Справа № 562/1532/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

19.05.2025 року.

Здолбунівський районний суд Рівненської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в спрощеному провадженні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000035, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30 квітня 2025 року, по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Стеблівка Рівненської області, громадянина України, з неповною вищою освітою, одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , раніше судимого 27 грудня 2024 року вироком Здолбунівського районного суду Рівненської області за ст.126-1 КК України до 1 року пробаційного нагляду,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.390-1 КК України, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 , будучи особою, щодо якої вироком Здолбунівського районного суду Рівненської області від 27 грудня 2024 року відповідно до п.5 ч.1 ст.91-1 КК України застосовані заходи у виді направлення для проходження програми кривдників строком на два місяці, якому 07 квітня 2025 року співробітниками Здолбунівського територіального центру соціального обслуговування населення Здолбунівської міської ради роз`яснено наслідки ухилення від проходження програми для кривдників та з яким укладено договір про надання соціальних послуг від 07 квітня 2025 року, якому роз`яснено вимоги законодавства та порядок проходження програми для кривдників з 11 квітня 2025 року по 06 червня 2025 року, який достовірно знаючи про накладений на нього обов`язок та маючи реальну можливість проходження програми для кривдників, умисно, з метою ухилення від її проходження з 11 квітня 2025 року до 30 квітня 2025 року не прибув до Здолбунівського територіального центру соціального обслуговування населення на вул.Мазепи Гетьмана, 25 в м.Здолбунів Рівненської області для проходження програми для кривдників без поважних причин, тим самим умисно ухилився від проходження програми кривдників.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ст.390-1 КК України, як умисне ухилення від проходження програми для кривдників особою, щодо якої такі заходи застосовані судом.

Зазначену кваліфікацію дій обвинуваченого, суд вважає правильною.

Вищезазначені обставини, які встановлені органом досудового розслідування, у відповідності до ч.2 ст.382 КПК України судом не досліджувались з огляду на те, що такі обставини не оспорюються учасниками судового провадження.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про розгляд обвинувального акта у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинувачений ОСОБА_3 в присутності захисника - адвоката ОСОБА_4 надав письмову заяву, відповідно до якої він беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ст.390-1 КК України, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами та розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні за відсутності учасників судового провадження, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження вироку, передбаченими ч.2 ст.302 КПК України. У своїй заяві обвинувачений також вказав, що не заперечує проти застосування відносно нього покарання у виді обмеження волі зі звільненням від відбування покарання з випробувальним строком.

Відповідно до положень ч.2 ст.12 КК України кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , є кримінальним проступком.

Згідно ч.2 ст.381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

За вказаних обставин сторони кримінального провадження у судове засідання не викликалися та фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється (ч.4 ст.107 КПК України).

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали в їх сукупності, перевіривши встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст.390-1 КК України, знайшла своє підтвердження та доведена повністю.

Згідно з ч.2 ст.50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

При обранні виду і міри покарання обвинуваченому суд відповідно до положень ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який посередньо характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, раніше судимий.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, відсутні.

А тому, призначення покарання за ст.390-1 КК України у виді обмеження волі буде відповідати тяжкості вчиненого і особі обвинуваченого.

Таку сукупність обставин суд вважає підставою для застосування відносно обвинуваченого ст.75 КК України з покладенням на нього певних обов`язків, оскільки, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного, суд вважає, що його виправлення можливе без відбування покарання, але в умовах постійного контролю за його поведінкою з боку уповноваженого органу з питань пробації.

При визначенні тривалості іспитового строку суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, виду і строку призначеного основного покарання, обставин, що характеризують обвинуваченого, середовище, в якому він перебуває.

Питання про долю речових доказів та документів вирішено відповідно до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати в справі відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.370-374, 381, 382 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.390-1 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 /один/ рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 /одного/ року не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Зобов`язати ОСОБА_3 відповідно до п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід обвинуваченому до вступу вироку в законну силу не обрати.

Документи кримінального провадження №0000035 залишити у матеріалах кримінальної справи протягом усього часу їх зберігання.

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Здолбунівський районний суд Рівненської області протягом 30 /тридцяти/ днів з дня отримання копії вироку, з урахуванням особливостей, передбачених ч.1 ст.394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: