01 год. ночі вийшов в магазин за цигарками. Йшов з протилежної сторони від учасників події. За 300 метрів від магазину «Мандарин» почув, що хтось співає. Підійшов ближче побачив потерпілого, двох хлопців і дівчат. Потерпілий стояв біля входу в магазин, обвинувачені поруч, а дівчата біля столику. Чоловіки розмовляли на підвищених тонах. Була словесна перепалка, ОСОБА_18 просив молодь заспокоїтися, оскільки останні поводили себе шумно. Коцюба стоячи з боку, наніс потерпілому один удар рукою в область скроні. Це був перший удар, який побачив коли стояв поруч. ОСОБА_12 , який стояв навпроти потерпілого, наніс останньому один удар рукою в обличчя, а другий удар в область сонячного сплетіння. Від ударів потерпілий почав падати, в цей час ОСОБА_19 наніс йому ще один удар ногою в область тулуба. Дівчата почали забирати хлопців, речі, почали відходити. Однак ОСОБА_19 знову почав бігти в напрямку потерпілого, тому став у нього на шляху, щоб завадити. Після чого підняв потерпілого та допоміг дійти йому додому. Обвинувачені разом з дівчатами пішли в напрямку взуттєвої фабрики. Коли обвинувачені били потерпілого, стояв на відстані двох метрів, не міг підійти та зупинити, оскільки ОСОБА_19 погрожував йому. В його присутності потерпілий з дівчатами не розмовляв, зґвалтуванням їм не погрожував. Брав участь при проведенні слідчих дій, в ході яких впізнав обвинувачених по фото знімках. Після нанесених перших двох ударів потерпілий ще стояв, але вже почав падати до землі, в цей час ОСОБА_19 наніс удар ногою в область тулуба. Здається ОСОБА_19 наносив ще удари. ОСОБА_12 підбіг та забрав ОСОБА_19 , дівчата кричали «залиш його». У потерпілого йшла кров з носу, він не міг нормально говорити. Допоміг йому дійти додому. Викликати швидку потерпілий не просив.

Свідок ОСОБА_21 , показав, що обвинувачених не знає, потерпілий його товариш. Подія відбулася влітку, в червні місяці. До події, ввечері бачив потерпілого, ніяких тілесних ушкоджень на ньому не було, був тверезим, крім того останній майже не вживає алкогольні напої. Може охарактеризувати ОСОБА_18 , як людину неконфліктну, в бійках також участі ніде не приймав. Очевидцем події не був, вранці приїхав до ОСОБА_18 , побачив його побитим, навіть не впізнав відразу, оскільки обличчя було розбите. Зі слів ОСОБА_18 він ліг відпочивати, почув з вулиці якісь крики, які тривали довгий час, тому вийшов зробити зауваження, за що отримав удари у відповідь. Подія відбувалася біля магазину «Мандарин». ОСОБА_18 розповідав, що йому нанесли удар від якого впав, потім відчував лише удари. Всі деталі потерпілий не пам`ятав, а також не пам`ятав як повернувся додому. Разом з ОСОБА_18 поїхали до відділу поліції, після чого поїхали до лікарні.

Свідок ОСОБА_22 показала, що з обвинуваченими не знайома. В червні 2020 працювала продавцем в магазині «Мандарин» за адресою: вул. Героїв Пожежних. В магазині встановлено дві камери відеоспостереження, одна з яких знаходиться на вулиці, інша в приміщенні магазину. 27 червня приходили працівники поліції, з дозволу роботодавця вилучили відео з зовнішньої камери відеоспостереження. В камері, яка розташована в приміщенні магазину був налаштований точний час, а на зовнішній камері був невірний час, не переведений, про що повідомила працівникам поліції. Запис був безперервний, в її присутності вирізки із запису не робили. Власник магазину ОСОБА_23 надав дозвіл на вилучення відео. Після перегляду відео працівники поліції його скопіювали, про що склали документ, який вона підписала. В її присутності ніяких маніпуляцій з відео працівники поліції не здійснювали.

Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 27.06.2020, ОСОБА_11 , що 27.06.2020 близько 00 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_3 , йому спричинено тілесні ушкодження (т.1 а.с.59).

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17.07.2020 потерпілий ОСОБА_11 вказав на особу під № 3, яка йому 27.06.2020 спричинила тілесні ушкодження. Під № 3 розміщено фото ОСОБА_6 (т.1.а.с.60).

Під час проведення слідчого експерименту 13.07.2020 потерпілий ОСОБА_11 розповів про обставини та показав механізм спричинення йому тілесних ушкоджень (т.1. а.с.66).

Протоколом огляду предмету від 13.07.2020 оглянуто DVD-R диску із відеозаписом з камери відеоспостереження, розміщеної на фасаді будівлі магазину «Мандарин», що за адресою: м. Житомир, вул. Героїв Пожежних, 70-а який безпосередньо досліджений в судовому засіданні. З якого вбачається, що: 00.09.46 до магазину підійшов чоловік у червоній футболці ( ОСОБА_5 ) та три дівчини; о 00.10.10 підійшов чоловік в білій футболці ( ОСОБА_6 ), який через декілька секунд відійшов; о 00.11.59 до ОСОБА_5 та дівчат підійшов чоловік з голим торсом в шортах ( ОСОБА_11 ), між якими відбувається розмова, одна з дівчат підійшла до столика; о 00.12.04 до них підійшов ОСОБА_6 , ОСОБА_11 розмахуючи руками про щось розмовляє, при цьому ОСОБА_5 та ОСОБА_6 слухають та знаходяться від потерпілого на відстані витягнутої руки; о 00.13.05 ОСОБА_11 робить крок до ОСОБА_5 , який у свою чергу відступає назад; 0 00.13.12 ОСОБА_11 піднімає руку до обличчя ОСОБА_5 , який своєю рукою відкидає руку потерпілого; о 00.13.17 ОСОБА_6 наносить удар в голову потерпілого, від удару останній відступив на декілька кроків; о 00.13.18 ОСОБА_5 лівою рукою штовхає потерпілого в праву частину плеча, а правою рукою замахується в напрямку грудної клітки, але удар не відбувся, оскільки потерпілий плигнув назад; о 00.13.23 ОСОБА_6 плигає до потерпілого та ногою наносить удар по ногах останнього, від якого ОСОБА_11 о 00.13.24 падає на землю, а коли останній намагається піднятися ОСОБА_6 наносить удар правою ногою в голову, від якого потерпілий знову впав, в цей час ОСОБА_5 відтягує Коцюбу від потерпілого; о 00.13.23 ОСОБА_5 та ОСОБА_19 відходять, а до потерпілого підійшов чоловік, який допоміг тому піднятися на ноги; о 00.13.56 до потерпілого підбігає ОСОБА_6 , свідок встав між ними, в цей час підбігає дівчина, яка хапає ОСОБА_6 за руку і намагається відтягнути, а ОСОБА_6 виривається з її рук; о 00.14.01 підбіг ОСОБА_5 та стримує ОСОБА_6 , який намагається знову дістатися до потерпілого, чому перешкоджає ОСОБА_5 та дівчина (т.1 а.с.73).

За висновком експерта № 1374 від 14.07.2020 у ОСОБА_11 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді синців та рани на обличчі, перелому кісток лицевого та мозкового черепа. Дані тілесні ушкодження в своїй сукупності складають закриту черепно-мозкову-лицеву травму, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя в момент їх спричинення та виникли від дії тупого (тупих) предметів (предметів) не залишивши в них яких-небудь специфічних та характерних ознак дозволяючи ідентифікувати їх контактуючу, слідоутворюючу, травмуючи поверхню, можливо в термін вказаний в постанові про призначення судово-медичної експертизи. Вищевказані тілесні ушкодження могли утворися за обставин вказаних в протоколі проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_11 . Тілесні ушкодження у вигляді лінійного перелому клиноподібної кістки ліворуч могло виникнути при падінні на площину як без надання так і з наданням тілу прискорення. Судити точно, скільки було нанесено травмуючих дій (ударів) в ділянку голови ОСОБА_11 не надається можливим (т.1. а.с.83).

В судовому засіданні експерт ОСОБА_24 , під час роз`яснення висновку експертизи, пояснив, що особистий огляд ОСОБА_11 не проводив, експертиза була проведена по наданим матеріалам кримінального провадження. Зазначив, що кулак натуральна зброя людини і від удару кулаком могли утворитися ці тілесні ушкодження. Розмежувати від дій кого з обвинувачених були отримані тілесні ушкодження неможливо

Згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи № 116 від 11.08.2020 згідно записів медичних документів, даних комп`ютерної томографії у ОСОБА_11 виявлено черепно-мозкову та лицеву травму у вигляді поверхневої забійної рани лівої надбрівної дуги, поверхневої забійної рани ділянки носу, синців в навколоорбітальних ділянках, вдавленого перелому лівої виличної дуги, вдавленого перелому передньої стінки лівої гайморової пазухи з переходом на верхню стінку, перелому зовнішньої стінки лівої очної ямки, перелому задньо-бокової стінки лівої гайморової пазухи та верхнього крила клиновидної кістки, яка утворилася від дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, можливо за обставин та в терміни, що вказані в постанові про призначення експертизи, і є тяжким тілесним ушкодженням за критерієм небезпеки для життя. Дані тілесні ушкодження могли утворитись за обставин, що вказані в ході проведення слідчих експериментів зі свідком ОСОБА_20 та потерпілим ОСОБА_11 . Вказані ушкодження утворились внаслідок прикладання не менше двох травмуючих впливів в ліву верхню половину обличчя. Враховуючи характер зовнішніх тілесних ушкоджень на обличчі та вдавлений характер переломів можна стверджувати, що спричинені ОСОБА_11 тілесні ушкодження утворилися внаслідок нанесення не менше двох ударів руками, ногами тощо по обличчю і не могли утворитися при падінні з положення стоячи на площину. Приймаючи до уваги те, що в ході слідчих експериментів потерпілий та свідок вказують, що обидві особи наносили удари ОСОБА_11 в ліву половину обличчя, виявлені тілесні ушкодження могли бути спричинені в результаті нанесення ударів підозрюваним ОСОБА_25 так і ОСОБА_6 (т.1 а.с.88).

В судовому засіданні експерт ОСОБА_26 , під час роз`яснення висновку експертизи, пояснив, що характер переломів описано лікарями. Напевно не було зміщення, у зв`язку з чим операцію не проводили. Рани це місце прикладання сили. Крововиливи були, втрата свідомості могла виникнути в будь-який час. Місце прикладання виявлено лише зліва, не менше двох ударів, які спричинили виявлені тілесні ушкодження. Згідно записів медичної картки при обстежені ОСОБА_18 27.06.2020 було виявлено тілесні ушкодження на обличчі, характер яких відповідає даті зазначеній в постанові про призначення експертизи. Проведення комп`ютерної томографії 02.07.2020 не ставить під сумнів термін їх спричинення, а саме 27.06.2020, оскільки основним критерієм встановлення давності виявлених ушкоджень є морфологічні особливості зовнішніх ушкоджень, які і є місцями прикладання травмуючої сили.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17.07.2020 свідок ОСОБА_20 вказав на особу під № 1, який 27.06.2020 близько 00 год. 10 хв. спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_11 . Під № 1 розміщено фото ОСОБА_6 (т.1.а.с.91).

Під час проведення слідчого експерименту 27.07.2020 свідок ОСОБА_20 розповів про обставини та показав механізм спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_11 невідомими особами (т.1.а.с.97).

Виходячи з наведеного, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_6 доведеною повністю та кваліфікує його умисні дії за ст. 121 ч.1 КК України, які виразилися в заподіянні тяжких тілесних ушкоджень, які є небезпечними для життя в момент заподіяння.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_6 та ОСОБА_5 кваліфіковано за ст.ст. 296 ч.2, 121 ч.2 КК України за наступних обставин.

27.06.2020 приблизно о 00 годин 10 хвилин ОСОБА_5 разом із ОСОБА_6 перебували неподалік будинку № 70-А, що по вул. Героїв Пожежних в м. Житомирі, коли до них підійшов ОСОБА_11 , який зробив їм зауваження щодо припинення останніми створення шуму в нічний час поблизу його будинку. В цей час у ОСОБА_5 та ОСОБА_6 виник злочинний умисел, спрямований на порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, поєднаного з нанесенням тілесних ушкоджень.

В цей же день, час, місці та за вказаних обставин, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, демонструючи зневажливе ставлення до існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, підійшов до ОСОБА_11 та, поводячи себе нахабно і зухвало, безпричинно умисно кулаком лівої руки наніс один удар в ліву скроню ОСОБА_11 .

В цей же час, ОСОБА_5 , помітивши злочинні дії ОСОБА_6 , приєднався до ОСОБА_6 та, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, демонструючи зневажливе ставлення до існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, безпричинно наніс два удари кулаками обох рук по обличчю ОСОБА_11 . В подальшому ОСОБА_6 , продовжуючи свої злочинні дії, наніс ще кілька ударів кулаками обох рук по обличчю потерпілому ОСОБА_11 та один удар правою ногою в голову ОСОБА_11 .

В результаті вказаних злочинних дій ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . ОСОБА_11 спричинено тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової та лицевої травми у вигляді поверхневої забійної рани лівої надбрівної дуги, поверхневої забійної рани ділянки носу, синців в навколоорбітальних ділянках, вдавленого перелому лівої виличної дуги, вдавленого перелому передньої стінки лівої гайморової пазухи з переходом на верхню стінку, перелому зовнішньої стінки очної ямки, перелому задньо-бокової стінки лівої гайморової пазухи та верхнього крила клиновидної кістки, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

Органом досудового розслідування дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковано за ст. 296 ч.2 КК України, які виразилися у хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчиненому групою осіб; за ст. 121 ч.2 КК України, які виразились в заподіянні тяжких тілесних ушкоджень, які є небезпечними для життя в момент заподіяння, вчиненому групою осіб.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 кваліфіковано за ст. 296 ч.2 КК України, які виразилися у хуліганства, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчиненому групою осіб; за ст. 121 ч.2 КК України, які виразились в заподіянні тяжких тілесних ушкоджень, які є небезпечними для життя в момент заподіяння, вчиненому групою осіб.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, цивільний позов не визнав та показав, що 26.06.2020 з ОСОБА_19 та дівчатами відпочивали. Біля 24 год. викликали таксі, рухалися по вул. Героїв Пожежних, до місця приїзду таксі, мали роз`їхатися по домівках. Підійшли до магазину «Мандарин», стояли чекали, дівчата слухали музику на телефоні. Через 30 секунд підійшов потерпілий та почав чіплятися з нецензурними словами, образами, погрожував дівчатам зґвалтуванням. Зробив йому зауваження, щоб не чіплявся, пояснив, що чекають таксі, хотіли піти. Однак ОСОБА_18 підняв руку і намагався нанести йому удар в обличчя, від якого ухилився. Потім ОСОБА_19 наніс удар в грудну клітку потерпілого, а він долонями своїх рук відштовхнув потерпілого від себе, в цей час ОСОБА_19 наніс удар рукою в голову потерпілого, від якого останній впав. Коли потерпілий впав ОСОБА_19 наніс йому ще один удар ногою. Він забрав ОСОБА_19 і вони відійшли, потерпілий знову почав ображати і ОСОБА_19 побіг до нього, а він наздогнав і відтягнув ОСОБА_19 від ОСОБА_18 . Зазначив, що жодних хуліганських дій не вчиняв, коли перебували біля магазину у них тихо грала музика, яка не порушувала громадський порядок. Коли потерпілий підійшов до них, хтось із дівчат одразу виключив музику, він спокійно розмовляв з останнім, пояснював, що вони чекають таксі. Однак потерпілий був агресивно налаштований, ображав нецензурною лайкою, принижував дівчат. Також зазначив, що музика в їх телефоні грала не голосно, будинки від магазину розташовані на відстані більше 50 м., а тому не могли порушувати громадський порядок. Зазначив, що ударів потерпілому не наносив, лише двічі долонями рук відштовхнув в плече. Удари наносив ОСОБА_19 в голову, від чого потерпілий впав та наніс удари ногою, він у свою чергу відтягнув Коцюбу від останнього. Зазначив, що потерпілий вимагав 3000 доларів, а в противному «посадить».

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод, законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За ч.2 ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

В свою чергу стандарт доведення «поза розумним сумнівом», визначений практикою ЄСПЛ (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A № 25), може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Згідно вимог ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, покладається на сторону обвинувачення безпосередньо у судовому засіданні.

Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони хуліганства є мотив явної неповаги до суспільства. Домінування у свідомості винного такого внутрішнього спонукання і відсутність особистого мотиву посягання на потерпілого є головним критерієм відмежування хуліганства як злочину проти громадського порядку та моральності від злочинів проти особи.

Хоч хуліганські дії нерідко супроводжуються фізичним насильством і заподіянням тілесних ушкоджень, головною їх рушійною силою є бажання не завдати шкоди конкретно визначеному потерпілому, а протиставити себе оточуючим узагалі, показати свою зверхність, виразивши явну зневагу до загальноприйнятних норм і правил поведінки. Означені дії не зумовлені особистими мотивами й конкретною метою, а за своїм внутрішніми чинниками фокусуються в напрямку тотального негативізму й ворожого ставлення до суспільства. Протиправні діяння вчиняються за відсутності зовнішнього приводу або з незначного приводу і зазвичай спрямовані на випадкові об`єкти. Якщо хуліганству передує конфлікт винного з потерпілим (потерпілими), такий конфлікт провокується самим винним як зухвалий виклик соціальному оточенню, і реакція інших на провокуючі дії, у тому числі спроба їх припинити, стають приводом для подальшого насильства.

З урахуванням зазначеної дії, що супроводжувалися погрозами вбивства, завданням побоїв, заподіянням тілесних ушкоджень, обумовлені особистими неприязними стосунками, підлягають кваліфікації за статтями КК України, що передбачають відповідальність за злочини проти особи. Як хуліганство зазначені дії кваліфікують лише в тих випадках, коли вони були поєднані з очевидним для винного грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та супроводжувались особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.

Отже, для юридичної оцінки діяння за ст. 296 КК України обов`язковим є поєднання ознак об`єктивної сторони цього злочину у виді грубого порушення громадського порядку, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, і суб`єктивної сторони, зокрема мотиву явної неповаги до суспільства.

За відсутності відповідного мотиву, коли застосування насильства зумовлене неприязними стосунками з потерпілим і прагненням завдати шкоди конкретній особі з особистих спонукань, сам собою факт вчинення протиправних дій у громадському місці в присутності сторонніх осіб не дає достатніх підстав для кваліфікації їх як хуліганства.

Зміст і спрямованість протиправного діяння, що має істотне значення для його правової оцінки, в кожному конкретному випадку визначається з часу, місця, обстановки й інших обставин його вчинення, характеру дій винного, а також поведінки потерпілого і стосунків, що склалися між ними.

Така правова позиція щодо кримінально-правової оцінки діяння, кваліфікованого судом за ст. 296 КК України, міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 (справа № 299/1158/16-к).

Суд, проаналізувавши та оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, перевіривши та оцінивши усі доводи учасників судового розгляду, дійшов до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України вирок суду повинен бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду.

При цьому, згідно ст. 94 КПК України жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Усі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь обвинуваченого.

Судом встановлено, 27.06.2020 обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не вчиняли хуліганських, що підтверджено показами потерпілого, свідків, дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, в судовому засіданні потерпілий показав, що він вийшов на звуки музики, які лунали біля магазину. Коли він підійшов до молоді, яка перебувала біля магазину, музику виключили і між ними відбулася розмова, яка переросла в конфлікт та в послідуючому йому першим удар наніс Коцюба.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 показали, що разом з ОСОБА_12 і ОСОБА_19 27.06.2020 відпочивали, після 24 год. підійшли до магазину, де очікували таксі, на телефоні грала музика. Коли до них підійшов незнайомий чоловік, з оголеним торсом, який не висловлюючи будь-яких зауважень, почав нецензурно їх ображати, вони одразу виключили музику. Коцюба та ОСОБА_12 спілкувалися з чоловіком, заспокоювали його, після чого чоловік замахнувся на ОСОБА_12 , який ухилився від удару та в цей час ОСОБА_19 наніс удар чоловікові.

Крім того, відсутність умислу на вчинення хуліганських дій підтверджено відеозаписом з камери відеоспостереження. З якої вбачається, що коли підійшов ОСОБА_18 , одна з дівчат підійшла до столика, де лежав мобільний телефон і вимкнула його, тобто шум від музики було локалізовано. В послідуючому, як вбачається з відео відбувалася розмова між ОСОБА_18 , який розмахував руками перед обвинуваченими, останні стояли від нього на відстані витягнутої руки. Саме ОСОБА_18 почав підходити до ОСОБА_12 та замахнувся в сторону його обличчя, останній своєю рукою відкинув руку потерпілого, через декілька секунд ОСОБА_19 наніс удар в голову останнього. ОСОБА_12 через секунду лівою рукою штовхнув потерпілого в плече, замахнувся правою в районі грудної клітки потерпілого, але удар не відбувся, оскільки ОСОБА_18 відплигнув назад. Через дві секунди ОСОБА_19 ногою наносить удар по ногах, від чого потерпілий падає, а коли той намагається піднятися ОСОБА_19 наносить удар ногою по голові потерпілого, а ОСОБА_12 відтягнув ОСОБА_19 .

Під час судового розгляду суду не надано і не здобуто доказів щодо мотиву явної неповаги до суспільства. Подія відбувалася після 24 години, шум, який був викликаний музикою, був припинений, тобто громадський порядок не порушувався. Таким чином, обстановка й обставини події, динаміка їх розвитку не свідчать про те, що поведінка ОСОБА_5 та ОСОБА_6 була зумовлена бажанням протиставити себе суспільству і продемонструвати зневагу до загальноприйнятних норм і правил поведінки, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб. За відсутності відповідного мотиву на вчинення хуліганських дій в обох обвинувачених, аналізуючи подальший розвиток події, саме у обвинуваченого ОСОБА_6 , у зв`язку з раптово виниклими неприязними відносинами, виник злочинний умисел на спричинення потерпілому тілесних ушкоджень, тобто основним об`єктом посягання було здоров`я потерпілого, а не громадська безпека.

Також під час судового розгляду не здобуто доказів про винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у спричиненні тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_11 . Твердження потерпілого ОСОБА_11 та свідка ОСОБА_20 про те, що удари наносили як ОСОБА_6 , так і ОСОБА_5 , спростовано дослідженим в судовому засіданні відеозаписом з камери відеоспостереження.

З якого вбачається, що: 00.09.46 до магазину підійшов чоловік у червоній футболці ( ОСОБА_5 ) та три дівчини; о 00.10.10 підійшов чоловік в білій футболці ( ОСОБА_6 ), який через декілька секунд відійшов; о 00.11.59 до ОСОБА_5 та дівчат підійшов чоловік з голим торсом в шортах ( ОСОБА_11 ), між якими відбувається розмова, одна з дівчат підійшла до столика; о 00.12.04 до них підійшов ОСОБА_6 , ОСОБА_11 розмахуючи руками про щось розмовляє, при цьому ОСОБА_5 та ОСОБА_6 слухають та знаходяться від потерпілого на відстані витягнутої руки; о 00.13.05 ОСОБА_11 робить крок до ОСОБА_5 , який у свою чергу відступає назад; 0 00.13.12 ОСОБА_11 піднімає руку до обличчя ОСОБА_5 , який своєю рукою відкидає руку потерпілого; о 00.13.17 ОСОБА_6 наносить удар в голову потерпілого, від удару останній відступив на декілька кроків; о 00.13.18 ОСОБА_5 лівою рукою штовхає потерпілого в праву частину плеча, а правою рукою замахується в напрямку грудної клітки, але удар не відбувся, оскільки потерпілий плигнув назад; о 00.13.23 ОСОБА_6 плигає до потерпілого та ногою наносить удар по ногах останнього, від якого ОСОБА_11 о 00.13.24 падає на землю, а коли останній намагається піднятися ОСОБА_6 наносить удар правою ногою в голову, від якого потерпілий знову впав, в цей час ОСОБА_5 відтягує Коцюбу від потерпілого; о 00.13.23 ОСОБА_5 та ОСОБА_19 відходять, а до потерпілого підійшов чоловік (свідок ОСОБА_20 ), який допоміг останньому піднятися на ноги; о 00.13.56 до потерпілого підбігає ОСОБА_6 , свідок встав між ними, в цей час підбігає дівчина, яка хапає ОСОБА_6 за руку і намагається відтягнути, а ОСОБА_6 виривається з її рук; о 00.14.01 підбіг ОСОБА_5 , який стримує ОСОБА_6 , однак останній намагається знову дістатися до потерпілого, чому перешкоджає ОСОБА_5 та дівчина (т.1 а.с.73). Зазначені обставини підтвердили і допитані свідки ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , покази яких узгоджуються з відеозаписом.

Отже, досліджені в судовому докази спростовують версію сторони обвинувачення, покази потерпілого ОСОБА_11 , свідка ОСОБА_20 , що отримані потерпілим ОСОБА_11 тілесні ушкодження утворилися від дій обох обвинувачених. Досліджені докази доводять, що вказані тілесні ушкодження потерпілий отримав від ударів ОСОБА_6 . Як вбачається з відеозапису о 00.13.18 ОСОБА_5 лівою рукою штовхає потерпілого в праву частину плеча, а правою рукою замахується в напрямку грудної клітки, але удар не відбувся, оскільки потерпілий плигнув назад. Від поштовху ОСОБА_5 в праву частину плеча потерпілий не падав і судово-медичною експертизою не виявлено у потерпілого тілесних ушкоджень в цій частині тіла, як і не було виявлено тілесних ушкоджень в районі тулубу, на що вказував свідок ОСОБА_20 . Відеозаписом підтверджено, що удари в голову, як рукою, так і ногою наносив лише ОСОБА_6 .

Крім того, про відсутність умислу у ОСОБА_5 на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_11 свідчить його поведінка на припинення дій ОСОБА_6 . Зокрема, після падіння потерпілого на землю від удару ОСОБА_6 та нанесення останнім ударів ногами в голову потерпілого, саме ОСОБА_5 їх припинив шляхом відтягування ОСОБА_6 від останнього. В послідуючому, коли ОСОБА_6 знову підбіг до потерпілого та намагався ще нанести удари, саме ОСОБА_5 цьому завадив, відтягнувши від ОСОБА_11 .

Згідно ст. 28 КК України для визнання форми співучасті вчинення злочину групою осіб - діяльність одного виконавця приєднується до діяльності іншого у процесі вчинення злочину, коли злочин уже почався, але ще не закінчився.

Як зазначалося вище органом досудового розслідування суду не надано та не здобуто під час судового розгляду доказів спричинення потерпілому тяжких тілесних ушкоджень групою осіб. Судом встановлено, що після того, як ОСОБА_11 замахнувся рукою в обличчя ОСОБА_5 , останній своєю рукою відкинув руку потерпілого в сторону. В цей час ОСОБА_6 наносить удар кулаком в голову потерпілого, від якого останній відступив назад на декілька кроків. Після цього, ОСОБА_5 лівою рукою штовхнув потерпілого в праве плече та замахнувся правою рукою в районі грудної клітки потерпілого, останній ухилився відплигнувши назад. Інших жодних неправомірних дій ОСОБА_5 не вчиняв, а навпаки намагався припинити дії ОСОБА_6 , який збив потерпілого з ніг та в послідуючому ногою наніс удар в голову потерпілого.

Судом встановлено, що саме від дій ОСОБА_6 потерпілий ОСОБА_11 отримав тяжкі тілесні ушкодження, а участь ОСОБА_5 у спричиненні тілесних ушкоджень потерпілому не доведена, а тому суд приходить до висновку про перекваліфікацію дій ОСОБА_6 з ч.2 ст. 121 КК України на ч.1 ст. 121 КК України.

За клопотанням сторони захисту судом допитано свідка ОСОБА_30 , який показав, що до події обвинувачених не знав. Періодично надає послуги таксі, в ніч з 26 на 27 червня отримав виклик з хлібозаводу. Завіз клієнта, зупинився на вулиці Іоана Павла, 15 по правій стороні. Стояв близько десяти хвилин, чекав пасажира. Магазин «Мандарин» не знаходився в його полі зору. В 25 мерах від себе побачив чотирьох молодих людей, якій йшли в його напрямку. Через декілька хвилин з провулку вибіг чоловік з оголеним торсом, почав бігти за компанією молоді, лаявся на їх адресу. Кидався до хлопців, намагався когось вдарити, у відповідь вдарили його. Потім намагався відбитися від компанії, однак його збили з ніг. Компанія молоді побігла, вийшов з автомобіля та хотів допомогти потерпілому, однак останній був агресивним тому вирішив не допомагати йому. Після 28 червня, побачив відео бійки у фейсбуці, на яке просили очевидців відгукнутися. Тому повідомив, що був очевидцем події та погодився дати свідчення. Зазначив, що потерпілий схожий на того чоловіка, а обвинувачені це не ті люди, які приймали участь в бійці. Подія відбувалася в червні 2020 року близько 00 год. 30 хв., однак це було в іншому місці, ніж на відео. Там були хлопці віком від 16 до 25 років, обвинувачені за віком не відповідають цим особам. Хлопці прийшли з вулиці ОСОБА_31 , звідки з`явився потерпілий не може сказати. Всі рухалися з перехрестя. Потерпілий був одягнутий в шорти, мав оголений торс, був в капцях. Коли чоловік підбіг до хлопців він намагався першим нанести удар, однак хлопець відхилився та наніс у відповідь удар кулаком в обличчя чоловіку. Чоловік намагався знову кинутися до хлопців, схопити за руки, третій зі спини намагався нанести йому удар. Потерпілий відштовхнув всіх від себе. Хлопець який наносив удар першим, знову наніс прицільний удар чоловікові в область обличчя, від чого останній відступив назад та впав біля бетонного забору. Хлопці відразу втекли з місця події. Міг впізнати особу високого зросту, яка першою нанесла удар. Потерпілий був агресивно налаштований, був розлюченим. Крові на потерпілому не бачив. Зазначив, що присутній в залі потерпілий можливо це той чоловік якого побили, але стверджувати це не може.

Суд не бере до уваги покази вказаного свідка, оскільки він не зміг підтвердити, що саме потерпілий ОСОБА_11 є тією особою, якого побила група невідомих чоловіків. Крім того, свідок ОСОБА_32 близько до чоловіка не підходив, це був нічний час, тобто обмежене освітлення, а тому бачити обличчя побитого чоловіка він не може, як і не зміг ствердити, що це саме був ОСОБА_11 .

Суд відхиляє доводи сторони захисту про визнання недопустимим доказами протоколи слідчих дій, постанови слідчого, а як наслідок всі вчинені процесуальні дії та здобуті докази недопустимими, у зв`язку з відсутністю постанови про визначення групи прокурорів.

Постановою першою заступника керівника Житомирської місцевої прокуратури від 30.06.2020 у кримінальному провадженні № 0002942 від 28.06.2020 визначено групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, у складі прокурорів Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , про що також було внесено відповідні відомості до ЄРДР. Зазначена постанова під час судового розгляду відкрита стороні захисту і надана суду. Отже, наявність зазначеного процесуального рішення в матеріалах кримінального провадження не обумовлює недопустимість доказів, зібраних під час досудового розслідування.

Також не ґрунтовними є доводи сторони захисту про визнання недопустимими доказами протокол огляду предмету від 13.07.2020, постанову від 13.07.2020 про визнання предметів речовими доказами, оптичний DVD-R диск із відеозаписом.

Відповідно до ст. 86,87 КПК України доказ визнається допустимим, якщо його отримано в порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, в тому числі внаслідок порушення права особи на захист та шляхом реалізації органами досудового розслідування чи прокуратури своїх повноважень, не передбачених КПК, для забезпечення досудового розслідування.

Під час судового розгляду допитана свідок ОСОБА_22 показала, що за дозволом власника магазину надала для огляду працівникам поліції відеозапис з камери відеоспостереження, з його ж дозволу запис був скопійований на оптичний диск. Свідок зазначала, що запис був цілісний, жодних маніпуляцій з ними не проводили. На підтвердження показів вказаного свідка судом досліджено офіційне звернення слідчого від 13.07.2020 до власника магазину про надання відеозаписів із зовнішніх камер відеоспостереження, в цей же день відеозапис наданий працівникам поліції.

Твердження захисту, що запис міг бути змонтований є невмотивованим, побудований на власних припущеннях. Під час судового розгляду сторона захисту на засадах змагальності могла звернутися до суду із клопотанням про проведення технічної експертизи, однак таким правом не скористалася. Інші учасники судового провадження будь-яких сумнівів у достовірності відеозапису не висловлювали.

Допущена технічка описка в даних слідчого в постанові огляду предмету від 13.07.2020, виготовлення такої постанови на неофіційному бланку не є тим порушенням, що призвело до істотного порушення прав та свобод людини та не є підставою для визнання незаконною.

Також безпідставними є доводи сторони захисту про надання потерпілим медичної документації для проведення судово-медичної експертизи. Подавати докази згідно норм процесуального законодавства потерпілий наділений таким правом. Лише у випадку неможливості їх отримання слідчий має звертатися до суду із клопотанням про надання доступу до речей і документів. Будь-яких порушень судом не встановлено.

Доводи захисту про те, що під час проведення судово-медичних експертиз не проводився безпосередній огляд потерпілого, а висновок експерта побудований лише на підставі медичних документів, не є підставою для визнання зазначеного доказу недопустимим, або таким, що викликає сумніви.

Згідно ст. 94 КПК України жоден доказ не має наперед встановленої сили. Усі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь обвинуваченого.

Таким чином, з урахуванням викладеного вище, в ході судового розгляду за наслідками всебічного, повного й неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ наданий учасниками судового розгляду з точку зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що висунуте ОСОБА_6 і ОСОБА_5 обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 296 ч.2 КК України та висунуте обвинувачення ОСОБА_5 за ст. 121 ч.2 КК України, не знайшло свого підтвердження, оскільки достатніх та допустимих доказів на доведення у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, стороною обвинувачення не надано, судом не виявлено, в зв`язку з чим суд вважає, в силу презумпції невинуватості, закріпленої у ст. 62 Конституції України, виправдати ОСОБА_6 та ОСОБА_5 за ст. 296 ч.2 КК України, ОСОБА_5 за ст. 121 ч.2 КК України на підставі ч.1 ст. 373 КПК України, оскільки при судовому розгляді не доведено обвинувачення ОСОБА_6 і ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 296 ч.2 КК України та не доведено обвинувачення ОСОБА_5 за ст. 121 ч.2 КК України.

Судом встановлено, що саме від дій ОСОБА_6 потерпілий ОСОБА_11 отримав тяжкі тілесні ушкодження, а участь ОСОБА_5 у спричиненні тілесних ушкоджень потерпілому не доведена, а тому суд приходить до висновку про перекваліфікацію дій ОСОБА_6 з ч.2 ст. 121 КК України на ч.1 ст. 121 КК України.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд виходить із загальних засад призначення покарання ст. 65 КК України, та враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення за ст. 121 ч.1 КК України, який згідно з ч.5 ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину, дані про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_6 приніс публічні вибачення потерпілому, відшкодував матеріальну шкоду. Ці обставини суд визнає такими, що пом`якшують його покарання.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , судом не встановлено.

При цьому суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_6 раніше не судимий, критично ставиться до вчиненого. Також судом враховується думка потерпілого ОСОБА_11 , який просив ОСОБА_6 суворо не карати, не призначати покарання, пов`язане з позбавленням волі.

З врахуванням викладеного, приймаючи до уваги, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню інших кримінальних правопорушень, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_35 можливе без ізоляції від суспільства, а тому обирає йому покарання в межах санкції статті із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України.

Уточнений цивільний позов ОСОБА_11 до ОСОБА_5 , суд відповідно до ч.3 ст.129 КПК України, залишає без розгляду.

Процесуальні витрати у провадженні відсутні. Питання про речові докази, суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Підстав для обрання запобіжного заходу не вбачається.

Керуючись ст. ст. 370, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч.1 КК України і призначити йому покарання за цим законом - 5 (п`ять) років позбавлення волі.

На підставі ст. ст. 75,76 КК України звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку 2 (два) роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтися на реєстрацію в уповноважений орган з питань пробації.

ОСОБА_6 визнати невинуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ст. 296 ч.2 КК України та виправдати у зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення.

ОСОБА_5 визнати невинуватим у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 296 ч.2, 121 ч.2 КК України та виправдати у зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінальних правопорушень.

Уточнений цивільний позов ОСОБА_11 до ОСОБА_5 залишити без розгляду.

Речові докази: СД-диск - зберігати в матеріалах судового провадження.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок, який набрав законної сили, обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку. Копію вироку негайно вручити обвинуваченому ОСОБА_6 , виправданому ОСОБА_5 , захисникам та прокурору.

Суддя ОСОБА_1