Провадження №1-кс/127/7040/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2025 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Вінницького міського суду Вінницької області, клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Вінницькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_4 , про арешт майна.

Клопотання мотивоване тим, що у провадженні ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Вінницькій області перебувають матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000756 від 24.10.2024, в ході розслідування якого, з метою забезпечення конфіскації, як виду покарання, виникла необхідність в накладенні арешту на об`єкт житлової нерухомості, квартиру, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 103, розмір частки 1/3, площею 67,8 кв.м, житлова площа 51,9 кв.м., розташованої в АДРЕСА_1 , власником якого являється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Слідчий ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився. На адресу суду подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, вимоги клопотання підтримав у повному обсязі, попередньо суду було надано матеріали кримінального провадження та копії документів на обґрунтування клопотання.

Відповідно до частини другої статті 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

З огляду на наведене, з метою забезпечення арешту майна, підозрюваний не повідомлявся про розгляд даного клопотання.

Відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи те, що учасники процесуальної дії в судове засідання не з`явились, слідчий суддя вважає за можливе розглянути дане клопотання без застосування технічних засобів фіксування.

Дослідивши вказане клопотання та додані до нього матеріали слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з абзацом 2 частини першої статті 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. (ч. 2 ст. 170 КПК)

Відповідно до частини другої статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З матеріалів справи вбачається, що у провадженні ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Вінницькій області перебувають матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000756 від 24.10.2024.

Досудовим розслідуванням встановлено, що лікар-хірург відділення екстреної (невідкладної) медичної допомоги КНП «Чернівецька районна лікарня» ОСОБА_6 , будучи у розумінні прим. 1 до ст. 364, прим. 2 до ст. 368 КК України, ЗУ «Про державну службу» службовою особою, діючи умисно, з корисливим мотивом та метою, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, діючи за попередньою змовою з лікарем-терапевтом КНП «Жмеринська центральна районна лікарня» (член експертної команди оцінювання повсякденного функціонування особи) ОСОБА_7 та лікарем-невропатологом Жмеринської міжрайонної медико-соціальної експертної комісії ОСОБА_5 отримали від громадянки ОСОБА_8 , неправомірну вигоду за вирішення питання встановлення групи інвалідності за наступних обставин.

Так, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , заздалегідь домовившись з ОСОБА_5 , 18.02.2025 в ході розмови з ОСОБА_8 повідомив, що для оформлення групи інвалідності, останній потрібно зібрати в сімейного лікаря відповідні документи та звернутись до ОСОБА_5 , який в свою чергу повідомить про наступні дії, необхідні для отримання групи інвалідності. Цього ж дня, ОСОБА_8 , зібравши всі затребувані документи, зустрілась з ОСОБА_5 , який висловив останній кримінально-протиправне прохання в наданні неправомірної вигоди в розмірі орієнтовно 30000 гривень для отримання ІІ групи інвалідності.

Продовжуючи свої кримінально-протиправні дії, 22.02.2025 ОСОБА_5 зустрівся з ОСОБА_7 , яка повідомила йому, що ОСОБА_8 може розраховувати лише на отримання 2-ї групи інвалідності, та зазначила, що 20000 гривень буде достатньо. Далі, 26.02.2025 ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, корисливим мотивом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, одержав від ОСОБА_8 неправомірну вигоду у розмірі 450 євро та 500 гривень. Цього ж дня, ОСОБА_5 зустрівся з ОСОБА_7 , якій передав грошові кошти в сумі 15000 гривень за оформлення ОСОБА_8 ІІ групи інвалідності, терміном 3 роки.

Крім того, продовжуючи свою кримінально-протиправну діяльність, лікар-хірург відділення екстреної (невідкладної) медичної допомоги КНП «Чернівецька районна лікарня» ОСОБА_6 , будучи у розумінні прим. 1 до ст. 364, прим. 2 до ст. 368 КК України, ЗУ «Про державну службу» службовою особою, діючи умисно, з корисливим мотивом та метою, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, діючи за попередньою змовою з лікарем-терапевтом КНП «Жмеринська центральна районна лікарня» (член експертної команди оцінювання повсякденного функціонування особи) ОСОБА_7 та лікарем-невропатологом Жмеринської міжрайонної медико-соціальної експертної комісії ОСОБА_5 отримали від громадянки ОСОБА_9 , неправомірну вигоду за вирішення питання встановлення групи інвалідності за наступних обставин.

Так, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , заздалегідь домовившись з ОСОБА_5 , 05.03.2025 в ході розмови з ОСОБА_9 повідомив, що для оформлення групи інвалідності, останній потрібно зібрати в сімейного лікаря відповідні документи, та звернутись до ОСОБА_5 , який в подальшому повідомить, який в свою чергу повідомить про наступні дії, необхідні для отримання групи інвалідності. Після цього, в невстановлений в ході досудового розслідування час, але не пізніше 07.03.2025, ОСОБА_9 , зібравши всі затребувані документи, зустрілась з ОСОБА_5 , який висловив останній кримінально-протиправне прохання в наданні неправомірної вигоди в розмірі орієнтовно 12000 гривень для отримання ІІ групи інвалідності.

Продовжуючи свої кримінально-протиправні дії, ОСОБА_5 , в невстановлений в ході досудового розслідування час, однак не пізніше 07.03.2025, діючи з прямим умислом, корисливим мотивом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, під час зустрічі з ОСОБА_9 , одержав від останньої неправомірну вигоду у розмірі 12000 гривень. Цього ж дня, ОСОБА_5 зустрівся з ОСОБА_7 , якій передав грошові кошти в сумі 12000 гривень за оформлення 2-ї групи інвалідності, терміном 2 роки ОСОБА_9 . В свою чергу ОСОБА_7 передала ОСОБА_5 його частину грошових коштів в сумі 3000 гривень.

Крім того, продовжуючи свою кримінально-протиправну діяльність, лікар-хірург відділення екстреної (невідкладної) медичної допомоги КНП «Чернівецька районна лікарня» ОСОБА_6 , будучи у розумінні прим. 1 до ст. 364, прим. 2 до ст. 368 КК України, ЗУ «Про державну службу» службовою особою, діючи умисно, з корисливим мотивом та метою, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, діючи за попередньою змовою з лікарем-терапевтом КНП «Жмеринська центральна районна лікарня» (член експертної команди оцінювання повсякденного функціонування особи) ОСОБА_7 та лікарем-невропатологом Жмеринської міжрайонної медико-соціальної експертної комісії ОСОБА_5 отримали від громадянина ОСОБА_10 , неправомірну вигоду за вирішення питання встановлення групи інвалідності за наступних обставин.

Так, в березні 2025 року, ОСОБА_10 звернувся за медичною допомогою до лікаря-хірурга ОСОБА_6 , який в ході консультації повідомив останньому, що у нього є підстави для продовження оформлення ІІ групи інвалідності, та він за грошову винагороду зможе допомогти в її оформленні.

Вважаючи дії ОСОБА_6 по висловленню пропозиції про необхідність надання неправомірної вигоди кримінально-протиправними, 22.04.2025 у денний час ОСОБА_10 звернувся до правоохоронних органів із письмовою заявою про учинення кримінального правопорушення та був залучений ними до конфіденційного співробітництва та у подальшому діяв під їх контролем.

В подальшому, 22.04.2025 ОСОБА_10 , діючи під контролем працівників правоохоронних органів, на виконання попередньої домовленості із ОСОБА_6 , надав останньому грошові кошти в сумі 1000 грн за фіктивне перебування останнього на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні КНП «Чернівецька районна лікарня». Після цього, ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_10 що всі документи готові, і йому потрібно лише чекати дати призначення комісії щодо встановлення групи інвалідності.

Далі, 22.05.2025 ОСОБА_6 зателефонував до ОСОБА_10 та повідомив, що на 26.05.2025 призначено комісію в КНП «Жмеринська ЦРЛ». Крім того, ОСОБА_6 зазначив, що вони спочатку зустрінуться з ОСОБА_5 в місті Жмеринка, який допоможе у вирішенні питання оформлення групи інвалідності, та повідомив, що потрібно з собою мати 1000 доларів США та 20000 гривень.

В подальшому, 26.05.2025 о 09:00 год. ОСОБА_6 зустрівся з ОСОБА_10 в місті Шаргород, після чого вони разом поїхали до міста Жмеринка на автомобілі ОСОБА_6 Renault Megane Scenic д.н.з. НОМЕР_1 , де зустрілись з ОСОБА_5 . В ході розмови ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_10 , що за вказану суму грошей потрібно розраховувати на ІІ групу інвалідності терміном один, два роки. Далі, ОСОБА_5 сказав ОСОБА_10 прямувати на комісію, де його буде очікувати ОСОБА_7 .

В подальшому, об 11:00 год. ОСОБА_10 після проходження комісії вийшов з приміщення КНП «Жмеринська ЦРЛ», сів в автомобіль та повідомив ОСОБА_6 , що отримав ІІ групу інвалідності терміном 2 роки. Після цього, ОСОБА_6 , діючи з прямим умислом, корисливим мотивом та з метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, одержав від ОСОБА_10 шляхом передачі з рук у руки неправомірну вигоду у розмірі 1000 доларів США та 7000 гривень.

Далі, ОСОБА_6 , перебуваючи в автомобілі Toyota RAV4 д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 , передав останньому вищевказану суму, з якої отримав особисто 100 доларів США та 7000 гривень. Далі, ОСОБА_5 , на виконання попередніх домовленостей, зустрівся з ОСОБА_7 , якій передав грошові кошти в сумі 900 доларів США, з яких отримав особисто 200 доларів США.

В подальшому, 26.05.2025, в період часу з 12:35 по 15:13 ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 затримано співробітниками правоохоронних органів у порядку ст. 208 КПК України, вилучено предмет неправомірної вигоди та припинено їх кримінально-протиправну діяльність.

На підставі здобутих доказів 27.05.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368 КК України, тобто в одержанні службовою особою неправомірної вигоди, а так само проханні надати таку вигоду для себе та третьої особи за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням службового становища, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Також слідчий в клопотанні зазначає, що з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання, частка квартири, яка перебуває у власності ОСОБА_5 , в силу ч. 3 ст. 368 КК України та згідно положень пунктів 3, 4 ч. 2 ст. 170 КПК України підлягає арешту, тому просив клопотання задовольнити.

Проаналізувавши зміст доданих до клопотання документів слідує висновок, що на час розгляду даного клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, обґрунтована.

Відповідно до частини п`ятої статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Так, санкцією ч. 3 ст. 368 КК України, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 має у власності об`єкт житлової нерухомості, квартиру, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 103, розмір частки 1/3, площею 67,8 кв.м, житлова площа 51,9 кв.м., розташованої в АДРЕСА_1 .

Таким чином, з метою унеможливлення подальшого відчуження майна на час досудового розслідування та забезпечення його схоронності, врахувавши те, що вищевказане майно належить особі, щодо якої судом може бути призначено покарання у виді конфіскації майна, а відтак з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання, клопотання слідчого про арешт майна підлягає задоволенню.

В той же час, відповідно до пунктів 5, 6 частини другої статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно.

Таким чином, враховуючи правову підставу для арешту майна, наслідки арешту майна, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, слідчий суддя вважає, що арешт на об`єкт житлової нерухомості, квартиру, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 103, розмір частки 1/3, площею 67,8 кв.м, житлова площа 51,9 кв.м., розташованої в АДРЕСА_1 , яка перебуває у власності підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , необхідно накласти шляхом заборони відчуження та розпорядження вказаним майном.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на об`єкт житлової нерухомості, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 103, а саме на 1/3 частку квартири, площею 67,8 кв.м, житлова площа 51,9 кв.м., розташованої в АДРЕСА_1 , яка перебуває у власності підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , шляхом заборони відчуження та розпорядження вказаним майном.

Виконання та контроль за виконанням ухвали суду покласти на старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 .

Зобов`язати старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 повідомити заінтересованих осіб про накладання арешту на вищевказане майно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення, однак оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: