Справа № 203/3781/25
Провадження № 1-і/203/23/2025
УХВАЛА

06 червня 2025 року слідчий суддя Центрального районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого щодо неповернення тимчасово вилученого майна,-

ВСТАНОВИВ:

До Центрального районного суду міста Дніпра надійшла вищезазначена скарга ОСОБА_2 , в якій поставлено питання з посиланням на ст.100 КПК України щодо повернення банківських карток, мобільного телефону та грошових коштів, вилучених у нього в ході проведення обшуку.

Зокрема, в поданій скарзі ОСОБА_2 зазначено та вбачається з додатків до неї, що зазначені вище речі та грошові кошти були в нього вилучені під час санкціонованого обшуку, проведеного 03.11.2021 року в рамках кримінального провадження №0000493.

04.11.2021 року вилучені речі та грошові кошти визнано речовими доказами у кримінальному провадженні та 07.12.2021 року оглянуто в порядку ст.237 КПК України..

08.04.2022 року прокурором було прийнято рішення про виділення з кримінального провадження №0000493 в окреме провадження №0000159 матеріалів досудового розслідування за підозрою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

В листі слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м.Дніпрі) ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, зазначено, що згідно п.55-59 переліку, що є додатком до постанови прокурора від 08.04.2022 року про виділення з кримінального провадження №0000493 матеріалів в окреме провадження №0000159, було виділено протоколи оглядів речових доказів від 07.12.2021 року разом із додатками. Таким чином, вилучені 03.11.2021 року під час обшуку речі були виділені в окреме кримінальне провадження №0000159.

Кримінальне провадження №0000493 в подальшому було закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

Кримінальне провадження №0000159 з обвинувальний актом відносно ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ст.356 КК України, було скеровано до суду та ухвалою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 27.05.2024 року (справа №177/488/22) було закрито на підставі п.7 ч.1 ст.284 КПК України.

Частиною 1 ст.1 КПК України встановлено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Згідно ч.ч.1,2,3,5,9 ст.100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166,170-174 цього Кодексу.

Речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Документ повинен зберігатися протягом усього часу кримінального провадження.

Речові докази та документи, надані суду, зберігаються в суді, за винятком випадків, передбачених частиною шостою цієї статті, а також речових доказів у вигляді громіздких або інших предметів, що вимагають спеціальних умов зберігання, які можуть знаходитися в іншому місці зберігання.

Питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу. При цьому: 1) гроші, цінності та інше майно, які підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, конфіскуються, крім випадків, коли власник (законний володілець) не знав і не міг знати про їх незаконне використання. У такому разі зазначені гроші, цінності та інше майно повертаються власнику (законному володільцю); 2) гроші, цінності та інше майно, які призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення, конфіскуються; 3) майно, що було предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом, та/або вилучене з обігу, передається відповідним установам або знищується; 4) майно, яке не має ніякої цінності і не може бути використане, знищується, а у разі необхідності - передається до криміналістичних колекцій експертних установ або заінтересованим особам на їх прохання; 5) гроші, цінності та інше майно, що були предметом кримінального правопорушення або іншого суспільно небезпечного діяння, конфіскуються, крім тих, які повертаються власнику (законному володільцю), а якщо його не встановлено - переходять у власність держави в установленому Кабінетом Міністрів України порядку; 6) гроші, цінності та інше майно, що одержані фізичною або юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від нього, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено, конфіскуються; 6-1) майно (грошові кошти або інше майно, а також доходи від них) засудженого за вчинення корупційного злочину, легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, його пов`язаної особи конфіскується, якщо в суді не підтверджено законність підстав набуття прав на таке майно; 7) документи, що є речовими доказами, залишаються в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Таким чином, положеннями ст.100 КПК України, у разі закриття кримінального провадження та для вирішення питання щодо подальшої долі речових доказів, передбачено подання процесуального документу у вигляді клопотання, а не скарги, як це було зроблено заявником.

Оскільки вилучені в ході обшуку у заявника речі та грошові кошти в рамках кримінального провадження №0000493 в подальшому були виділені з матеріалами у кримінальне провадження №0000159, остаточне рішення по якому приймалось Криворізьким районним судом Дніпропетровської області, питання щодо речових доказів має вирішуватись вказаним судом в рамках відповідної судової справи.

З огляду на викладене, оскільки заявником подано не передбачений КПК України в даному випадку процесуальний документ (скарга замість клопотання), а також враховуючи, що питання про долю речових доказів має вирішуватись відповідним судом, яким приймалось остаточне рішення по справі та не відноситься до компетенції Центрального районного суду міста Дніпра, скарга підлягає поверненню заявнику.

Керуючись ст.ст.1,3,9,26,100 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Повернути скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого щодо неповернення тимчасово вилученого майна.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1