Номер провадження 1-кп/754/1052/25
Вирок

Іменем України

25 серпня 2025 року

Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0001412 від 28 квітня 2025 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Требухів Броварського району Київської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, військовослужбовця, проживаючого у АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

за участю сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_4 ,

сторони захисту - обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 27 квітня 2025 року приблизно о 23 год. 30 хв., знаходячись у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті раптово виниклого конфлікту, реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, тримаючи в правій руці ніж із дерев`яним руків`ям коричневого кольору та лезом з металу, підійшов ззаду до ОСОБА_6 , який сидів за столом на кухні у квартирі АДРЕСА_2 , та тримаючи лівою рукою голову потерпілого, наніс вищезазначеним ножем проникаюче різане поранення шиї: рана на боковій поверхні шиї зліва у верхній-нижній третинах, з пошаровим ушкодженням шкіри, м`яких тканин, гілки зовнішньої яремної вени, внутрішньої яремної вени (описані рани 0,4*0,2 (см) та 0,3*0,2 (см)), лівої стінки (наскрізне - (*) глотки ((3,0*1,0 (см)), що за критерієм судово-медичної оцінки ступеню тяжкості тілесного ушкодження відноситься до тяжкого тілесного ушкодження, різане поранення шиї: рана на передній поверхні шиї по центру в проекції щитоподібного хряща, з пошаровим ушкодженням шкіри, м`яких тканин, середньої і верхньої третин жувального м`язу, що за критерієм судово-медичної оцінки ступеню тяжкості тілесного ушкодження відноситься до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я на строк понад 6 але не менше ніж 21 добу. Чим вчинив всі дії для реалізації свого кримінально протиправного умислу на спричинення потерпілому ОСОБА_6 тяжкого тілесного ушкодження.

Суд дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а саме у заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя у момент заподіяння.

Обвинувачений ОСОБА_3 в суді визнав свою винуватість у пред`явленому обвинуваченні, щиро розкаявся, фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального правопорушення, кількість та локалізацію тілесних ушкоджень, ступінь їх тяжкості не оспорював та дав показання суду, що навесні 2025 року, точну дату не пам`ятає, запросив до себе додому раніше знайомого потерпілого ОСОБА_6 для спільного вживання алкогольних напоїв. В ході вживання горілки у нього на кухні, між ним та потерпілим виник словесний конфлікт з приводу служби у ЗСУ, його дружини. В ході цього конфлікту схопив зі столу кухонний ніж з коричневим руків`ям та правою рукою наніс ним два удари в шию потерпілого, який в той час сидів за кухонним столом спиною до нього. При нанесенні ударів тримав потерпілого за голову. Побачивши кров, злякався та намагався зупинити кровотечу, затиснувши рану, після чого викликав швидку медичну допомогу. До приїзду швидкої та поліції знаходився вдома з потерпілим.

Потерпілий ОСОБА_6 в суді дав показання, що навесні 2025 року, точну дату не пам`ятає, наглядно знайомий ОСОБА_3 , з яким він проживає в одному будинку, запросив його до себе додому для спільного вживання горілки. Вдома на кухні у обвинуваченого за кухонним столом вони разом випивали горілку, між ними виник конфлікт. Він побачив, як обвинувачений піднявся та потім побачив, як він підніс до його горла ножа та наніс ним два удари в шию. Від цього у нього потекла кров з рани, він злякався. Обвинувачений відразу почав надавати йому першу медичну допомогу та викликав швидку. Подальших подій він не пам`ятає, оскільки втратив свідомість, прийшов до тями вже у лікарні. Йому частково було відшкодовано матеріальну шкоду, будь-яких претензій до обвинуваченого він не має. Просив призначити обвинуваченому покарання не пов`язане з ізоляцією від суспільства.

За згодою сторін, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження доказів, зібраних в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, оскільки обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також фактичні обставини справи ніким не оспорюються.

При цьому судом сторонам було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Тому суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого, потерпілого та дослідженням таких матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

При вирішенні питання про призначення покарання ОСОБА_3 суд враховує те, що відповідно до положень ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Згідно з положеннями ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з дотриманням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Таким чином, за змістом ст.ст. 50, 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. При цьому суд має врахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення. Під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують і обтяжують, відповідно до положень статей 66, 67 КК України.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд відповідно до ст. 66 КК України, визнає щире каяття у скоєному.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, конкретні його обставини, особу винного, який раніше не судимий, є військовослужбовцем, на спеціальних обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, наявність пом`якшуючої та обтяжуючої покарання обставин та обирає йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст. 121 КК України, однак враховуючи особу винного, який є учасником бойових дій, має визначене місце проживання, за яким характеризується посередньо, стан його здоров`я - наявність травми отриманої під час несення служби в ЗСУ, ставлення обвинуваченого до вчиненого, його поведінку після вчиненого, щире каяття, відшкодування завданої шкоди, те що він зробив для себе відповідні висновки, думку потерпілого, який під час судового розгляду кримінального провадження просив не карати обвинуваченого суворо та не позбавляти його волі, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без відбування покарання, а тому на підставі ст. 75 КК України звільняє його від відбування покарання з випробуванням.

Саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення та попередження вчинення обвинуваченим нового кримінального правопорушення, досягнення мети, визначеної ст. 50 КК України.

Разом з тим, ч. 4 ст. 76 КК України встановлено, що нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого, а щодо засуджених військовослужбовців - командирами військових частин.

Приймаючи до уваги те, що ОСОБА_3 є військовослужбовцем, нагляд за ним має здійснювати командир військової частини за місцем служби. У разі звільнення з військової служби протягом іспитового строку, ОСОБА_3 зобов`язаний з`явитися до органу пробації за місцем проживання та виконувати обов`язки, передбачені п.п. 1,2 ч.1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, до завершення іспитового строку.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.

Питання з речовими доказами суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати за залучення експерта на досудовому розслідуванні в сумі 10 602 грн. 97 коп. (висновок експерта № СЕ-19/111-25/28238-БД від 06 червня 2025 року).

Запобіжний захід ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу слід залишити без змін у виді домашнього арешту.

На підставі ч. 4 ст. 174 КПК України підлягає скасуванню арешт накладений ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 30 квітня 2025 року на майно вилучене в ході проведення обшуку у квартирі АДРЕСА_2 та в ході особистого обшуку ОСОБА_3 , а саме: на предмет схожий на ніж зі слідами речовини бурого кольору, з приміщення кухні; светр коричневого кольору зі слідами речовини бурого кольору; папку з медичними документами відносно ОСОБА_3 , в котрій наявні медичні документи на 19 аркушах та 2 оптичних дисках; мобільний телефон марки "BQ" білого кольору з номером НОМЕР_1 , імеі1: НОМЕР_2 , імеі2: НОМЕР_3 ; кросівки синього кольору зі слідами РБК; футболку чорного кольору; штани сірого кольору, які належать ОСОБА_3 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368,371,373,374 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном 3 (три) роки.

Згідно ч.4 ст.76 КК України командиру військової частини за місцем служби здійснювати нагляд за військовослужбовцем ОСОБА_3 протягом встановленого іспитового строку тривалістю 3 (три) роки.

У разі звільнення з військової служби до завершення встановленого іспитового строку тривалістю 3 (три) роки, покласти на ОСОБА_3 виконання передбачених п.1,2 ч.1 та п.2 ч.3 ст.76 КК України обовязків: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробаціії; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Речові докази у кримінальному провадженні:

два змиви речовини бурого кольору, светр коричневого кольору, передані на зберігання до камери схову речових доказів Деснянського УП ГУНП у м. Києві згідно квитанцій №№ 001166, 001175, кросівки синього кольору зі слідами речовини бурого кольору, футболку чорного кольору, штани сірого кольору, предмет, схожий на ніж, - знищити;

папку з медичними документами, мобільний телефон марки «BQ» білого кольору з номером НОМЕР_1 , імеі1: НОМЕР_2 , імеі2: НОМЕР_3 , передані на зберігання до камери схову речових доказів Деснянського УП ГУНП у м. Києві згідно квитанції №001166, повернути за належністю ОСОБА_3 ;

військовий квиток, паспорт, посвідчення УБД на ім`я ОСОБА_3 , передані на відповідальне зберігання ОСОБА_7 - залишити за належністю ОСОБА_3 ;

DVD-R диск з відеозаписом з нагрудної камери працівників патрульної поліції зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати за залучення експерта на досудовому розслідуванні в сумі 10 602 грн. 97 коп.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м.Києва від 30 квітня 2025 року на предмет схожий на ніж зі слідами речовини бурого кольору, з приміщення кухні; светр коричневого кольору зі слідами речовини бурого кольору; папку з медичними документами відносно ОСОБА_3 , в котрій наявні медичні документи на 19 аркушах та 2 оптичних дисках; мобільний телефон марки "BQ" білого кольору з номером НОМЕР_1 , імеі1: НОМЕР_2 , імеі2: НОМЕР_3 ; кросівки синього кольору зі слідами РБК; футболку чорного кольору; штани сірого кольору, які належать ОСОБА_3 .

Запобіжний захід у виді домашнього арешту до вступу вироку в законну силу - залишити ОСОБА_3 без змін.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Головуючий -