ЄУН №337/2259/25
Провадження № 1-кс/337/202/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2025 року слідчий суддя Хортицького районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого ВП № 5 Запорізького РУП Головного управління Національної поліції в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладання арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000422 від 08.05.2025 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених п. 2 ч. 2 ст. 115, ст. 166, ч.2 ст. 127 КК України

в с т а н о в и в:

16.05.2025 року слідчий ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Дніпровської окружної прокуратури м. Запоріжжя Запорізької області ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням, вказавши, що досудовим розслідуванням встановлено, що 08.05.2025 о 02:35 год. до відділу поліції №5 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області надійшло повідомлення від оператора "103" про те, що 08.05.2025 за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено труп малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з тілесними ушкодженнями у вигляді синців та саден в області тулуба та кінцівок. (ЕО № 9943 від 08.05.2025)

08.05.2025 труп ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 направлено до КУ «Запорізьке обласне бюро СМЕ» ЗОР для проведено розтину. Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть № 2694 від 08.05.2025, смерть малолітнього ОСОБА_5 настала в результаті закритої тупої травми шиї, шок.

13.05.2025 на підставі письмової згоди власника житла, здійснено додатковий огляд приміщення квартири АДРЕСА_2 та проведено огляд за місцем мешкання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 під час якого було виявлено та вилучено: планшетний пристрій HUAWEI, IMEI НОМЕР_1 в корпусі чорного кольору, упаковано до паперового конверту.

Вилучена річ визнана речовим доказом по кримінальному провадженню.

Згідно з протоколом допиту ОСОБА_6 встановлено, що останній придбав вищевказаний планшет HUAWEI для навчання ОСОБА_5 .

Вилучений планшет HUAWEI визнаний речовим доказом, який має суттєве значення для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення та є тимчасово вилученим майном.

Планшетний пристрій HUAWEI належить ОСОБА_8 та перебував у користуванні малолітнього ОСОБА_5 .

Вилучені, в ходіогляду приміщення квартири АДРЕСА_2 речові докази мають суттєве доказове значення для подальшого досудового розслідування, оскільки можуть містити сліди, які вказують на особу, яка причетна до вчинення кримінальних правопорушень.

Також, вилучений речовий доказ необхідний для подальшого проведення судових експертиз, що буде суттєвим доказом по кримінальному провадженню.

Оскільки тимчасово вилучене під час огляду предметамайно у разі його повернення, може призвести до приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження речових доказів, що, у свою чергу є завданням арешту, наявні підстави для накладення арешту на таке майно.

Слідчий вважає, що є підстави вважати, що вилучене майно має важливе значення для досудового розслідування і буде в подальшому використане як докази, з метою всебічного, повного і об`єктивного розслідування обставин цього кримінального провадження, призначення судових експертиз, обставин вчинення вказаного правопорушення, механізму, способу його вчинення та інше, при цьому існує реальна загроза приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вказаного майна.

Просить задовольнити клопотання та накласти арешт на майно, яке вилучено в ході додаткового огляду приміщення квартири АДРЕСА_2 за місцем мешкання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме: планшетний пристрій HUAWEI, IMEI НОМЕР_1 в корпусі чорного кольору, який визнано речовим доказом по кримінальному провадженню.

В судове засідання слідчий та прокурор не прибули, подали заяву про розгляд клопотання без їх участі, клопотання підтримують в повному обсязі.

Власник майна ОСОБА_8 до суду не з`явився повідомлявся шляхом розміщення відповідного оголошення на офіційному веб-порталі суду.

Згідно ч.4 ст.107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Слідчий суддя, дослідивши додані до клопотання матеріали, приходить до наступних висновків.

Так, згідно ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини четвертої статті 170 цього Кодексу.

Вказана норма також узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватись відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно вимог ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

За змістом ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4)відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частина 3 ст. 170 КПК України передбачає, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно вимог ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Тобто, за змістом вказаних положень закону арешт може бути накладено слідчим суддею на майно, яке є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.

При вирішенні питання про накладення арешту слідчий суддя, відповідно до положень ч. 2 ст. 173 КПК України, враховує: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

При дослідженні матеріалів, доданих до клопотання документів, слідчим суддею встановлено, що 08.05.2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000422 внесено відомості про кримінальні правопорушення за ознаками п. 2 ч. 2 ст. 115, ст. 166, ч.2 ст. 127 КК України.

13.05.2025 на підставі письмової згоди власника житла, здійснено додатковий огляд приміщення квартири АДРЕСА_2 та проведено огляд за місцем мешкання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 під час якого було виявлено та вилучено: планшетний пристрій HUAWEI, IMEI НОМЕР_1 в корпусі чорного кольору, що зафіксовано у протоколі огляду від 13.05.2025 року.

Постановою слідчого від 13.05.2025 року планшетний пристрій HUAWEI, IMEI НОМЕР_1 в корпусі чорного кольору - визнано речовим доказом.

Відповідно до положень ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З аналізу положень чинного законодавства слідує, що згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, а згідно ч. 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Матеріали клопотання вказують на те, що вилучені предмети можуть мати на собі слідову та (або) іншу інформацію, що має доказове значення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження в сукупності з іншими доказами.

Враховуючи правову підставу для арешту майна, наявність достатніх доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, з метою забезпечення збереження речових доказів, можливості зникнення, втрати, приховування чи перетворення майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про арешт майна є доведеним та обґрунтованим, застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження є співрозмірним завданням кримінального провадження, спрямоване на досягнення цілей розслідуваного кримінального провадження у зв`язку з чим підлягає задоволенню.

При цьому, слідчий суддя зауважує, що на даній стадії кримінального провадження під час розгляду клопотання про накладення арешту на майно, не входить до повноважень слідчого судді та слідчий суддя не наділений компетенцією, перевіряти обставини вчинення кримінального правопорушення та причетність осіб до злочину, з`ясовувати та перевіряти обставини вчинення злочину, досліджувати докази на підтвердження чи спростування обставин вчинення злочину, перевіряти фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення.

Стаття 175 КПК України передбачає, що ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Керуючись ст. 98, 107, 170, 171, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотанняслідчого ВП № 5 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладання арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000422 від 08.05.2025 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених п. 2 ч. 2 ст. 115, ст. 166, ч.2 ст. 127 КК України задовольнити.

Накласти арешт намайно, яке вилучено в ході додаткового огляду приміщення квартири АДРЕСА_2 за місцем мешкання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме: планшетний пристрій HUAWEI, IMEI НОМЕР_1 в корпусі чорного кольору, який належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту оголошення. Подання апеляційної скарги не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1