Справа № 950/1622/25
Провадження № 1-кп/950/234/25
ЛЕБЕДИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2025 року м. Лебедин

Лебединський районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Лебедині кримінальне провадження № 0000180 за обвинуваченням

ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженка с. Мартинівка, Гадяцького району, Полтавської області; громадянка України; зареєстрована та фактично проживає: АДРЕСА_1 ; пенсіонер)

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,

учасники кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_5 ,

обвинувачена ОСОБА_3

в с т а н о в и в:

18.11.2024 ОСОБА_3 , перебуваючи в КНП «Лебединська лікарня імені лікаря К.О. Зільберника» Лебединської міської ради, за адресою: м. Лебедин, вул. Михайлівська. 17, користуючись родинними зв`язками, вирішила звернулася до медичного директора закладу ОСОБА_6 , оскільки останній є сином троюрідного брата ОСОБА_3 ОСОБА_7 відносно лікування свого сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . З цією метою, близько 12 год. 23 хв. 18.11.2024 ОСОБА_3 , хвилюючись за здоров`я свого сина, прибула до службового кабінету ОСОБА_6 , нагадала про сімейні зв`язки їхньої сім`ї з сім`єю ОСОБА_6 та почала обговорювати із медичним директором КНП можливості лікування проблем із ногою та спиною ОСОБА_8 . При цьому, у ході розмови ОСОБА_3 вказала, що на пошту надходять повістки про виклики її сина до ТЦК та СП, які ніхто не отримує.

При цьому ОСОБА_6 , займаючи посаду лікаря-хірурга позаштатної військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 , розуміючись на тонкощах проходження ВЛК, призову військовозобов`язаних осіб до служби в лавах Збройних Сил України, нормативній базі, яка регулює питання щодо придатності військовозобов`язаних осіб, вислухав ОСОБА_3 та розуміючи, що ОСОБА_8 є військовозобов`язаним, який добровільно до ТЦК та СП не з`являється, на виклики не реагує, повістки умисно не отримує, військово-лікарську комісію з початку повномасштабного вторгнення зс рф на територію України не проходив, тобто у відповідності до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період має бути оголошений у розшук ТЦК. А тому ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_3 про те, що її син перебуває у розшуку та розповів негативні наслідки у випадку неявки до ТЦК та СП та відповідного проходження ВЛК, але призначив повторну зустріч на 09 год. 00 хв. 20.11.2024 разом з сином ОСОБА_3 ОСОБА_8 .

У свою чергу, у ОСОБА_3 виник злочинний умисел на надання неправомірної вигоди грошових коштів у сумі 10000,00 грн. медичному директору КНП «Лебединська лікарня ім. лікаря К.О. Зільберника» Лебединської міської ради ОСОБА_6 , за сприяння її сину ОСОБА_8 у госпіталізації та відповідно штучного відтермінування його явки до ТЦК та СП.

З цією метою, 20.11.2024 близько 10:00 год. ОСОБА_3 , спільно з своїм сином ОСОБА_8 , прибули до службового кабінету ОСОБА_6 , де останній, не маючи жодного підтвердження, почав наголошувати на статусі ОСОБА_8 , як особи, що перебуває в розшуку, та відповідно необхідності проходження ВЛК. У зв`язку з чим, Вялкови почали просити про надання допомоги, а ОСОБА_6 у свою чергу почав запитувати можливі хвороби, які відповідають положенням Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби, служби у військовому резерві військової служби, що є Додатком 1 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України № 402, як такі, що визначають військовозобов`язаного «обмежено придатним». Після цього, ОСОБА_6 повернувши медичні документи ОСОБА_8 , повідомив про необхідність звернутися до його сімейного лікаря - ОСОБА_9 для отримання направлення на повне обстеження (аналізи, рентген) для подальшого оформлення на стаціонарне лікування для відтермінування явки ОСОБА_8 до ТЦК та СП.

Так, ОСОБА_8 після отриманої консультації вийшов з кабінету, а ОСОБА_3 діючи з прямим умислом, переслідуючи мету госпіталізації її сина для штучного відтермінування його явки до уповноваженого органу ТЦК та СП достовірно знаючи, що медична допомога здійснюється на безоплатній основі, а також розуміючи вимоги чинного законодавства в частині наявних заборон щодо надання службовим особам будь-якого майна (активів) без законних на те підстав, вирішила надати неправомірну вимогу ОСОБА_6 .

А саме, ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел на надання неправомірної вигоди, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки, сприймаючи ОСОБА_6 як представника влади та особу, дійсно уповноважену приймати рішення користь свого сина ОСОБА_8 , підійшла до службового столу медичного директора КНП ОСОБА_6 та поклала на стіл неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів на загальну суму 10000,00 грн. При ньому, ОСОБА_6 відрахував 2000,00 грн., якими у подальшому розпорядився на власний розсуд, а решту грошових коштів повернув ОСОБА_3 .

У подальшому, на виконання обумовлених домовленостей та отримавши неправомірну вигоду від ОСОБА_3 , ОСОБА_6 користуючись службовим становищем, надав вказівку сімейному лікар ОСОБА_9 на формування направлення ОСОБА_8 № 1678-0504-0881-5916 на планову госпіталізацію за загальним напрямком спеціальності «Ортопедія і травматологія», на якому проставив відмітку про погодження.

Суд кваліфікує такі дії обвинуваченої за ч. 1 ст. 369 КК України як надання службовій особі неправомірної вигоди за вчинення службовою особою в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням службового становища.

30.05.2025 між прокурором Сумської окружної прокуратури ОСОБА_10 , якому надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та обвинуваченою ОСОБА_3 , за участю захисника ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з умовами угоди ОСОБА_3 зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні, сприяти встановленню обставин скоєння кримінального правопорушення та притягненню медичного директора КНП «Лебединська лікарня ім. лікаря К.О. Зільберника» Лебединської міської ради ОСОБА_6 до відповідальності у кримінальному провадженні № 0000145 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, шляхом надання послідовних і правдивих обвинувальних показань з цього приводу. Сторони узгодили ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 369 КК України у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн.

Прокурор вважав за можливе затвердити угоду та призначити узгоджене покарання.

У судовому засіданні обвинувачена визнала себе винною по пред`явленому обвинуваченню, підтвердила, що угода укладена нею добровільно. Захисник вказала, що угода може бути затверджена із призначенням узгодженого покарання, угода укладена добровільно, за відсутності тиску на обвинувачену будь-яких осіб.

Заслухавши учасників судового провадження, вирішуючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить із наступного.

Відповідно до ч. 2, п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином. Тому укладення угоди про визнання винуватості у даному кримінальному провадженні є можливим.

Відповідно до примітки до ст. 45 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 369 КК України, є корупційним кримінальним правопорушенням.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 470 КК України у кримінальних провадженнях щодо корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим здійснюється з врахуванням таких обставин: у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків або нетяжкого злочину - за погодженням з першим заступником Генерального прокурора або заступником Генерального прокурора, керівником обласної прокуратури або його першим заступником чи заступником.

Так, угода від 30.05.2025 у даному кримінальному провадженні погоджена першим заступником керівника Сумської обласної прокуратури ОСОБА_11 .

Роз`яснивши положення ч. 4 ст. 474 КПК України судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє права, визначені зазначеною нормою, наслідки укладення та затвердження цієї угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання.

Судом встановлено, що укладення угоди про визнання винуватості є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, що підтверджено обвинуваченою у судовому засіданні та її захисником.

Суд зазначає, що зміст угоди відповідає вимогам ст. 472 КПК України та положенням закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення є правильною, умови угоди не суперечать інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб. Крім того, наявні фактичні підстави для визнання винуватості.

Підстави для відмови у затвердженні угоди, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, судом не встановлені.

Обставинами, які пом`якшують покарання, відповідно до ч. 1 ст. 66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Обставини, які обтяжують покарання відсутні.

При призначенні покарання, передбаченого угодою, на підставі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_3 на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась.

Узгоджені сторонами вид та міра покарання відповідають ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даним про особу обвинуваченої, відповідають загальним засадам призначення покарання, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості та призначення узгодженого покарання за ч. 1 ст. 369 КК України у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Запобіжний захід до обвинуваченої не застосувався.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ч. 2 ст. 373, ст. 374, 474, 475 КПК України, суд

у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 30.05.2025 між прокурором Сумської окружної прокуратури ОСОБА_10 та обвинуваченою ОСОБА_3 , за участю захисника ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні № 0000180.

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 369 Кримінального кодексу України, та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 (сімнадцять тисяч) грн.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід до ОСОБА_3 не застосовувати.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Сумського апеляційного суду через Лебединський районний суд Сумської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_12