Справа № 638/7259/25
Провадження № 1-кп/638/1595/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2025 року м. Харків

Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова у порядку спрощеного провадження в м. Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000233 від 11 квітня 2025 року, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Батумі, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого:

26 жовтня 2017 року Вироком Дзержинського районного суду міста Харкова за ч.1 ст.190, ч.2 ст.190, ч.2 ст.185, ч.4 ст.358 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки. В силу ст. 75 КК України звільненого від покарання з випробуванням на 3 (три) роки.

22 травня 2018 року Вироком Дзержинського районного суду міста Харкова за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі. Відповідно ч.1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 26.10.2017 року та кінцеве визначити ОСОБА_3 до відбування покарання у виді 2 (двох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі 07 травня 2021 року.

10 вересня 2019 року Вироком Дзержинського районного суду міста Харкова за ч.2 ,ч.3 ст. 185 КК України у виді трьох років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України частково приєднано до призначеного покарання невідбуту частину покарання за вироком Дзержинськогог районного суду міста Харкова від 22 травня 2018 року за ч.2 ст. 185 КК України один місяць та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді трьох років одного місяця позбавлення волі.

05 грудня 2022 року Вироком Тернівського районного суду м.Кривий Ріг Дніпропетровської області за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік

18 березня 2025 року Вироком Дзержинського районного суду міста Харкова за ч.1 ст.125 КК України до покарання у виді громадських робіт 180 годин

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, -

в с т а н о в и в:

11.04.2025, близько 7 год. 40, хв., ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходився за адресою: АДРЕСА_2 , де також знаходився - потерпілий ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В ході спілкуванні між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 виник словесний, конфлікт, під час якого, на ґрунті раптово виниклих неприязних особистих, відносин із ОСОБА_4 у ОСОБА_3 виник умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_4 , Так, ОСОБА_3 реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно, небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні, наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, підійшов до ОСОБА_7 , який знаходився в положенні стоячи, став навпроти нього, та наніс, один удар кулаком лівої руки в обличчя. Своїми умисними діями ОСОБА_8 відповідно до висновку судово-медичної експертизи №09-636/2025 спричинив ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді синця в правій скроневій ділянці голови, які відноситься до легких, тілесних ушкоджень.

Відповідальність за вчинення зазначеного кримінального проступку передбачена ч. 1 ст. 125 КК України.

Обвинувальний акт надійшов до суду разом із клопотанням прокурора ОСОБА_9 про його розгляд у спрощеному провадженні.

Згідно заяви обвинуваченого ОСОБА_3 , яка була підписана в присутності захисника - адвоката ОСОБА_10 , обвинувачений беззаперечно визнав свою вину у вчиненні проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, тобто в умисному легкому тілесному ушкодженні, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку суду та надав згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до заяви потерпілого, ОСОБА_4 , він не заперечував проти розгляду обвинувального акту у спрощеному провадженні, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку суду.

Згідно ч.2 ст.381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст.107 КПК України не здійснювалось.

Згідно ч.2 ст.382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Враховуючи викладене, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 , за ч. 1 ст. 125 КК України, тобто як умисне легке тілесне ушкодження.

При призначенні покарання, суд відповідно до вимог ст.ст.65-67 КК України враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого кримінального правопорушення - проступку, дані про особу обвинуваченої, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Батумі, громадянин України, з середньою освітою, не одружений, офіційно не працевлаштований, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Відповідно до ст. 12 КК України обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення - проступок.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до п. 1 ч. 1ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставиною, яка відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є рецидив злочинів.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 "Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суд в кожному випадку і щодо кожного засудженого, який визнається винним у вчиненні злочину, повинен дотримуватися вимогст. 65 КК України, а саме: враховувати характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу засудженого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, оскільки саме через останні реалізується принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначене судом покарання повинно бути достатнім, для виправлення засуджених і попередження здійснення ними нових кримінальних правопорушень".

Визначаючи вид та міру покарання суд керується положеннями частини 2 статті 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Враховуючи вищевикладене відповідно до зазначеної норми Закону суд призначає більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений кримінального правопорушення лише у разі якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення ним нових кримінальній правопорушень.

Так, в справі "Скополла проти Італії" від 17.09.2009, суд зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Так, санкція ч.1 ст. 125 КК України передбачає такі види покарання: штраф, громадські роботи, виправні роботи.

Розглядаючи питання про призначення покарання обвинуваченому у виді штрафу, суд враховує вимоги п. 2 вищевказаної Постанови щодо врахування майнового стану обвинуваченого, бере до уваги те, що останній не працює.

Тобто, на думку суду, обвинувачений ОСОБА_3 , буде неспроможний виконати покарання у виді штрафу, а тому такий вид покарання призначити неможливо.

Крім того, враховуючи вимоги ч. 2 ст. 57 КК України, покарання у виді виправних робіт також неможливо застосувати, оскільки обвинувачений не працює.

Тому, такі види покарання, як штраф та виправні роботи не можуть бути призначеними обвинуваченому.

При призначенні покарання суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, її щире каяття, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає, що його виправлення і перевиховання можливе у випадку призначення покарання в межах санкції статті, що передбачає відповідальність за скоєне у виді громадських робіт.

Саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним кримінальних правопорушень.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.100, 124, 368, 370, 371, 373, 374, 381, 382, 394 КПК України, 12, 190 КК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення-проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, та призначити покарання у виді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин.

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до Харківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його оголошення.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1