Справа № 175/4600/24
Провадження № 1-кп/175/276/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2025 року с-ще Слобожанське

Дніпровський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої: судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

за участю захисника: адвоката ОСОБА_4

за участю обвинуваченого: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000155 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зайцево Синельниківського району Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця, командира відділення 3 кулеметного відділення кулеметного взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , маючого професійно-технічну освіту, розлученого,

обвинуваченого в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

В С Т А Н О В И В:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

У не встановлені під час досудового розслідування дату і час, обвинувачений ОСОБА_5 , знаходячись поза межами зони бойових дій, бойової обстановки та не під час виконання будь-яких бойових завдань, маючи у своєму розпорядженні отримані у період з 01 вересня 2023 року по 15 червня 2023 року бойові припаси, діючи з умислом, спрямованим на зберігання та носіння бойових припасів без передбаченого законом дозволу, зберігав 720 бойових промислових патронів калібру 5,45х39 мм, які переніс до салону автомобіля марки «ВАЗ», моделі «2108», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , де зберігав до 18 години 18 хвилин 27 лютого 2024 року, коли на блок-посту № 1601 на автодорозі М-30 у м. Підгородне Дніпровського району Дніпропетровської області він був зупинений працівниками ВРПП Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області для перевірки, під час якої того ж дня, у період часу з 18 години 18 хвилин до 18 години 30 хвилин, під час проведення огляду місця події у обвинуваченого ОСОБА_5 було виявлено та вилучено: 540 патронів калібру 5,45х39 мм, які є бойовими припасами, проміжними патронами зразка 1974 року, призначені до стрільби з військової стрілецької зброї (автомати АК-74, АКС-74, АКС-74У, ручний кулемет РПК-74 та їх модифікації), виготовлені промисловим способом та придатні до стрільби; 90 патронів калібру 5,45х39 мм, які є бойовими припасами, проміжними патронами зразка 1974 року, призначені до стрільби з бойової нарізної вогнепальної зброї (автомати АК-74, АКС-74, АКС-74У, ручний кулемет РПК-74 та їх модифікації), виготовлені промисловим способом та придатні до стрільби; 90 патронів калібру 5,45х39 мм, які є бойовими припасами, проміжними патронами зразка 1974 року, призначені до стрільби з бойової нарізної вогнепальної зброї (автомати АК-74, АКС-74, АКС-74У, ручний кулемет РПК-74 та їх модифікації), виготовлені промисловим способом та придатні до стрільби.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 263 КК України як носіння, зберігання бойових приписів без передбаченого законом дозволу.

ІІ. ДОКАЗИ НА ПІДТВЕРДЖЕННЯ ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ОБСТАВИН.

Обставини вчинення обвинуваченим ОСОБА_5 вказаного вище кримінального правопорушення встановлені судом шляхом дослідження сукупності доказів, обсяг дослідження яких був визначений з урахуванням думок учасників судового провадження в порядку, передбаченому ст. 349 КПК України.

В зв`язку з тим, що обвинувачений повністю визнав свою провину та погодився з кваліфікацією вчиненого ним злочину, а прокурор та захисник не висловили жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і під час судового розгляду обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням доказів щодо обставин, які характеризують особистість обвинуваченого та обтяжують чи пом`якшують покарання, а дослідження інших доказів у провадженні не здійснювалось. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння зазначеними вище учасниками судового провадження обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність їх позиції та роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину свою в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, визнав повністю та пояснив, що ним дійсно скоєно це кримінальне правопорушення за викладених в обвинувальному акті обставин. В скоєному кається та просить суд суворо не карати.

ІІІ. Обставини, які пом'якшують або обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає: щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

ІV. Мотиви призначення покарання.

При визначені виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особистість винного, його вік та соціальне положення, характер, мотиви та обставини вчиненого кримінального правопорушення, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обвинувачений ОСОБА_5 є учасником бойових дій, військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, за місцем проходження військової служби характеризується позитивно, має постійне місце мешкання, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, вперше притягується до кримінальної відповідальності, на обліку у лікарів психіатра та нарколога як особа, яка страждає будь-якими захворюваннями наркологічного та/або психічного характеру, не значиться.

Суд, враховуючи, що вчинене обвинуваченим ОСОБА_5 кримінальне правопорушення є тяжким злочином, обставини, які пом`якшують покарання, особистість обвинуваченого та його поведінку, вважає, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням. Тому обвинуваченому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк у межах, визначених відповідною санкцією статті (частиною статті). Також суд, враховуючи, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, якого обвинувачений за вчинене ним кримінальне правопорушення не уникнув, другорядну роль кари як мети покарання, вважає можливим звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням із застосуванням ст. 75 КК України, з покладенням на нього передбачених ст. 76 КК України обов`язків. Саме таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

V. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, яким керувався суд.

Під час досудового розслідування обвинуваченому запобіжний захід не обирався, тому суд не вбачає підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Питання про долю речових доказів суд вважає за необхідне вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.

На підставі положень ч. 2 ст. 124 КПК України документально підтверджені витрати на залучення експерта підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Питання щодо скасування арешту майна суд вважає за необхідне вирішити відповідно до положень ст. 174 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винним за ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбуття призначеного покарання з випробуванням строком на один рік шість місяців, якщо він протягом цього іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з дня набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази: спец-пакети № 5912674, № 5725832, № 5725833, № 5725830, № 5802008 з патронами калібру 5,45х39, магазинами, пристроями для спорядження магазину, що знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів відділення поліції № 8 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області за квитанцією № 00000246 знищити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експертів в розмірі 9087 (дев`ять тисяч вісімдесят сім) гривень 36 копійок.

Скасувати арешт майна у кримінальному провадженні № 0000155 від 28 лютого 2024 року, накладений ухвалою слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 04 березня 2024 року.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Дніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: