Справа №345/2716/25
Провадження № 1-кп/345/244/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.08.2025 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000050 від 21.04.2025 про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.296, ст.126-1, ч.4 ст.185 КК України, -

встановив:

На розгляді суду перебуває дане кримінальне провадження.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 подала клопотання стосовно продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 , яке обґрунтовано тим, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українцю, громадянину України, уродженцю, зареєстрованому та жителю АДРЕСА_1 , не одруженому, пенсіонеру, депутатом не являється, раніше судимому вироком Калуського міськрайонного суду від 14.12.2022 року за ст.126-1, ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 129 КК України до 1 року 2 місяців обмеження волі, звільнений по відбуттю покарання 25.03.2024 року, - 08.05.2025 у межах кримінального правопорушення № 000250, а 26.05.2025 в об`єднаному кримінальному провадженні № 000050 повідомлено про те, що він підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 126-1, ч. 1 ст. 296, ч. 4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, 29 квітня 2025 року, близько 12 год. 05 хв. ОСОБА_6 , перебував в м. Калуш, Калуського району, Івано-Франківської області, по вул. Січових Стрільців, 34а, поблизу магазину «Olvi». В цей час у нього виник умисел на вчинення хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю. З цією метою, ОСОБА_6 , реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки і свідомо бажаючи їх настання, з хуліганських спонукань, перебуваючи у громадському місці, порушуючи громадський порядок, що супроводжувалося особливою зухвалістю, виявляючи зневажливе ставлення до існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, ігноруванні загальноприйнятих норм суспільної поведінки та демонстрації зверхності, за допомогою каменя, розбив скло пакет вікна магазину «Olvi», який належить ОСОБА_7 , після чого зустрівши останнього почав в його сторону виражатись нецензурною лайкою та поводити себе агресивно, при цьому завдаючи ударів дерев`яною палецею по металевій решітці вікна магазину. Внаслідок хуліганський дій ОСОБА_6 , потерпілому ОСОБА_7 спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 900 гривень.

Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України.

Окрім цього, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , перебуваючи з 23.04.2025 на профілактичному обліку у секторі превенції Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області як «кривдник», в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», умисно та безпричинно, протягом тривалого часу, знаходячись по місцю свого проживання, а саме в АДРЕСА_1 , систематично вчиняв по відношенню до своєї сестри ОСОБА_4 , психологічне та фізичне насильство, яке виразилось у словесних образах, погрозах, висловлюваннях нецензурною лайкою в її бік та приниженні, штовханні, нанесенні тілесних ушкоджень, що погіршило якість її життя та заподіяло шкоду її психологічному та фізичному здоров`ю. В результаті протиправних дій, вчинених відносно своєї сестри ОСОБА_4 , які мали місце 23.04.2025, відносно ОСОБА_6 складено протокол про адміністративне правопорушення, за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника ОСОБА_6 , терміном 10 діб. Також за вчинення протиправних дій, вчинених відносно своєї сестри ОСОБА_4 , які мали місце 27.04.2025, відносно ОСОБА_6 складено протокол про адміністративне правопорушення, за ч. 1 ст. 173-2 та за ч. 2 ст. 173-8 КУпАП (Невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений).

Незважаючи на вжиті заходи реагування щодо недопущення вчинення насильства у сім`ї, ОСОБА_6 правильних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і, продовжуючи свою протиправну поведінку, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний і суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і свідомо бажаючи настання таких, знову вчинив домашнє насильство щодо своєї сестри ОСОБА_4 , що призвело до її психологічного та фізичного страждання, погіршення якості життя потерпілої.

Зокрема, 30.04.2025 близько 08:30 год. год. ОСОБА_6 перебуваючи за місцем свого проживання, а саме в АДРЕСА_1 вчинив конфлікт із своєю сестрою ОСОБА_4 , ображав її, висловлювався в сторону сестри нецензурними словами, принижував її честь та гідність, а також погрожував фізичною розправою, після чого наніс не менше 3-х ударів кулаками обох рук в ділянку голови, не менше 2 ударів ножем в ділянку лівої кисті, 1 удар ножем в ділянку правої кисті, та не менше 5-ти ударів ножем в ділянку правого стегна, всього не менше 11-ти ударів, спричинивши останній тілесні ушкодження у вигляді: забою м`яких тканин з травматичним набряком та синцем лівої скроневої ділянки; синця верхньої повіки лівого ока; забою м`яких тканин з травматичним набряком та синцем нижньої повіки лівого ока; різаною рани в ділянці правої кисті; різаної рани в ділянці лівої кисті; різаної рани в ділянці правої кисті; різаної рани в ділянці правого стегна, що відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Окрім цього, ОСОБА_6 01.05.2025 близько 12:00 год., прибув за місцем проживання своєї сестри ОСОБА_4 , а саме за адресою в АДРЕСА_1 , чим порушив терміновий заборонний припис від 30.04.2025, щодо зобов`язання залишити місце проживання потерпілої та не повертатись до нього по 10.05.2025 до 11:00 год.

Також, ОСОБА_6 06.05.2025 близько 13:30 год., прибув за місцем проживання своєї сестри ОСОБА_4 , а саме за адресою АДРЕСА_1 , чим порушив терміновий заборонний припис від 30.04.2025, щодо зобов`язання залишити місце проживання потерпілої та не повертатись до нього по 10.05.2025 до 11:00 год., при цьому висловлювався в сторону потерпілої нецензурними словами, принижував її честь та гідність, а також погрожував фізичною розправою.

Своїми протиправними діями, ОСОБА_6 завдав психологічні та фізичні страждання, та погіршив якість життя потерпілої.

Такі систематичні, умисні, протиправні дії ОСОБА_6 , що виразились у словесних образах потерпілої, висловлюванні нецензурної лексики на адресу своєї сестрі, приниженні її честі, гідності, погрозах фізичною розправою, нанесення тілесних ушкоджень, у зв`язку із чим у ОСОБА_4 виникли побоювання за свою безпеку, спричинили емоційну невпевненість та нездатність захистити себе, а також завдали шкоди її психологічному здоров`ю та фізичному здоров`ю.

Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні умисних дій, які виразились у домашньому насильстві, тобто умисному систематичному вчиненні психологічного та фізичного насильства щодо особи, з якою перебуває в близьких відносинах, що призводить до психологічних та фізичних страждань, погіршення якості життя потерпілої, ОСОБА_4 , тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.

Окрім цього, 02 травня 2025 року, близько 16 год. 34 хв. ОСОБА_6 , перебував у приміщенні лікувального закладу КНП «КМЦ ПМСД», Код , що в м. Калуш, Калуського району, Івано-Франківської області, по вул. Б. Хмельницького, 32. В цей час у нього виник умисел на вчинення хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.

З цією метою, ОСОБА_6 , реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки і свідомо бажаючи їх настання, з хуліганських спонукань, перебуваючи у громадському місці, порушуючи громадський порядок, що супроводжувалося особливою зухвалістю, виявляючи зневажливе ставлення до існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, ігноруванні загальноприйнятих норм суспільної поведінки та демонстрації зверхності, перебуваючи на 4-му поверсі лікувального закладу КНП «КМЦ ПМСД», а саме: приміщенні службового кабінету директора КНП «КМЦ ПМСД» ОСОБА_8 , безпричинно став висловлюватися в сторону останнього нецензурними словами, на вимогу залишити приміщення кабінету став поводити себе агресивно, взяв із столу мобільний телефон марки «Samsung Galaxy S21 Ultra 5G», чорного кольору, та в коридорі у присутності сторонніх осіб, розбив вказаний мобільний телефон, кинувши його об підлогу. Внаслідок хуліганський дій ОСОБА_6 , та умисного пошкодження майна потерпілому ОСОБА_8 , спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 12 733 гривень.

Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України.

Також, Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, який затвердженого Законом України «Про затвердження воєнного стану в Україні», та який в подальшому неодноразово продовжувався Указами Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», у відповідності до Закону України «Про затвердження Указу Президента України про введення воєнного стану в Україні», зокрема востаннє продовжений Указом Президента України від 06 лютого 2025 року № 26/2025 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 8 лютого 2025 року строком на 90 діб.

07.05.2025 близько 16:30 год. ОСОБА_6 перебував у м. Калуш по вул. Богдана Хмельницького 36, а саме поблизу магазину дитячих іграшок «Колобок», де неподалік входу до магазину помітив дитячий велосипед марки Corso Falcon FL-18020 чорно-синього кольору. В цей час у ОСОБА_6 виник злочинний умисел на крадіжку вказаного дитячого велосипеду марки Corso Falcon FL-18020 чорно-синього кольору. Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_9 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки і свідомо бажаючи їх настання, перебуваючи поблизу входу в магазин «Колобок», що в м. Калуш по вул. Б.Хмельницького 36, користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи в умовах воєнного стану, таємно, шляхом вільного доступу викрав дитячий велосипед марки Corso Falcon FL-18020, чорно-синього кольору вартістю 3200 гривень. Із викраденим майном ОСОБА_9 покинув місце вчинення злочину та мав можливість розпорядитись ним на власний розсуд, чим спричинив матеріальну шкоду ФОП ОСОБА_10 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на загльну суму 3200 грн.

Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні умисних дій, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Вказана підозра обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом допиту потерпілої ОСОБА_4 від 02.05.2025, комплексним психологічним дослідженням ОСОБА_4 від 02.05.2025, висновком судово-медичної експертизи від 01.05.2025, показаннями свідка ОСОБА_11 від 03.05.2025, протоколами огляду речей і документів від 03.05.2025, показаннями потерпілого ОСОБА_8 від 03.05.2025, протоколом огляду речей і документів від 05.05.2025, протоколом огляду місця події від 07.05.2025, показаннями потерпілої ОСОБА_10 від 07.05.2025, показаннями свідка ОСОБА_12 від 07.05.2025, показаннями свідка ОСОБА_13 від 07.05.2025, показаннями свідка ОСОБА_14 від 07.05.2025, показаннями потерпілого ОСОБА_7 , протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 07.05.2025 та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Прокурор зазначає, що відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

09.05.2025 року підозрюваному ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 днів до 05.07.2025. 29.05.2025 обвинувальний акт направлено для розгляду до Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області.

Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 10.06.2025 продовжено обвинуваченому ОСОБА_6 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою терміном 60 днів до 09.08.2025 року включно.

Також прокурор вказує, що підставами вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування є те, що він, усвідомлюючи неминучість покарання за вчинення тяжкого умисного злочину у виді позбавлення волі та уникнення від кримінальної відповідальності, у випадку застосування більш м`якого запобіжного заходу може виїхати за межі Калуського району, області.

Підставами вважати, що ОСОБА_6 може незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні є те, що він, усвідомлюючи неминучість покарання за вчинення тяжкого умисного злочину у виді позбавлення волі та уникнення від кримінальної відповідальності, у випадку застосування більш м`якого запобіжного заходу може незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінального провадження схиляючи їх до надання неправдивих показань Потерпілій ОСОБА_4 уже спричинив тілесні ушкодження..

Підставами вважати, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, є те, що він, будучи раніше судимим за ст.126-1, ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 129 КК України, продовжує систематично вчиняти насильство, порушує заборонні приписи, вчиняє хуліганські дії та крадіжки з корисливих мотивів. Його поведінка свідчить про зневагу до закону, схильність до насильства та ризик вчинення нових злочинів, у тому числі з метою збагачення, а також перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Таким чином, в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо нього покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Враховуючи вищевикладені ризики, тяжкість злочину, обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання є неможливим.

Прокурор зазначає, що застосування запобіжного заходу у вигляді особистої поруки не може запобігти зазначеним ризикам, оскільки до органів досудового розслідування не надходило жодних заяв від осіб про те, що вони поручаються за виконання підозрюваного, покладених на нього обов`язків відповідно до ст. 194 КПК України.

Застосування запобіжного заходу у вигляді застави також не може запобігти зазначеним ризикам, крім того даних, щодо отримання достатніх офіційних доходів підозрюваним ОСОБА_6 не встановлено.

Застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є недоцільним, оскільки підозрюваний має можливість покинути межі Калуського району та області, а також проживає за тією ж адресою, що й потерпіла його сестра ОСОБА_4 , що створює ризик повторного вчинення насильства та тиску на потерпілу.

У зв`язку з цим, прокурор просить суд продовжити щодо обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів. У разі звільнення обвинуваченого з-під варти у зв`язку з внесенням ним застави, покласти на підозрюваного відповідно до ст.194 КПК України такі обов`язки: не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; заборонити перебувати в місці спільного проживання з особою, яка постраждала від домашнього насильства ОСОБА_4 .

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримала позицію прокурора.

Захисник обвинуваченого в судовому засіданні просив суд зменшити розмір застави.

Обвинувачений заперечив щодо задоволення клопотання прокурора про продовження йому строку тримання під вартою та просив застосувати до нього запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Заслухавши думку учасників судового засідання, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.296, ст.126-1, ч.4 ст.185 КК України.

09.05.2025 року підозрюваному ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 днів до 05.07.2025. Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 10.06.2025 продовжено обвинуваченому ОСОБА_6 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою терміном 60 днів до 09.08.2025 року включно. Залишено раніше визначений розмір застави в межах 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60560,00 грн.

Згідно ч.1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

За змістом ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Пунктом 5 частини 2 статті 183 КПК України встановлено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

При розгляді клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 судом враховано тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він обвинувачується, характеризуючі дані про особу обвинуваченого, та інші обставини в їх сукупності.

Зокрема злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , тобто у вчиненні умисних дій, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаного з проникненням в інше приміщення, в умовах воєнного стану, повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що у судовому засіданні прокурором доведено наявність ризиків, які продовжують існувати та які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може вчинити дії, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Так, про існування вказаних ризиків свідчать наступні обставини:

Підставами вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування є те, що він, усвідомлюючи неминучість покарання за вчинення тяжкого умисного злочину у виді позбавлення волі та уникнення від кримінальної відповідальності, у випадку застосування більш м`якого запобіжного заходу може виїхати за межі Калуського району, області.

Підставами вважати, що ОСОБА_6 може незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні є те, що він, усвідомлюючи неминучість покарання за вчинення тяжкого умисного злочину у виді позбавлення волі та уникнення від кримінальної відповідальності, у випадку застосування більш м`якого запобіжного заходу може незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінального провадження схиляючи їх до надання неправдивих показань Потерпілій ОСОБА_4 уже спричинив тілесні ушкодження.

Підставами вважати, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, є те, що він, будучи раніше судимим за ст.126-1, ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 129 КК України, продовжує систематично вчиняти насильство, порушує заборонні приписи, вчиняє хуліганські дії та крадіжки з корисливих мотивів. Його поведінка свідчить про зневагу до закону, схильність до насильства та ризик вчинення нових злочинів, у тому числі з метою збагачення, а також перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Враховуючи вищевикладені ризики, тяжкість злочину, то обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання суд вважає неможливим.

Застосування запобіжного заходу у вигляді особистої поруки не може запобігти зазначеним ризикам, оскільки до суду не надходило жодних заяв від осіб про те, що вони поручаються за виконання підозрюваного, покладених на нього обов`язків відповідно до ст. 194 КПК України.

Щодо клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про застосування до нього запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, то суд приходить до висновку, що застосування такого запобіжного заходу буде недоцільним, оскільки обвинувачений буле мати можливість покинути межі Калуського району та області, а також проживає за тією ж адресою, що й потерпіла його сестра ОСОБА_4 , що створює ризик повторного вчинення насильства та тиску на потерпілу.

Враховуючи практику Європейського суду та положення ч. 1 ст. 178 КПК України, при прийнятті рішення про звернення до суду з клопотанням про запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, взято до уваги характер (обставини) і тяжкість злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

На даний час запобігти цим ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу неможливо.

Також, враховуючи позицію Європейського суду з прав людини, викладену у справах «Харченко проти України», «Лабіта проти Італії», «Рохліна проти Росії», а саме те, що тримання під вартою є виправданим, якщо цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу та у даному випадку, незважаючи на існування презумпції невинуватості, превалюють над принципом свободи підозрюваного.

Суд приходить до висновку, що продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 не суперечитиме п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України та правовій позиції ЄСПЛ, що викладена у рішеннях «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005, «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 та «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008, оскільки саме даний запобіжний захід дозволить уникнути настання вище перелічених ризиків та забезпечить виконання останнім покладених процесуальних обов`язків.

Враховуючи викладене та те, що 09.08.2025 закінчується строк дії застосованого щодо обвинуваченого запобіжного заходу, а застосування більш м`яких запобіжних заходів щодо обвинуваченого не дозволить запобігти ризикам, зазначеним в клопотанні, то суд приходить до переконання, що слід задовольнити клопотання прокурора та продовжити застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, судом не встановлено виняткових обставин, які б давали підставу не застосовувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У той же час згідно до вимог частини третьої статті 183 Кримінального процесуального кодексу України, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, який в свою чергу відповідно до частини четвертої статті 182 Кримінального процесуального кодексу України визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Враховуючи позицію Європейського Суду з прав людини, відповідно до якої сума застави повинна визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, якесь бажання сховатися, суд вважає, що з урахуванням обставин інкримінованого злочину, необхідно залишити раніше визначений розмір застави в межах 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 60560,00 гривень.

Щодо клопотання захисника про зменшення розміру застави, то на переконання суду, застава в раніше визначеному розмірі повинна достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, підстав для зменшення розміру застави суд не вбачає, визначений судом розмір застави буде співмірним та доцільним у випадку її внесення для гарантування дієвості даного провадження та запобігання згаданим ризикам.

Окрім цього, суд відповідно до ч.3 ст.183 КПК України вважає за необхідне, у разі внесення застави, покласти на обвинуваченого обов`язки, визначені ч.5 ст.194 КПК України.

Отже, враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід задовольнити і продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання щодо ОСОБА_6 під вартою строком на 60 (шістдесят) днів із раніше визначеним розміром застави та з покладенням на обвинуваченого передбачених у ст. 194 КПК України обов`язків.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 131, 132, 177, 178, 182-184, 193, 194, 196-197, 199, 331 КПК України, суд -

постановив:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою терміном 60 днів до 07.10.2025 року включно.

Тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 здійснювати в Івано-Франківській установі виконання покарань № 12.

Залишити раніше визначений розмір застави в межах 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60560,00 грн, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок (одержувач ТУ ДСА України в Івано-Франківській області, код: 26289647, банк: ДКСУ України, м. Київ, МФО: 820172, р/р: UA158 201 720 355 259 002 000 002 265).

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 відповідно до ст.194 КПК України такі обов`язки: не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; заборонити перебувати в місці спільного проживання з особою, яка постраждала від домашнього насильства ОСОБА_4 .

Визначити 2-х місячний термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, з дня внесення застави.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної в даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити ОСОБА_6 , що в разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні застави обов`язки, застава звертається в дохід держави.

Копію ухвали для виконання направити начальнику Івано-Франківської установи виконання покарань (№ 12), та вручити обвинуваченому і прокурору негайно після її оголошення.

Ухвалу може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий