У Х В А Л А

25.07.2025 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор Білоцерківської окружної прокуратури в Київській області: ОСОБА_3 ,

захисник адвокат: ОСОБА_4 ,

обвинувачений: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду м. Біла Церква, Київської області клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою у рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000151 від 10.05.2025, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України,

У С Т А Н О В И В :

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається

В провадженні суду на стадії судового розгляду перебуває кримінальне провадження за №0000151 від 10.05.2025, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, відносно якого застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів по 26.07.2025. До вказаної дати остаточне рішення по справі не може бути прийнято відносно ОСОБА_5 .

Прокурором в судовому засіданні подане клопотання в порядку ст. 331 КПК України про продовження дії обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 .

Позиція сторін та інших учасників.

Прокурор в судовому засіданні підтримав заявлене клопотання про продовження дії обраного запобіжного заходу ОСОБА_5 строком на шістдесят днів, з огляду на наявність ризиків, які були враховані обвинуваченому при встановленні запобіжного заходу у виді тримання під вартою, передбачених пунктами 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які не зменшилися та продовжують існувати а саме: переховуватись від суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Так, ризик переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні шести епізодів умисних кримінальних правопорушень - злочинів проти власності, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від п`яти до восьми років, тобто у разі доведення його винуватості, ОСОБА_5 загрожує кримінальна відповідальність у виді безальтернативного покарання, а саме позбавлення волі. Усвідомлення можливості настання вказаних вкрай несприятливих наслідків може спонукати обвинуваченого ОСОБА_5 змінювати своє місце проживання та переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Також, враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який на даний час не працевлаштований, не має постійного джерела доходів, міцних соціальних зв`язків, тобто відсутні сталі соціальні зв`язки, а ті що є не стали на заваді вчинення кримінального правопорушення.

Крім цього, ухвалою Васильківського міськрайонного суду від 17.06.2025 у кримінальному провадженні №0000755 від 11.11.2024 обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч.1 ст. 357 КК України оголошено в розшук ( справа №362/1423/25), оскільки обвинувачений будучи належним чином повідомлений у судові засідання не являється, про причини неявки суд не повідомляв.

Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення, обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 неодноразово притягувався до кримінальної відповідності за вчинення тяжких кримінальних правопорушень в тому числі проти власності та реально відбував покарання в місцях позбавлення. Останній раз засуджений 31.03.2025 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді 2 років обмеження волі. Тобто, ОСОБА_6 проігнорував встановлені законом норми поведінки в суспільстві, та знову обвинувачується у вчиненні умисних тяжких злочинів, що свідчить про відсутність будь-яких стримуючих факторів щодо вчинення протиправної поведінки, в тому числі кримінальних правопорушень. Тому наявні передумови для вчинення останнім інших злочинів.

В світлі наявності зазначеного ризику необхідно враховувати період початку протиправного шляху ОСОБА_5 . Так, останній достовірно знаючи про воєнний стан на території України, неспровоковану військову агресію проти українського народу з боку російської федерації, усвідомлюючи надзвичайно складний період в житті української нації, протиставив себе державі, суспільному порядку та моральності. Без будь-яких докорів сумління та співчуття вирішив збагатитись за рахунок чужого майна, задовольняючи при цьому свої корисливі інтереси. Характер вчинених кримінальних правопорушень та поведінка ОСОБА_5 , вказує на його схильності до вчинення інших кримінальних правопорушень, зокрема корисливих.

Отже прокурор вважає, що ризики передбачені п. 1, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України є дійсними та вважає за необхідне продовжити відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`якого запобіжного заходу не запобігатиме ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Захисник адвокат ОСОБА_4 не заперечувала проти задоволення клопотання прокурора. Просила визначити розмір застави у розмірі 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Обвинувачений ОСОБА_5 не заперечував проти задоволення клопотання прокурора.

Встановлення судом обставин із посиланням на докази, а також мотивів неврахування окремих доказів та мотивів, з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався

Заслухавши думку учасників судового провадження, проаналізувавши зміст клопотання та надані сторонами матеріали, суд доходить таких висновків.

В судовому засіданні встановлено, що розглянути кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 та прийняти в судовому засіданні остаточне рішення до закінчення визначеного строку дії запобіжного заходу не виявляється можливим.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжні заходи, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

У відповідності до частин 1, 2 статті 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення має право своєю ухвалою продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього КПК України. Прокурор має право подати клопотання про продовження строку тримання під вартою не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, при цьому виклавши обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшились або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання під вартою. При вирішенні питання про продовження тримання під вартою суд керується загальними приписами, які регулюють застосування запобіжного заходу, однак з урахуванням додаткових відомостей і стадії кримінального провадження.

У відповідності до статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно зі статтею 178 КПК України суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі стосовно індивідуальних особливостей підозрюваного/обвинуваченого.

Згідно з положеннями статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Вказане кримінальне провадження знаходиться на стадії судового розгляду. З огляду на стадію кримінального провадження та зміст самого клопотання, суд не вирішує питання щодо обґрунтованості підозри, однак оцінює критерії, визначені у статті 178 КПК України, та доведені прокурором ризики, передбачені пунктами 1, 3 частини 1 статті 177 КПК України.

Під час розгляду клопотання про продовження строку запобіжного заходу суд не уповноважений перевіряти обґрунтованість самих підстав застосування запобіжного заходу, а учасники не можуть ставити під сумнів висновки, покладені в основу такого рішення.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що обвинувачений однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити в майбутньому. Отже, ризики слід вважати наявними за умови встановлення їх імовірності. Як обов`язковий критерій застосування запобіжного заходу ризик кримінального провадження має прогностичний характер, його визначення у конкретний проміжок часу спрямоване на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому. При встановленні ризиків суд застосовує стандарт достатності підстав вважати, що обвинувачений може вдатися до дій на шкоду кримінальному провадженню.

При цьому, ризик переховування обвинуваченого від суду досі є реальним з огляду на тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 та суворість можливого покарання. Так, ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від п`яти до восьми років. Крім цього, ухвалою Васильківського міськрайонного суду від 17.06.2025 у кримінальному провадженні №0000755 від 11.11.2024 обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч.1 ст. 357 КК України оголошено в розшук, оскільки обвинувачений будучи належним чином повідомлений у судові засідання не являється, про причини неявки суд не повідомляв. Таким чином, враховуючи викладене, усвідомлюючи тяжкість покарання та невідворотність кримінальної відповідальності у випадку визнання його винуватим у майбутньому, обвинувачений може вчиняти дії, спрямовані на переховування від суду.

Кримінальне провадження не є статичним, що обумовлює можливість непрогнозованої зміни поведінки обвинуваченого. Співставлення можливих негативних для обвинуваченого наслідків переховування у вигляді потенційного ув`язнення у невизначеному майбутньому, із можливим засудженням до покарання у виді позбавлення волі, у перспективі робить цей ризик достатньо високим.

Щодо можливості вчинення іншого кримінального правопорушення суд зазначає, що характер вчинених кримінальних правопорушень вказує на схильності ОСОБА_5 до вчинення інших кримінальних правопорушень, зокрема корисливих. Крім того, ОСОБА_5 неодноразово притягувався до кримінальної відповідності за вчинення тяжких кримінальних правопорушень в тому числі проти власності та реально відбував покарання в місцях позбавлення, проігнорувавши встановлені законом норми поведінки в суспільстві, вчинив умисні корисливі злочини в умовах воєнного стану, що свідчить про відсутність будь-яких стримуючих факторів щодо вчинення протиправної поведінки, в тому числі кримінальних правопорушень.

З огляду на актуальність двох ризиків та їх характеру, суд дійшов висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не здатен на належному рівні забезпечити належне виконання процесуальних обов`язків і запобігти будь-якому прояву окреслених ризиків. Таким чином, суд вважає виправданим подальше тримання ОСОБА_5 під вартою строком на шістдесят днів.

Враховуючи викладене, актуальними залишаються ризики, передбачені пунктами 1, 5 частини 1 статті 177 КПК України. Таким чином, на думку суду, пропорційним до наявних ризиків є продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Вказаний запобіжний захід здатний виконати роль стримуючого фактору для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_5 та запобігти встановленим ризикам у подальшому. Суд також виходить із того, що таке обмеження в реалізації прав і свобод людини є розумним і співмірним для цілей цього кримінального провадження.

Тобто, застосований запобіжний захід кореспондується та відповідає визначеним КПК України конкретним підставам і меті запобіжного заходу.

Як наслідок передумови для продовження запобіжного заходу - взяття під варту (тримання під вартою), не відпали, альтернативні запобіжні заходи не в змозі гарантувати належну поведінку обвинуваченого, тому наявна необхідність у збереженні такої міри запобіжного заходу у межах строків визначених ст. 331 КПК.

Приймаючи рішення про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Суд також враховує те, що будь-які дані, які б свідчили про неможливість тримання ОСОБА_5 під вартою, стороною захисту не надавалися.

Крім цього встановлено, що обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується.

Стан його здоров`я не перешкоджає перебуванню у місці попереднього ув`язнення.

Наявні наведені ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають на даний час можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який.

Суд вважає необхідним продовжити щодо обвинуваченого винятковий вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення відсутності визначених вище ризиків.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Враховуючи всі обставини по справі, суд вважає, що строк тримання під вартою ОСОБА_5 повинен бути продовжений до 60-ти днів із визначеним розміром застави в межах 30 (двадцять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 90840 грн., з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 131-132, 183, 193, 194, 196, 331, 376 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про продовження строків застосування обраного запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити застосований запобіжний захід відносно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київський СІЗО» Міністерство юстиції України на 60 днів по 22.09.2025 включно.

Визначити заставу ОСОБА_5 30 (двадцять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 90840 гривень, при внесенні якої ОСОБА_5 з-під варти звільнити.

Обвинувачений ОСОБА_5 або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена обвинуваченим, іншою фізичною чи юридичною особою (заставодавцем), на наступний депозитний рахунок: Територіальне управління Державної судової адміністрації в Київській області: UA0018661 Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, отримувач платежу - ТУ ДСА України в Київській області, ідентифікаційний код за ЄДРПОУ - 26268119.

Обвинувачений ОСОБА_5 звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної судом в ухвалі про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього обвинуваченого під вартою. З моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави обвинувачений ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Зобов`язати ОСОБА_5 з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави прибувати за кожною вимогою до суду за першою його вимогою, та у визначене ним місце, день та час; не відлучатися із міста Біла Церква Київської області без дозволу суду, повідомляти суд про зміну свого місця проживання та (або) місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

У разі якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду без поважних причин та не повідомить про причини своєї неявки, чи відлучиться з м. Біла Церква Київської області без дозволу суду, застава звертається в дохід держави, суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України.

Судове засідання по кримінальному провадженню відкласти на 14:00 годин 27.08.2025 у приміщенні суду за адресою: Київська область, вул. Павла Скоропадського, 4-А.

Ухвала слідчого судді, суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору та направити начальнику Державної установи «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Ухвала підлягає оскарженню до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

СуддяОСОБА_7