Провадження №: 1-кп/755/530/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" травня 2025 р. Дніпровський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

за участю обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

провівши судове засідання у кримінальному провадженні №0003252 від 11.11.2021 року, за обвинувальним актом по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва., громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз: 14.07.2021 року вироком Дніпровського районного суду м.Києва за ч.2 ст.185 КК України на 3 місяці арешту,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,,-

ВСТАНОВИВ:

В провадження Дніпровського районного суду м.Києва надійшло кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003252 від 11.11.2021 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

Ухвалою підготовчого судового засідання Дніпровського районного суду м.Києва від 17.01.2022 року було призначено судовий розгляд у даному кримінальному провадженні.

Згідно даних обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується в таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, що мало місце 05.11.2021 року о 12 годині 50 хвилин в приміщенні магазину «Сільпо» за адресою: м.Київ, пр-т. Тичини, 1-В на загальну суму 427 грн. 20 коп., що належало ТОВ «СІЛЬПО-ФУД».

В судовому засіданні на стадії доповнень та клопотань прокурор заявила письмове клопотання про закриття кримінального провадження №0003252 від 11.11.2021 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із набранням чинності 09.08.2024 року законом №3886-ІХ, від 18.07.2024 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності та правоохоронних органів» яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна), відповідно до якого відбулась декриміналізація крадіжки, в даному випадку на суму менше ніж 2189 гривень.

Обвинувачений просив задовольнити клопотання прокурора, при цьому не заперечував проти закриття кримінального провадження з вказаних прокурором підстав та не наполягав на проведенні судового розгляду, у зв`язку із визнанням обставин вчинення протиправних дій, які йому інкриміновані, в повному обсязі, в тому числі в частині дати, часу, місця вчинення таких дій, мотивів та вартості майна, яким він заволодів, що знайшло відображення в обвинувальному акті, а тому, просив закрити кримінальне провадження щодо нього, у зв`язку із набранням чинності законом №3886-ІХ і втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, у вчиненні якого він обвинувачується, що фактично декриміналізоване.

Вислухавши клопотання, вивчивши надані прокурором матеріали кримінального провадження, необхідні для розгляду даного клопотання, зокрема, що стосуються чи мало місце кримінальне правопорушення, чи ту особу притягнуто до кримінальної відповідальності, а також, об`єктивні докази на підтвердження вартості майна, викрадення якого інкримінується обвинуваченому ОСОБА_4 , що має істотне значення для розгляду вищезазначеного клопотання прокурора, вислухавши думку обвинуваченого, роз`яснивши обвинуваченому правові підстави та наслідки закриття кримінального провадження з вищезазначених підстав, а також право обвинуваченого заперечувати проти закриття справи з вказаних підстав та наполягати на судовому розгляді в загальному порядку, суд приходить до наступного.

Так, відповідно до вимог ст.1 КПК України, порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Згідно розділу ІV КПК України Судове провадження у першій інстанції, включає в себе підготовче провадження, відповідно до глави 27 КПК України, та судовий розгляд, як те визначено главою 28 КПК України.

Крім того, відповідно до п.24 ч.1 ст.3 КПК України, судове провадження - це кримінальне провадження у суді першої інстанції, яке включає підготовче судове провадження, судовий розгляд і ухвалення та проголошення судового рішення.

Ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої або пунктом 1-2 частини другої цієї статті, відповідно до ч.7 ст.284 КПК України, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених статтею 479-2 цього Кодексу.

Главою 36-1 КПК України встановлено порядок кримінального провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність.

Згідно статті 479-2 КПК України визначено особливості судового провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, зокрема:

1. Суд здійснює судове провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, у загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

2. За відсутності згоди підозрюваного на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що підозрюваним вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1 або 2 частини першої статті 284 цього Кодексу.

3. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.

Вирішуючи клопотання прокурора про закриття кримінального провадження №0003252 від 11.11.2021 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з набранням чинності законом №3886-ІХ та втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд приходить до наступного.

Так, 09.08.2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-ІХ, відповідно до якого було змінено максимальний розмір вартості викраденого майна, що вважається дрібним викраденням, згідно ст.51 КУпАП, що потягло за собою, з урахуванням положень ст.5 КК України, необхідність визначення кримінально-правової кваліфікації крадіжки, шахрайства, привласнення та розтрати за кримінальним кодексом України, що встановлює кримінальну відповідальність за вчинення таких дій, якщо розмір викраденого майна перевищує максимальний розмір вартості викраденого майна, що вважається дрібним викраденням, згідно КУпАП.

Як наслідок, Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-ІХ, який набрав чинності, істотно впливає на з`ясування питання наявності кримінально-правової кваліфікації крадіжки, шахрайства, привласнення та розтрати, що тягне за собою відповідальність за кримінальним кодексом України, а також на розмежування дрібного викрадення чужого манна, вартість якого на момент вчинення кримінального правопорушення не має перевищувати 2189 грн., відповідальність за яке передбачена ст.51 КУпАП, від кримінально карних кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.185, 190, 191 КК України.

Зокрема, положеннями ч.1 ст.51 КУпАП (у редакції Закону №3886-IX) передбачено, що відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст.51 КУпАП (у редакції Закону №3886-IX) встановлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч.1 ст.51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Тобто, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що кримінальна відповідальність за такі дії настає у випадку, якщо розмір вартості майна перевищує розмір, встановлений ст.51 КУпАП, а саме 2х неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч.5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума у розмірі 17 грн., крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп.169.1.1, п.169.1 ст.169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Зі змісту обвинувального акту вбачається, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України, яке інкримінується ОСОБА_5 мало місце 05.11.2021 року.

Станом на 01 січня 2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2189 гривень, а 50 відсотків від його розміру становило 1094, 5.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону №3886-IX, станом на момент кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, що інкримінується ОСОБА_4 розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст.185 КК України, має становити 2189 гривень.

Як вбачається з даних обвинувального акту та наданих прокурором документів на підтвердження вартості майна, викрадення майна, яке інкримінується ОСОБА_4 вартість такого майна становила 427 гривень 20 копійок.

Положеннями ч.1 ст.3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить Кримінальний кодекс України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч.6 ст.3 КК України).

Відповідно до ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Зазначені норми Основного Закону України також знайшли своє відображення в ч.1 ст.5 КК України, згідно положень якої, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Враховуючи, що вартість майна, таємне викрадення якого інкримінується ОСОБА_4 станом на момент події становила 427 гривень 20 копійок, що за своїм розміром є меншою за розмір, з якого відповідно до Закону №3886-IX та положень Податкового кодексу України наставала кримінальна відповідальність на момент вчинення правопорушення, а саме 2189 гривень, суд приходить до висновку, що, з огляду на передбачений ст.58 Конституції України і ст.5 КК України принцип зворотної дії закону в часі кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, підлягає закриттю на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з набранням чинності законом №3886-ІХ та втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, що з урахуванням вищенаведеного, не підпадає під кримінально каране діяння, передбачене Особливою частиною КК України.

Речові докази по справі: оптичні диски СD-R, із відеозаписами з камер відеоспостереження з магазину «Сільпо», який приєднаний до матеріалів кримінального провадження - зберігати при матеріалах кримінального провадження, як джерело доказів.

Поряд з цим, суд вважає за необхідне направити копії матеріалів кримінального провадження №0003252 від 11.11.2021 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, на адресу Дніпровського УП ГУНП в м.Києві для вирішення питання про наявність чи відсутність в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.51 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1-29, 284, 369, 372, 479-2 КПК України, ст.58 Конституції України, ст.ст.3, 5 КК України, Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-ІХ», суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Закрити кримінальне провадження №0003252 від 11.11.2021 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України на підставі п. 4-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із набранням чинності законом №3886-ІХ та втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Направити копії матеріалів кримінального провадження №0003252 від 11.11.2021 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, на адресу Дніпровського УП ГУНП в м.Києві для вирішення питання про наявність чи відсутність в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.51 КУпАП.

Копію ухвали вручити учасникам процесу.

Ухвала про закриття кримінального провадження може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення через Дніпровський районний суд м.Києва.

Суддя: