Справа № 601/2348/25
Провадження № 1-кс/601/574/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2025 року місто Кременець

Слідчий суддя Кременецького районного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 в залі суду у м.Кременець розглянувши клопотання слідчого СВ Кременецького РВП ГУНП у Тернопільській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою освітою, одруженого, непрацюючого, має на утриманні малолітню дитину, раніше не судимого,

яка підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч.4 ст.246, ч.2 ст.384 КК України,

ВСТАНОВИВ:

25.08.2025 заступник начальника СВ Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 за погодженням із прокурором ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000017 від 30.07.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.246, ч.2 ст.384 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що не пізніше 23.08.2024 (точного часу та місця досудовим розслідуванням не встановлено) у ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 (надалі ОСОБА_7 ) за попередньою змовою групою осіб спільно з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителем АДРЕСА_1 ( далі ОСОБА_5 ) та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , житель АДРЕСА_1 (надалі ОСОБА_8 ), кримінальне провадження стосовно якого слухається в суді, виник злочинний умисел на незаконну порубку дерева породи «Дуб звичайний» який знаходяться в лісовому масиві квартал 95 виділ 16, неподалік с. Андруга, Кременецького району, Тернопільської області, що є землями Кременецької міської територіальної громади, ДП «Ліси Україна» філії «Кременецьке лісове господарство», та які відносяться до природно-заповідного фонду місцевого значення «Заброддя».

Реалізуючи свій злочиннийумисел, 23.08.2024 (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_8 не маючи на це спеціального дозволу, що посвідчується відповідним документом - лісорубним квитком, порядок видачі якого передбачено постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2007 року №761, «Про врегулювання питань щодо спеціального використання лісових ресурсів», заздалегідь приготувавши та взявши з собою прилад для порізки дерев (точного приладу досудовим розслідуванням не встановлено) прийшли на лісову ділянку, в лісовий масив квартал 95 виділ 16, неподалік с. Андруга, Кременецького району, Тернопільської області, що є територією Кременецької міської територіальної громади, яка відносяться до природно-заповідного фонду місцевого значення «Заброддя».

Після цього, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний і суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання відповідних наслідків і свідомо бажаючи їх настання, перебуваючи на території вищевказаного об`єкту природно-заповідного фонду, 23.08.2024 (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), порушуючи вимоги ст. 69 Лісового Кодексу України, не маючи лісорубного квитка тобто спеціального дозволу, за допомогою приладу для порізки дерев (точного приладу досудовим розслідуванням не встановлено), шляхом повного відокремлення стовбура від кореня у спосіб спилювання, здійснили незаконну порубку одного сироростучого дерева породи «Дуб звичайний» діаметрами пня у корені 70 см., внаслідок чого завдали навколишньому природному середовищу шкоду в частині забезпечення ефективної охорони, належного захисту, раціонального використання та відтворення лісів. В подальшому одне сироростуче дерево породи «Дуб звичайний» діаметрами пня у корені 70 см., частково покрижували за допомогою приладу (точного приладу досудовим розслідуванням не встановлено), на сімнадцять окремих колод довжиною від 1 до 1,2 метра, які залишили у вказаному лісі.

Після того, 27.08.2024 року (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) у ОСОБА_5 за попередньою змовою групою осіб спільно з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 виник злочинний умисел спрямований на перевезення незаконно зрубаного дерева породи «Дуб звичайний».

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , 27.08.2024, близько 18:30 год. приїхали автомобілем марки «ВАЗ 21074» р.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_9 , жителю с. Стара Миколаївка, Дубенського району, Рівненської області, із одновісним причепом без реєстрації у лісовий масив квартал 95 виділ 16, неподалік с. Андруга, Кременецького району, Тернопільської області, що є землями Кременецької міської територіальної громади, ДП «Ліси Україна» філії «Кременецьке лісове господарство» (на даний час філія «Подільський лісовий офіс» Державного спеціалізоваеного господарського підприємства «Ліси України»), які відносяться до природно-заповідного фонду місцевого значення «Заброддя» та переконавшись, що за ними ніхто не спостерігає, усвідомлюючи та розуміючи протиправний характер своїх дій, умисно, таємно, з корисливих спонукань, завантажили 6 колод дерев породи «Дуб звичайний» довжиною від 1 до 1,2 метра на вантажний одновісний причіп та одну колоду дерева породи «Дуб звичайний» довжиною 87 см та діаметром 26 см в багажне відділення автомобіля марки «ВАЗ 21074» р.н. НОМЕР_1 та які в подальшому вивезли із території лісового масиву.

Своїми умисними діями, ОСОБА_5 , завдав навколишньому природному середовищу шкоду на загальну суму 287469,52 гривень, а також в частині забезпечення ефективної охорони, належного захисту, раціонального використання та відтворення лісів.

Крім цього, під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000409 від 28.08.2024 року про обвинувачення ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_1 , за ч.4 ст.246 КК України, ОСОБА_5 був допитаний як свідок.

В ході проведення допиту на досудовому слідстві ОСОБА_5 був попереджений про кримінальну відповідальність за відмову давати показання і за надання завідомо неправдивих показань. Однак, ОСОБА_5 діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер та значення своїх дій, будучи попередженим про кримінальну відповідальність, 24.09.2024 у період часу з 10 год 00 хв. по 10 год. 40 хв. в приміщені Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області, надав завідомо неправдиві показання як свідок. Так, допитаний як свідок ОСОБА_5 у кримінальному провадження №0000409 від 28.08.2024 року про обвинувачення ОСОБА_8 , вказав, що ОСОБА_8 самостійно різав деревину та ОСОБА_5 було не відомо походження даної деревини та про дозвіл на вирубку, особисто він не різав жодних дерев. Про факт завданих збитків лісовому господарстві йому також нічого не відомо. Дані відомості використані як доказ, і стали підставою для обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні тяжкого злочину передбаченого ч.4 ст.246 КК України.

Під час слухання вищевказаного кримінального провадження Кременецьким районним судом 29.07.2025 свідок ОСОБА_5 , будучи попередженим про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання в судовому засіданні дав покази, які повністю суперечать показам, які він давав під час проведення досудового розслідування, а саме заявив, що надані ним показання на досудовому слідстві вважати неправдивими, що в подальшому послугувало для зміни обсягу обвинувачення.

Так, ОСОБА_5 , будучи попередженим згідно ст.384 КК України про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань, під час досудового розслідування, де його було допитано в якості свідка, надавав завідомо неправдиві показання про обставини, що мають важливе значення для правильного вирішення справи.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Підставою застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні останнім даних кримінальних правопорушень.

За даних обставин існує необхідність застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Розгляд клопотання розпочатий за минуванням трьох годин з часу вручення підозрюваному копії клопотання та матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання.

В судовому засіданні прокурор підтримала вимоги клопотання, посилаючись на зазначені в клопотанні підстави, просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та покласти на нього обов`язки передбачені ч.5 ст. 194 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні просять відмовити у задоволенні клопотання. Захисник зазначила, що ОСОБА_5 завжди з`являвся на виклики. Крім цього, зазначила, що у нього тяжко хворий син.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши додані до клопотання документи, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання слідчого, з таких підстав.

Розділ ІІ Кримінального процесуального кодексу України визначає, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення цього провадження. До заходів забезпечення згідно з п. 9 ч. 2 ст. 131 цього кодексу віднесені також запобіжні заходи.

Згідно з ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Згідно ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Запобіжні заходи під час досудового розслідування можуть застосовуватися до особи, яка набула процесуального статусу підозрюваного.

Слідчий суддя встановив, що Кременецьким РВП ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000017 від 30.07.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246, ч.2 ст.384 КК України.

21.08.2025 відносно ОСОБА_5 складено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246, ч.2 ст.384 КК України, яке останній отримав 21.08.2025, що вбачається із власноручного підпису ОСОБА_5 .

Отже, у відповідності до вимог ст. 42 КПК України ОСОБА_5 має статус підозрюваного у цьому кримінальному провадженні і відносно нього може вирішуватися питання про застосування запобіжного заходу.

За відсутності заперечень щодо процесуального статусу підозрюваного при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу дослідженню підлягають наступні обставин:

-чи наявна обґрунтована підозра у вчиненні особою кримінального правопорушення;

-чи наявні ризики кримінального провадження;

-чи наявні відомості на переконання того, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам кримінального провадження;

-індивідуальні обставини підозрюваного, передбачені статтею 178 КПК України.

Отже, при вирішенні поставленого питання слідчому судді належить дослідити кожен із зазначених критеріїв в їх взаємозв`язку.

Щодо обґрунтованості підозри.

Згідно зі ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Оскільки чинне законодавство не розкриває поняття обґрунтованої підозри, враховуючи ст. 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі Murrаy v.United Kingdom , 14310/88, 28.10.1994, п. 55).

В цьому кримінальному провадженні йдеться про причетність ОСОБА_5 до кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246, ч.2 ст.384 КК України, а саме у незаконній порубці дерева на території природно-заповідного фонду та перевезенні незаконного зрубаного дерева, що спричинило тяжкі наслідки, вчинене за попередньою змовою групою осіб та у дачі завідомо неправдивих показань свідком, поєднане з обвинуваченням у тяжкому злочині.

Долучені до клопотання матеріали свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246, ч.2 ст.384 КК України, а саме це підтверджує: витяг з ЄРДР; заява про залучення в якості потерпілого від 19.08.2025, протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 14.08.2025, протокол додаткового допиту свідка ОСОБА_10 від 19.08.2025, протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 19.08.2025, повідомлення про підозру від 21.08.2025, протокол допиту підозрюваного від 25.08.2025.

Повідомлена ОСОБА_5 підозра є обґрунтованою, вона ґрунтується на відомостях, що об`єктивно пов`язують підозрюваого із вчиненим кримінальним правопорушенням.

Досліджені матеріали у взаємному зв`язку з обставинами кримінального правопорушення дають слідчому судді підстави дійти до висновку про наявність обґрунтованої підозри.

Необхідно зауважити, що на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, винуватість чи невинуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою (за стандартом "обґрунтованої підозри") для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Щодо ризиків кримінального провадження.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Як обов`язковий критерій застосування запобіжного заходу ризик кримінального провадження має прогностичний характер, його визначення у конкретний проміжок часу спрямоване на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому. Безумовно, наявність заявлених ризиків має обґрунтовуватися, а обов`язки, про покладення (продовження) яких клопоче слідчий у разі обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, - бути у взаємозв`язку з ними. Однак, в переважній більшості випадків, враховуючи їх вірогідний характер, класичні категорії доказування, притаманні судовому розгляду, при їх обґрунтуванні не застосовуються. При встановленні ризиків кримінального провадження слідчий суддя застосовує стандарт достатності підстав вважати, що підозрюваний може вдатися до дій на шкоду кримінальному провадженню. Оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, слідчий суддя має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

На переконання сторони обвинувачення, в цьому провадженні існують ризики, що підозрювана може:

- переховуватися від органів досудового розслідування та суду;

- незаконно впливати на потерпілого, свідка у кримінальному провадженні;

-вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється;

Серед ризиків, які передбачені ст. 177 КПК України та які знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, є ризик переховування підозрюваного ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та суду, який передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246, ч.2 ст.384 КК України. Санкція ч.4 ст.246 КК України відносить інкримінований злочин до тяжких і передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк до 7 років.

Слідчий суддя враховує, що підозрюваний з`являється на виклики до суду та з`явився на розгляд вказаного клопотання. Однак, досудове розслідування, як процедура, пов`язана з притягненням особи до відповідальності, не є статичним, що обумовлює можливість непрогнозованої зміни поведінки такої особи. Адже співставлення можливих негативних для підозрюваної наслідків переховування у вигляді її потенційного ув`язнення у невизначеному майбутньому, із можливим засудженням до покарання у виді позбавлення волі у перспективі робить цей ризик достатньо високим.

Відомостей про міцні соціальні зв`язки підозрюваного, яких було б достатньо для утримання підозрюваного в місці його проживання, слідчому судді не надані.

Отже, оцінюючи можливість підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування, слідчий суддя вважає такі дії вірогідними в будь-який момент кримінального провадження. Співставлення можливих негативних для підозрюваного наслідків переховування у вигляді його можливого ув`язнення у невизначеному майбутньому з засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим.

При встановленні наявності ризику незаконного впливу на потерпілого, свідка у кримінальному провадженні, тобто ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя враховує встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками та потерпілими у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

За таких обставин ризик впливу на потерпілого, свідка існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від потерпілого, свідка та дослідження їх судом.

При цьому, є достатні підстави вважати, що перебування у статусі підозрюваного може викликати у підозрюваного активні дії щодо впливу на потерпілого, свідка у цьому кримінальному провадженні з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Разом з тим, слідчий суддя приходить до висновку, що існування ризику вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється, який також заявлений слідчим у клопотанні, не знайшов свого підтвердження за результатами розгляду цього клопотання слідчим суддею.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до переконання про наявність двох ризиків кримінального провадження, передбаченого статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий у клопотанні та прокурор у судовому засіданні. Отже, на даному етапі кримінального провадження застосування запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою дієвості відповідного кримінального провадження.

Щодо індивідуальних обставин підозрюваного відповідно до ст. 178 КПК

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності додаткові обставини, відповідно до ст. 178 КПК України.

Дослідивши надані сторонами кримінального провадження відомості, слідчий суддя під час обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу враховує такі обставини:

- надані відомості свідчать про вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246, ч.2 ст.384 КК України;

- інкриміноване кримінальне правопорушення передбачене ч.4 ст.246 КК України відноситься до тяжкого і у разі визнання підозрюваного винуватим йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до 7 років;

- станом на сьогоднішній день ОСОБА_5 виповнилося 35 років;

- підозрюваний одружений, на утриманні має одну неповнолітню дитину;

- відомостей про майновий стан підозрюваного слідчому судді не надано;

- згідно довідки КНП «Центр Первинної медико-санітарної допомоги «Здоров`я+» ОСОБА_5 під наглядом лікаря-нарколога та під спостереженням лікаря-психіатра не перебуває;

- сімейний стан підозрюваного;

- підозрюваний раніше судимий;

Щодо застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання.

Особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу (ч. 1 ст. 179 КПК України).

З урахуванням доведення стороною обвинувачення наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, даних про особу підозрюваного, слідчий суддя дійшов висновку, що застосування запобіжного заходу до ОСОБА_5 є необхідним і, що саме запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання зможе запобігти існуючим ризикам, а тому клопотання належить задовольнити.

У клопотанні слідчого також порушується питання про покладення таких обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до заступника начальника СВ Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 прокурора, суду за першою вимогою;

З огляду на тяжкість, характер вчиненого кримінального правопорушення, існуючих ризиків, слідчий суддя вважає обґрунтованою вимогу cлідчого про покладення на ОСОБА_5 обов`язку, передбаченого п.1 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Покладення таких обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України необхідне з метою забезпечення дієвості запобіжного заходу, запобігання існуючим ризикам та ефективності здійснення кримінального провадження.

Щодо застосування менш суворого запобіжного заходу

Згідно ч. 1 ст. 176 КПК України встановлена відповідна ієрархія запобіжних заходів від найбільш м`якого (особисте зобов`язання) до найбільш суворого (тримання під вартою).

В свою чергу, особисте зобов`зання по встановленій ч. 1 ст. 176 КПК України ієрархії тяжкості є найменш обтяжливим запобіжним заходом із передбаченого законом.

З урахуванням встановлених слідчим суддею обставин з покладенням на підозрюваного обов`язків, особисте зобов`язання забезпечує мету застосування запобіжних заходів, забезпечить можливість контролю за поведінкою підозрюваного з боку органу досудового розслідування та повною мірою може запобігти наявним ризикам кримінального провадження без надмірного обмеження свободи підозрюваного.

У зв`язку із обранням підозрюваному запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою та встановлення ризиків кримінального провадження, слідчий суддя вважає за необхідне визначити обов`язки, які кореспондуються з встановленими ризиками кримінального провадження, а саме: прибувати до заступника начальника СВ Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 прокурора, суду за першою вимогою.

Строк особистого зобовязання та дії покладених на нього обов`язків встановлюється слідчим суддею до 23 год. 59 хв. 20.10.2025 року в межах строку досудового розслідування.

Окремо слід зауважити, що згідно зі ст. 198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

За таких обставин, клопотання слідчого підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 179, 193, 194, 205, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки: прибувати до заступника начальника СВ Кременецького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області ОСОБА_6 , прокурора та суду за першою вимогою.

Повідомити підозрюваного ОСОБА_5 письмово під розпис покладені на нього обов`язки та роз`яснити, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Встановити строк дії покладених на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язків до 23 год. 59 хв. 20.10.2025 року.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на ОСОБА_6 .

Копію ухвали негайно після її оголошення вручити підозрюваному ОСОБА_5 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та проголошено 28.08.2025 року о 11 год. 30

Слідчий суддя: ОСОБА_1