ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 643/2451/25 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження апел.суду №11-кп/818/1118/25 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.125 КК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

потерпілого - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

обвинуваченого - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду м. Харкова апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні Салтівської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_10 на вирок Московського районного суду м. Харкова від 18 лютого 2025 року стосовно ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 125 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001007 від 11.12.2024, -

в с т а н о в и л а:

Вироком Московського районного суду м. Харкова від 18 лютого 2025 року ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, який має середню-спеціальну освіту, одруженого, працюючого електромеханіком у КСП «ХАРКІВМІСЬКЛІФТ», який в силу статті 89 КК України судимості не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Згідно вироку, 10.12.2024 приблизно о 11:30 годині ОСОБА_9 знаходився за адресою: м. Харків, вул. Малинівська буд. 19, у другому під`їзді, де на рівні третього поверху, в ході раптово виниклих неприязних відносин з раніше йому незнайомим ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вирішив спричинити йому тілесні ушкодження. Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_9 , знаходячись позаду ОСОБА_7 , у положенні стоячи, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, умисно, передбачаючи настання наслідків у вигляді спричинення тілесних ушкоджень та бажаючи їх настання, завдав йому не менше трьох ударів металевим гачком у ділянку голови, а також не менше трьох ударів у праву частину спини. Далі ОСОБА_9 , продовжуючи реалізацію свого протиправного умислу, спрямованого на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , знаходячись навпроти нього, перебуваючи у положенні стоячи, наніс останньому металевим гачком не менше чотирьох ударів по голові, яку останній намагався прикрити від ударів кистю лівої руки. Після цього ОСОБА_9 , припинив побиття ОСОБА_7 та залишив місце вчинення кримінального правопорушення. У результаті протиправних дій ОСОБА_9 , спрямованих на умисне спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , останньому були спричинені, згідно з висновками судово-медичних експертиз, тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку з лікворно-венозною дистензією, вестибуло-атактичним синдромом, невротичним синдромом та дисомнією; травми кісток носу у вигляді перелому носової кістки зі зміщенням, з синцем та садном у ділянці перенісся; забійної рани та синців на голові; синця на лівій кисті, що виникли від дії тупих твердих предметів. За ступенем тяжкості закрита черепно-мозкова травма та травма кісток носу, забійна рана на голові, як окремо, так і в сукупності, належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6 днів, але не більше 3-х тижнів (21 дня), а синці та садна, отримані ОСОБА_7 , викликали незначні скороминущі наслідки тривалістю не більше 6 днів і належать до легких тілесних ушкоджень.

Вказані дії ОСОБА_9 суд кваліфікував як кримінальний проступок, передбачений частиною 1 статті 125 КК України, а саме як умисне легке тілесне ушкодження.

Не погодившись з оскаржуваним вироком прокурор подав апеляційну скаргу в якій, просить вирок Московського районного суду м. Харкова від 18.02.2025 скасувати, у зв`язку із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить1700 грн. В решті вирок залишити без змін.

В обґрунтування апеляційних доводів, прокурор вказує, що відповідно до частини 1 статті 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, крім випадків, передбачених цією статтею. Дії ОСОБА_9 прокурором кваліфіковано за частиною 2 статті 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Крім того, разом з обвинувальним актом до суду направлено заяву ОСОБА_9 , підписану у присутності захисника, щодо визнання своєї винуватості за частиною 2 статті 125 КК України, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомленням з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні. Аналогічна заява подана потерпілим по кримінальному провадженню.

Прокурор звертає увагу на те, що суд першої інстанції, встановивши у оскаржуваному вироку, що ОСОБА_9 заподіяв ОСОБА_7 легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, визнав його винним за частиною 1 статті 125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження. Тобто, суд першої інстанції застосував закон, який не підлягає застосуванню.

На думку прокурора вказані порушення є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, що є підставами для скасування вироку. Крім того, враховуючи обставини справи, особу ОСОБА_9 , який раніше в силу статті 89 КК України судимості не має, офіційно працює електромеханіком у КСП «Харківміськліфт», його ставлення до вчиненого, вважає що призначене судом покарання не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, через його м`якість, та вбачає за можливе призначити ОСОБА_9 покарання у вигляді штрафу, але у максимальному розмірі, передбаченому санкцією частини 2 статті 125 КК України, що становить 1700 грн.

Заслухавши доповідь судді доповідача, пояснення прокурора, який частково підтримав апеляційну скаргу, просив оскаржуваний вирок скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції, думку потерпілого, який частково підтримав апеляційну скаргу прокурора, обвинуваченого, який вказав, що він визнав свою провину в частині спричинення тілесних ушкоджень потерпілому, які були завдані потерпілому в стані необхідної самооборони, захисника, яка покладалась на розсуд суду, дослідивши матеріали судового провадження та переглянувши судове рішення в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з вимогами статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Зазначених вимог закону суд першої інстанції не дотримався.

Відповідно до вимог частини 1 статті 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого частиною 2 статті 125 КК України, а саме умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_9 судом першої інстанції розглянуто у спрощеному порядку, без проведення судового розгляду і виклику учасників кримінального провадження, у відповідності до вимог статей 381-382 КПК України.

Розгляд таких справ у суді здійснюється в порядку статей 381-382 КПК України. При цьому суд має право призначити розгляд обвинувального акта у судовому засіданні та викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, якщо визнає це за необхідне або суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту.

В останньому випадку розгляд проводиться у порядку спрощеного провадження, яке має на меті прискорення кримінального провадження, усунення необґрунтованої тяганини при розгляді кримінальних справ і дозволяє забезпечити вирішення завдань кримінального провадження при процесуальній та ресурсній економії.

За змістом вимог частини 1 статті 302 КПК України однією з передумов для направлення прокурором обвинувального акта з клопотанням про його розгляд у спрощеному порядку є встановлення під час досудового розслідування того факту, що підозрюваний беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, а саме заяви щодо визнання винуватості, яка була складена та підписана обвинуваченим ОСОБА_9 в присутності захисника ОСОБА_8 , обвинувачений ОСОБА_9 беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження та надає згоду на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Суд першої інстанції розглянувши кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_9 у спрощеному порядку за відсутності учасників судового провадження, без дослідження доказів, встановив, що ОСОБА_9 заподіяв ОСОБА_7 легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, та дійшов висновку, що дії ОСОБА_9 необхідно кваліфікувати за частиною 1 статті 125 КК України, а саме легке тілесне ушкодження, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального законодавства.

Переглядаючи справу в межах доводів поданої апеляційної скарги, колегія суддів погоджується з доводами сторони обвинувачення щодо безпідставної кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_9 за частиною 1 статті 125 КК України, оскільки суд розглядає справу в межах пред`явленого обвинувачення за частиною 2 статті 125 КК України, тобто суд першої інстанції безпідставно кваліфікував дії ОСОБА_9 за частиною 1 статті 125 КК України.

Вказані обставини підтверджуються фактичними обставинами цього кримінального провадження.

Враховуючи наведене, приймаючи до уваги вищевказані істотні порушення кримінального процесуального закону, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а вирок скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

При новому судовому розгляді необхідно врахувати вказані в ухвалі порушення, ретельно перевірити інші доводи, викладені в апеляційній скарзі, повно й об`єктивно дослідити всі докази і прийняти законне та обґрунтоване рішення.

Оскільки вирок скасовується у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону з призначенням нового судового розгляду, суд апеляційної інстанції, відповідно до вимог частини 2 статті 415 КПК України, не вправі вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання, тому інші доводи апеляційної скарги не підлягають розгляду.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 409, 412, 415, 418, 419 КПК України, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Вирок Московського районного суду м. Харкова від 18 лютого 2025 року стосовно ОСОБА_9 скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: