Справа № 588/916/25
Провадження № 1-кп/588/115/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2025 року м. Тростянець

Тростянецький районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт з угодою про примирення у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000114 від 06.05.2025 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Білка Тростянецького району Сумської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, працюючого фізичною особою - підприємцем, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 197-1 КК України,

учасники кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

представник потерпілого ОСОБА_5 ,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 у період часу з квітня 2025 року по теперішній час, точна дата в ході досудового розслідування не встановлена, достовірно знаючи, що земельні ділянки біля річки Боромля на відстані 25 метрів відносяться до прибережної смуги, маючи прямий умисел на самовільне зайняття вказаних земельних ділянок, діючи умисно, самовільно зайняв земельні ділянки площею 0,6186 та 0,3709 га у водоохоронній зоні та прибережній захисній смузі уздовж водного об`єкту річки Боромля між с. Білка та с. Олексине Охтирського району Сумської області, які межують із земельними ділянками з кадастровими номерами :00:004:0730 та :00:004:0749, здійснивши їх розорювання та в подальшому засіяв сільськогосподарською культурою - соняшником.

Внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок загальною площею 0,9895 га у межах прибережної захисної смуги річки Боромля, ОСОБА_3 заподіяв матеріальну шкоду державі в розмірі 11687 грн 47 коп.

Дії ОСОБА_3 кваліфікуються за частиною 2 статті 197-1 КК України, як самовільне зайняття земельних ділянок в охоронній зоні.

Під час досудового розслідування, за ініціативою обвинуваченого між сторонами кримінального провадження представником потерпілого Тростянецької міської ради Сумської області ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 була укладена угода про примирення від 27 травня 2025 року. За змістом указаної угоди ОСОБА_3 визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні. Також за умовами угоди про примирення потерпіла сторона не має претензій до обвинуваченого.

Сторони погодились на призначення ОСОБА_3 покарання за частиною 2 статті 197-1 КК України із застосуванням статті 69 КК України у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн 00 коп.

В угоді передбачені, як наслідки її укладення та затвердження, визначені статтею 473 КПК України, так і наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 КПК України.

Розглядаючи угоду про примирення, суд враховує наступне.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 197-1 КК України, у вчиненні якого відповідно до угоди ОСОБА_3 визнав себе винуватим, ураховуючи положення ст. 12 КК України належить до нетяжких злочинів.

У підготовчому судовому засідання обвинувачений обставин пред`явленого обвинувачення не оспорив, підтримав угоду, повністю визнав свою винуватість у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України та пояснив, що повністю розуміє права, передбачені ч. 5 ст. 474 КПК України, надані йому законом, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винним, погодився на призначення узгодженого покарання, просив затвердити угоду.

Представник потерпілого Тростянецької міської ради Сумської області ОСОБА_5 підтримала угоду про примирення, вказала, що претензій до ОСОБА_3 не має, шкода відшкодована, наслідки затвердження угоди їй зрозумілі.

Обвинуваченому та представнику потерпілого судом роз`яснено, що у разі затвердження угоди обмежуються їх права на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 КПК України, зокрема, роз`яснено, що вирок обвинувачений може оскаржити лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частиною четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди.

Також представнику потерпілого роз`яснено, що наслідком укладення та затвердження угоди про примирення є позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за це кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.

Шляхом опитування сторін, суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч. 6 ст. 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Прокурор ОСОБА_4 також підтримав укладену угоду, просив суд її затвердити, та вказав, що узгоджена міра покарання відповідає вимогам закону.

Суд, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов висновку, що зміст угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України та положенням закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення є правильною, умови угоди не суперечать інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони добровільно уклали угоду про примирення, зобов`язання взяті за угодою обвинуваченим можуть бути виконані повністю, наявні фактичні підстави для визнання винуватості. Судом не встановлені підстави для відмови у затвердженні угоди, що передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України.

Обставинами, які відповідно до статті 66 КК України пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого у вчиненому кримінальному правопорушенні, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, а також добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_3 не встановлені.

Дослідивши матеріали, які характеризують особу обвинуваченого, суд встановив, що ОСОБА_3 раніше не судимий, працює приватним підприємцем, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно.

Ураховуючи викладене, узгоджена сторонами угоди про примирення міра покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн, відповідає закону про кримінальну відповідальність, особі обвинуваченого та тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Відтак, суд дійшов висновку про можливість затвердження вказаної угоди про примирення із призначенням обвинуваченому узгодженої в угоді міри покарання.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.

Керуючись ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення від 27 травня 2025 року у кримінальному провадженні, внесеному 06.05.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000114, укладену між представником потерпілого Тростянецької міської ради Сумської області ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 197-1 КК України, та призначити йому покарання застосувавши ч. 1 ст. 69 КК України, у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) грн 00 коп.

Штраф має бути сплачений ОСОБА_3 у місячний строк після набрання вироком законної сили, про що необхідно повідомити Тростянецький районний суд Сумської області шляхом представлення документа про сплату штрафу.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду через Тростянецький районний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його проголошення з підстав, визначених ч. 3 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченому та представнику потерпілого.

Суддя ОСОБА_1