ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №953/8086/24 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-сс/818/519/25 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: арешт майна

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

-Головуючого ОСОБА_2 ,

-суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

-при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 31 березня 2025 року про залишення без задоволення клопотання прокурора про арешт майна, -

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції

Цією ухвалою слідчого судді залишено без задоволення клопотання прокурора відділу Харківської обласної прокуратури про арешт майна, у кримінальному провадженні №0001129 від 27 березня 2023 року за підозрою ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.28 ч.3 ст.301, ч.2 ст.302 КК України, а саме: на автомобіль AUDI Q8 2022 року випуску, VIN: НОМЕР_1 , який зареєстрований за ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та на автомобіль AUDI SQ7 2024 року випуску, VIN: НОМЕР_2 , що зареєстрований за ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

В обґрунтування прийнятого рішення слідчим суддею зазначено, що:

-автомобіль AUDI Q8, 2022 року випуску, VIN: НОМЕР_1 , на підставі договору купівлі-продажу від 28.01.2025 належить ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 214);

- автомобіль AUDI SQ7, 2024 року випуску, VIN: НОМЕР_2 , на підставі договору купівлі-продажу від 21.01.2025 належить ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.217).

Таким чином, слідчий суддя зазначає про відсутність правових підстав для арешту зазначеного майна з метою забезпечення спеціальної конфіскації, оскільки таке майно не належить підозрюваним та вибуло з їх володіння у встановлений законом спосіб.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою частково задовольнити клопотання прокурора у кримінальному провадженні та накласти арешт шляхом заборони відчуження на автомобіль марки AUDI модель SQ7, 2024 року випуску, VIN: НОМЕР_2 , що зареєстрований за ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

В обґрунтування своєї апеляційної скарги зазначив, що 23.01.2025 ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 301 КК України. 26.03.2025 ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 301, ч. 2 ст. 302 КК України.

Указав, що у власності ОСОБА_7 раніше перебував автомобіль марки AUDI модель SQ7, 2024 року випуску, VIN: НОМЕР_2 , який був придбаний 04.09.2024 року.

Зазначив, що згідно даних ДПС України ні у ОСОБА_7 , ні у ОСОБА_6 не було доходів, які б дозволили придбати вищевказаний автомобіль. А отже, з огляду на злочинну діяльність останніх, є підстави вважати, що вказані транспортні засоби придбані за кошти, отримані від злочинної діяльності з виготовлення та розповсюдження зображень порнографічного характеру.

Перед повідомлення про підозру 21.01.2025 року ОСОБА_7 з метою приховання свого майна переоформив автомобіль марки AUDI модель SQ7, 2024 року випуску, VIN: НОМЕР_2 , на підставі договору купівлі-продажу на ОСОБА_11 , яка є матір`ю ОСОБА_6 .

На думку прокурора, існує ризик відчуження вказаного майна, що може перешкодити забезпеченню можливої спеціальної конфіскації майна, яке одержане внаслідок вчинення кримінального правопорушення та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

Позиції учасників апеляційного провадження

Прокурор, власник майна, належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, в судове засіданняне з`явились, заяв чи клопотань про відкладення судового засідання не надавали.

Тому апеляційний розгляд проведено за їх відсутності.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Як слідує із матеріалів кримінального провадження ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підозрюються у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст.28 ч.3 ст.301 КК України, та нетяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.302 КК України, за наступних обставин.

ОСОБА_6 у червні 2023 року, перебуваючи у м. Києві, діючи умисно, із корисливих спонукань, переслідуючи мету наживи, знаючи про постійний попит на перегляд через мережу Інтернет вульгарно натуралістичних та непристойних демонстрацій статевих органів, антиетичних сцен та розуміючи переваги вчинення кримінальних правопорушень, пов`язаних з виготовленням з метою розповсюдження та розповсюдженням зображень порнографічного характеру у складі стійкого злочинного угруповання, вирішила створити організовану групу, яка б функціонувала на постійний основі, а також створити та утримувати місця розпусти на території м. Харкова у складі організованої групи.

Згідно з розробленим злочинним планом ОСОБА_6 необхідно було підшукати та орендувати приміщення у м. Харкові; придбати та обладнати приміщення відповідною комп`ютерною технікою, в тому числі веб-камерами та персональними комп`ютерами з периферійним обладнанням та моніторами; придбати та обладнати вказані приміщення декораціями та інтимними іграшками; забезпечити у вказаних приміщеннях безперервний доступ до мережі Інтернет, за допомогою якого особи жіночої статі демонстрували би клієнтам статеві органи та емітували статеве збудження за грошову винагороду; підшукати осіб жіночої статі, які за грошову винагороду за допомогою веб-камер та відповідної комп`ютерної техніки демонстрували би клієнтам статеві органи та емітували статеве збудження; в залежності від обставин здійснювати заходи для приховування злочинної діяльності учасників організованої групи та перешкоджати викриттю її працівниками правоохоронних органів.

З цією метою ОСОБА_6 запропонувала увійти до складу організованої групи раніше знайомим ОСОБА_8 , яка мала здійснювати пошук осіб жіночої статі, проводити з ними співбесіди та інструктаж щодо особливостей виготовлення зображень порнографічного характеру; погоджувати графіки роботи осіб жіночої статі, контролювати їх дотримання, здійснювати видачу заробітної плати особам жіночої статі; ОСОБА_12 , яка мала вести облік робочого часу осіб жіночої статі, а також проводити підрахунки грошових коштів здобутих злочинним шляхом та їх розподіл, як між учасниками організованої групи так і особами жіночої статі, які були залученні до виготовлення таких зображень порнографічного характеру, та своєму чоловіку ОСОБА_7 , який мав придбати комп`ютерну техніку, забезпечувати її технічну підтримку, а також безперебійну трансляцію зображень порнографічного характеру в мережі Інтернет, на що останні надали добровільну згоду.

В подальшому, для забезпечення систематичної, безперервної злочинної діяльності, з метою незаконного збагачення для підшукування та підбору осіб жіночої статі, які повинні забезпечити функціонування місця розпусти - «порно-студії», ОСОБА_8 за погодженням з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_12 , займалась пошуком вказаних осіб, за допомогою всесвітньої мережі Інтернет.

Для цього 14.06.2023 року ОСОБА_8 орендувала приміщення за адресою: АДРЕСА_3 , де проводила співбесіди з особами жіночої статі щодо прийняття їх на роботу моделями. Реалізуючи спільний умисел незаконного збагачення ОСОБА_8 , діючи за вказівками ОСОБА_6 , 28.06.2023 року, ОСОБА_8 , діючи за вказівками ОСОБА_6 , орендувала квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , яка була облаштована необхідною комп`ютерною технікою для виготовлення порнографічних матеріалів, підключеною до всесвітньої мережі Інтернет, вебкамерами та освітлювальними приладами.

Так, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 та ОСОБА_8 , нехтуючи положеннями ст. ст. 2, 6 Закону України «Про захист суспільної моралі», ігноруючи його принципи, що завдає шкоди моральному вихованню людей, шляхом створення викривленого уявлення про інтимні стосунки між статями, переслідуючи мету незаконного збагачення, маючи злочинний намір, направлений на виготовлення та збут відеопродукції порнографічного характеру, діючи з корисливих мотивів, у період часу з червня 2023 року по квітень 2024 року вступили в злочинну змову з ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , які не були обізнані про план злочинної діяльності учасників організованої групи, проте погодилися вчиняти кримінальні правопорушення з виготовлення та розповсюдження порнографічних зображень, за попередньою змовою у групі з ОСОБА_6 , ОСОБА_12 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 .

У подальшому з метою розширення своєї злочинної діяльності, 14.03.2024 року ОСОБА_8 згідно спільного плану, погодженого з іншими учасниками організованої групи, орендувала ще одну квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 , яка в подальшому була облаштована необхідною комп`ютерною технікою для виготовлення порнографічних матеріалів, підключеною до всесвітньої мережі Інтернет, веб-камерами та освітлювальними приладами. У період часу з червня 2023 року по квітень 2024 року порно-студії, що були створені ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_12 , знаходилась за наступними адресами: АДРЕСА_4 та АДРЕСА_5 .

23.01.2025 року ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 301 КК України (а.с.161).

26.03.2025 року ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 301, ч. 2 ст. 302 КК України (а.с.173).

Тобто, згідно пред`явленої підозри, ОСОБА_6 створила та очолила організовану групу, що представляла собою стійке об`єднання чотирьох осіб, які спеціально зорганізувалися для вчинення тяжких злочинів, об`єднаних єдиним планом, з розподілом функцій учасників організованої групи, спрямованих на досягнення єдиного плану, відомого всім її учасникам, та упродовж тривалого часу, відповідно до розробленого ОСОБА_6 злочинного плану та погодженого з активними учасниками ОСОБА_7 , ОСОБА_12 та ОСОБА_8 , вказаною організованою групою було скоєно низку тяжких злочинів проти моральності, які зафіксовані в ході проведення негласних слідчих (розшукових) дій, а саме контролів за вчиненням злочину у формі оперативної закупки.

Як слідує з матеріалів кримінального провадження встановлено у власності ОСОБА_7 перебували автомобілі, які були переоформлені на інших осіб.

1)AUDI Q8 2022 року випуску, VIN: НОМЕР_1 , придбаного 13.08.2022 року у торговельній організації, який на підставі договору купівлі-продажу від 28.01.2025 року належить ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.214).

2)AUDI SQ7 2024 року випуску, VIN: НОМЕР_2 , придбаного 04.09.2024 у торговельній організації, який на підставі договору купівлі-продажу від 21.01.2025 року належить ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , і є матір`ю ОСОБА_6 (а.с. 217).

Однак, згідно даних ДПС України ні у ОСОБА_7 ні у його дружини ОСОБА_6 не було доходів, які б дозволили придбати вищевказані автомобілі, що підтверджується відомостями з Державного реєстру фізичних осіб платників податків (а.с. 219 та а.с. 220-224).

Оскільки автомобіль AUDI SQ7 2024 року випуску, VIN: НОМЕР_3 , був придбаний вже після встановленого факту ведення підозрюваними ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вищевикладеної злочинної діяльності, то, на думку прокурора, є підстави вважати, що вказаний транспортний засіб придбано за кошти, отримані від злочинної діяльності з виготовлення та розповсюдження зображень порнографічного характеру.

Посилаючись на необхідність уникнення можливості відчуження вказаного майна, що унеможливить забезпечення спеціальноїконфіскації майна, прокурор просив накласти арешт, шляхом заборони відчуження, на автомобіль AUDI SQ7 2024 року випуску, VIN: НОМЕР_3 .

При вирішенні питання про накладення арешту на майно слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для арешту зазначеного майна з метою забезпечення спеціальної конфіскації, оскільки таке майно не належить підозрюваним та вибуло з їх володіння у встановлений законом спосіб.

Таке рішення слідчого судді колегія суддів вважає передчасним.

Відповідно до положень ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно п.1 ч.1 ст. 96-1 КК України, спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого частиною першою статті 150, статтею 154, частинами другою і третьою статті 159-1, частиною першою статті 190, статтею 192, частиною першою статей 204, 209-1, 210, частинами першою і другою статей 212, 212-1, частиною першою статей 222, 229, 239-1, 239-2, частиною другою статті 244, частиною першою статей 248, 249, частинами першою і другою статті 300, частиною першою статей 301, 302, 310, 311, 313, 318, 319, 362, статтею 363, частиною першою статей 363-1, 364-1, 365-2 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 96-2 КК України, спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно:

1) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави;

4) були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Отже, поза увагою слідчого судді залишився той факт, що автомобіль AUDI SQ7 2024 року випуску, VIN: НОМЕР_3 , був придбаний 04.09.2023 року, тобто вже після встановленого факту ведення підозрюваними ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вищевикладеної злочинної діяльності, що дає підстави вважати, що вказаний транспортний засіб придбано за кошти, отримані від злочинної діяльності з виготовлення та розповсюдження зображень порнографічного характеру, а тому клопотання прокурора про накладення арешту на цей транспортний засіб, з метою уникнення можливості відчуження вказаного майна, є обґрунтованим та таким, що відповідає вимогам п.п.3,4 ч.2 ст.170 КПК України.

Враховуючи, що автомобіль AUDI SQ7 2024 року випуску, VIN: НОМЕР_2 , який на підставі договору купівлі-продажу від 21.01.2025 року (тобто безпосередньо перед пред`явленням підозри 23.01.2025 року ОСОБА_6 і ОСОБА_7 ) було переоформлено на ОСОБА_11 , яка є матір`ю підозрюваної ОСОБА_6 , колегія суддів приходить до висновку, що клопотання прокурора про накладення арешту підлягає задоволенню, з метою уникнення можливості відчуження вказаного майна.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Згідно з ч.4 ст.173 КПК України, вирішуючи питання про арешт майна, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Як вбачається з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Окрім того, арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Згідно зі ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, окрім іншого, правову підставу для арешту майна та можливість спеціальної конфіскації майна, передбаченої п. 2 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Європейський суд з прав людини, неодноразово підкреслював, що в разі, коли держави вважають за потрібне вдаватися до таких заходів, як обшуки з метою отримання доказів вчинення протиправних діянь, вилучення майна або арешт майна, Суд оцінюватиме, чи були підстави, наведені для виправдання таких заходів, відповідними та достатніми, і чи було дотримано принцип пропорційності, а також, зокрема, чи були у справі також інші докази на той час вчинення протиправних діянь та на рішення ЄСПЛ у справі «Новоселецький проти України» (Заява №47148/99, рішення від 22.02.2005, остаточне рішення від 22.05.2005) Європейський суд з прав людини вказує, що у кожній справі, в якій йде мова про порушення вищезгаданого права (володіння своїм майном), суд повинен перевірити дії чи бездіяльність держави з огляду на дотримання балансу між потребами загальної суспільної потреби та потребами збереження фундаментальних прав особи, особливо враховуючи те, що заінтересована особа не повинна нести непропорційний та непомірний тягар.

Відповідно до пунктів 69, 73 рішення Європейського суду з прав людини від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції» (Sporrong and Lonnroth v. Sweden) будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар.

Всі інші питання - фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєнні кримінальних правопорушень, вірності кваліфікації, а також питання належності, допустимості, достовірності доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу - судовому провадженні під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування ухвали слідчого судді, з постановлення нової ухвали, якою клопотання прокурора відділу Харківської обласної прокуратури про арешт майна у кримінальному провадженні №0001129 від 27 березня 2023 року за підозрою ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.28 ч.3 ст.301, ч.2 ст.302 КК України, слід задовольнити частково.

Керуючись ст.ст.392, 404, 405, 407, 418, 419, 423 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 31 березня 2025 року про залишення без задоволення клопотання прокурора відділу Харківської обласної прокуратури про арешт майна у кримінальному провадженні №0001129 від 27 березня 2023 року за підозрою ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.28 ч.3 ст.301, ч.2 ст.302 КК України - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою частково задовольнити клопотання прокурора відділу Харківської обласної прокуратури про арешт майна у кримінальному провадженні №0001129 від 27 березня 2023 року за підозрою ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.28 ч.3 ст.301, ч.2 ст.302 КК України.

Накласти арешт на автомобіль марки AUDI модель SQ7, 2024 року випуску, VIN: НОМЕР_2 , що зареєстрований за ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ,шляхом заборони відчуження.

Передати легковий автомобіль марки AUDI модель SQ7, 2024 року випуску, VIN: НОМЕР_2 ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на відповідальне зберігання.

Попередити ОСОБА_11 про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України за незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: