Провадження №1-кс/193/137/25
У Х В А Л А

іменем України

25 червня 2025 року с-ще Софіївка

Софіївський районний суд Дніпропетровської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваної ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ ВП № 9 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у рамках кримінального провадження № 0000075 від 07.12.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України,

у с т а н о в и в :

До суду надійшло вказане клопотання слідчого СВ ВП № 9 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна, яке мотивоване таким, що під час перевірки додержання режимних вимог в Державній установі «Софіївська виправна колонія №45» встановлено, що посадові особи Софіївської багатопрофільної лікарні №45 в період часу з 01.01.2023 по 06.12.2023 вносили до офіційних документів, а саме табелю обліку робочого часу завідомо неправдиві відомості з метою подальшого заволодіння бюджетними коштами виділеними на оплату праці. За даним фактом 07.12.2023 Криворізькою східною окружною прокуратурою внесено відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000075 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України. Крім того, 15.04.2024 Криворізькою східною окружною прокуратурою внесено відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України. В ході досудового розслідування 22.04.2024 процесуальним керівником винесено постанову про об`єднання вищезазначених кримінальних проваджень присвоївши №0000075. Досудовим розслідуванням встановлено, що в період з липня 2019 року по грудень 2023 року, ОСОБА_6 реалізовуючи умисел направлений на внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, перебуваючи на посаді начальника Софіївської багатопрофільної лікарні № 45 філії ДУ «ЦОЗ ДКВС України» у Дніпропетровській та Донецькій областях, незважаючи на вимоги Положення про Софіївську багатопрофільну лікарню № 45 філії ДУ «ЦОЗ ДКВС України» у Дніпропетровській та Донецькій областях, Правил внутрішнього розпорядку ДУ «ЦОЗ ДКВС України», Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88 (із змінами), наказу філії ДУ «ЦОЗ ДКВС України» у Дніпропетровській та Донецькій областях від 24.07.2020 № 284-Дн, наказу Міністерства праці та соціальної політики України від 05.10.2005 № 308/519, а також на вимоги обліку використання робочого часу і наказу Державного комітету статистики України від 05.12.2008 № 489 (із змінами), достовірно знаючи, що заробітна плата працівникам нараховується за наданим до філії ДУ «ЦОЗ ДКВС України» у Дніпропетровській та Донецькій областях табелями обліку використання робочого часу працівників та є підставою для нарахування відповідної заробітної плати, під час перебування у своєму службовому кабінеті, на першому поверсі адміністративної будівлі Софіївської багатопрофільної лікарні № 45 за адресою: вул. Центральна, с. Макорти Криворізького району Дніпропетровської області, шляхом зловживання своїм службовим становищем, за період з 01.07.2019 по 31.01.2022 та з 01.03.2022 по 31.12.2023, безпідставно вносила завідомо неправдиві відомості до табелів обліку використання робочого часу (типова форма № П-5) собі та працівникам лікарні, що не відповідає їхньому фактичному перебуванні на робочому місці. Після цього, засвідчивши власними підписами, ОСОБА_6 надавала даним документам юридичного значення та надсилала їх до філії ДУ «ЦОЗ ДКВС України» у Дніпропетровській та Донецькій областях. Відповідно, зайво нараховані кошти були перераховані на власні карткові рахунки ПАТ КБ «ПриватБанк» лікарям ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , як заробітна плата. Згідно висновку експерта № 01-25 від 11.04.2025 судової економічної експертизи встановлено, що незаконні дії ОСОБА_6 призвели до зайвого нарахування та виплати працівникам Софіївської багатопрофільної лікарні № 45 філії ДУ «ЦОЗ ДКВС України» у Дніпропетровській та Донецькій областях - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , за фактично невідпрацьовані робочі дні, за рахунок коштів державного бюджету на загальну суму 1 656 747 грн. 19 коп. за період з 01.07.2019 по 31.01.2022 та з 01.03.2022 по 31.12.2023. За результатами досудового розслідування 11.06.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366 КК України, а саме у внесені до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей та ч. 5 ст. 191 КК України, а саме у розтраті та заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене в умовах воєнного стану, в особливо великих розмірах, яке відповідно до ст. 12 КК України відносяться до особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна . Відповідно та у разі визнання судом винною ОСОБА_6 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень то остання може нести покарання пов`язане з позбавленням волі із конфіскацією майна. Під час проведення досудового розслідування по об`єднаному кримінальному провадженню було встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру й заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта 432329925 від 20.06.2025 має у власності квартиру за адресою АДРЕСА_1 загальною площею 47,2 кв.м., житлова площа 30,0 кв.м, квартира розташована на 2 поверсі 2 поверхового будинку та складається з 2-х кімнат житловою площею 30,0 кв.м. у тому числі 1-а кімната 12,0 кв.м., 2-а кімната 18,0 кв.м., кухні площа 6, 3 кв.м., вбиральні 1,5 кв.м., ванної кімнати 2,6 кв.м. коридору 6,8 кв.м. З метою відшкодування матеріальної шкоди завданої ОСОБА_6 , а також запобігання його відчуження виникла необхідність у накладені арешту на майно, яке належить підозрюваній, тому слідчий просить розглянути та задовольнити клопотання про арешт майна із забороною його відчуження, яке належить на праві власності ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає АДРЕСА_1 м.т. 096-48-35-046, а саме квартиру за адресою АДРЕСА_1 загальною площею 47,2 кв.м., житлова площа 30,0 кв.м. Слідчий посилаючись на п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, зазначає, що арешт майна допускається з метою забезпечення: конфіскації майна як виду покарання . Як підставу для накладення арешту слідчий вказує, що у випадку засудження ОСОБА_6 та визнання її винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191 та ч. 1 ст. 366 КК України, їй може бути призначено покарання у виді конфіскації майна, оскільки санкція ст. 191 КК України передбачає обов`язкове призначення такого додаткового покарання. Також підставою арешту зазначеного майна є наявність ризику того, що таке майно може бути відчужене чи передане на користь третіх осіб з метою його приховування. Метою арешту вказаного майна є забезпечення конфіскації як виду покарання за вчинення злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191 КК України та відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення. З огляду на вищевказане слідчий просить накласти арешт на об`єкт нерухомого майна, яке належить на праві власності підозрюваній ОСОБА_6 .

У судовому засіданні слідчий, прокурор підтримали доводи клопотання та просили його задовольнити.

ОСОБА_6 та її захисник не заперечували проти задоволення клопотання.

Вислухавши сторони та дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст.131КПК України арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження, які застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч. 1ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно підлягає можливій конфіскації. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно із п. 3 ч. 2ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

За змістом ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.

Так, частиною 1ст. 173 КПК України визначено, що слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала не доведене необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першоїстатті 170 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 цієї статті, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати, зокрема, правову підставу для арешту майна; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У ході розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що 07.12.2023 Криворізькою східною окружною прокуратурою внесено відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000075 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України.

Крім того, 15.04.2024 Криворізькою східною окружною прокуратурою внесено відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України.

В ході досудового розслідування 22.04.2024 процесуальним керівником винесено постанову про об`єднання вищезазначених кримінальних проваджень присвоївши №0000075.

Санкція ч. 5ст. 191 КК України, що інкримінується ОСОБА_6 , передбачає відповідальність у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.

Покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого. Якщо конфіскується частина майна, суд повинен зазначити, яка саме частина майна конфіскується, або перелічити предмети, що конфіскуються (ч. 1ст. 59 КК України).

Тобто, у випадку визнання винуватою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст.191, ч. 1 ст. 366 КК України, суд може призначити їй покарання у виді конфіскації майна, тому на переконання слідчого судді слідчий довів необхідність арешту майна підозрюваної з метою забезпечення можливої конфіскації майна як виду покарання.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №432329925 від 20.06.2025 ОСОБА_6 на праві власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності НОМЕР_1 від 29.10.2009 року, а також на праві приватної спільної часткової власності їй та ОСОБА_14 та ОСОБА_15 належить квартира за адресою: АДРЕСА_1 площею 47,2 кв.м , житловою 30,0 кв.м.

Накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням таких прав, а носить тимчасовий характер застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження, тому відповідні обмеження є розумними і співмірними з огляду на завдання кримінального провадження.

Вирішуючи питання щодо способу арешту майна, який підлягає застосуванню, слідчий суддя враховує конкретні обставини провадження, а також пропорційність втручання в права та інтереси власника майна.

Слідчий суддя вважає доведеним існування достатніх підстав вважати, що не накладення арешту на нерухоме майно, зазначене слідчим у клопотанні, може призвести до його можливого відчуження на користь третіх осіб або настання інших наслідків, у зв`язку з чим не буде досягнута дієвість даного кримінального провадження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення спеціальної конфіскації у разі визнання підозрюваної винної у інкримінованому їй злочині. У випадку передбаченого ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках передбачених Кримінальним кодексом України.

З огляду на викладене, слідчий суддя вважає доведеним, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, оскільки сприятимуть досягненню мети щодо забезпечення конфіскації майна як виду покарання, таке втручання у право на власність є пропорційним, тому клопотання підлягає до задоволення.

Клопотання розглядається слідчим суддею в межах заявленого клопотання.

Також, слідчим суддею встановлено належність ОСОБА_6 майна квартири по АДРЕСА_1 , що є зазначеним у клопотанні.

Щодо спільної часткової власності кв. АДРЕСА_2 , слідчому судді клопотання про арешт частки даного майна, що належить ОСОБА_6 не заявлявся.

На підставі викладеного та керуючись статтями 131,132,170-173, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП № 9 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у рамках кримінального провадження № 0000075 від 07.12.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, - задовольнити.

Накласти арешт на належне підозрюваній ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , майно, а саме на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності НОМЕР_1 від 29.10.2009 року.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено та оголошено 27 червня 2025року о 09:30 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_1