Єдиний унікальний номер справи 185/4641/25
Провадження № 1-кп/185/1038/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2025 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглядаючи у підготовчому судовому засіданні в період воєнного стану в залі суду м.Павлоград обвинувальний акт в кримінальному проваджені за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 (дистанційно),

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И В:

30 квітня 2025 року з Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону надійшов вищевказаний обвинувальний акт.

Ухвалою суду від 30 квітня 2025 року було призначено підготовче судове засідання, в підготовче судове засідання викликані сторони кримінального провадження.

В підготовче судове засідання з`явився захисник, доставлений обвинувачений, прокурор приймає участь дистанційно.

Після роз`яснення судом права обвинуваченому ОСОБА_3 на колегіальний розгляд кримінального провадження, обвинувачений не заявив клопотання про подальший розгляд кримінального провадження колегіально складом суду.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні просить прийняти рішення про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту, вважаючи, що під час досудового розслідування були дотримані всі вимоги КПК України, підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акту, визначення підсудності - не вбачає.

Обвинувачений та його захисник не заперечували проти призначення обвинувального акту до судового розгляду.

Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт, суд встановив наступне

Згідно з ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти ряд рішень, одне з яких: направити обвинувальний акт до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження.

На період воєнного стану під час направлення обвинувального акту до суду діє спеціальна норма - частина 9 статті 615 КПК України, яка визначає, що під час дії воєнного стану обвинувальні акти скеровуються та розглядаються судами, у межах територіальної юрисдикції яких вчинено кримінальне правопорушення, а в разі неможливості з об`єктивних причин здійснювати відповідним судом правосуддя - судом, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що закінчив досудове розслідування, або іншим судом, визначеним у порядку, передбаченому законодавством.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_3 висунуто обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України за обставинами, а саме: 21 травня 2024 року о 08 годині 00 хвилин під час ранкового шикування особового складу 3 навчальної роти військової частини НОМЕР_1 , розташованої у АДРЕСА_1 було виявлено відсутність солдата ОСОБА_3 , який того дня, 21.05.2024, умисно, без поважних причин, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України, та самовільно виїхав до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 де проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його із виконанням обов`язків з військової служби та продовжував ухилятися від військової служби у період з 21.05.24 до 17.04.25, тобто до часу встановлення працівниками правоохоронного органу його місцезнаходження, а саме за адресою: АДРЕСА_3 , де був затриманий працівниками поліції в порядку ст.208 КПК України.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.4 ст.408 КК України, як дезертирство, тобто самовільне залишення місця служби з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах воєнного стану.

З об`єктивної сторони дезертирство полягає у діях або бездіяльності, які мають дві відповідні форми: 1) самовільне залишення військової частини або місця служби; 2) нез`явлення на службу у разі призначення, переведення, з відрядження, відпустки або з лікувального закладу.

У першій формі дезертирство є закінченим злочином з моменту, коли суб`єкт фактично залишив розташування військової частини (місця служби), а у другій - коли він не з`явився в частину (до місця служби) в установлений строк.

Таким чином, виходячи з обвинувального акту обвинувачений ОСОБА_3 , залишивши військову НОМЕР_1 у АДРЕСА_1 , з метою ухилитися від військової служби, вчинив закінчений злочин, передбачений ч.4 ст.408 КК України, на території, що підсудна Самарівському міськрайонному суду Дніпропетровської області. Діяльність вказаного суду не призупинена.

Питання визначення підсудності вирішується апеляційним судом чи Касаційним кримінальним судом Верховного Суду, суд першої інстанції позбавлений такого права.

Питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції за поданням місцевого суду або за клопотанням сторін чи потерпілого, відповідно до ч.2 ст.34 КПК України.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що до Дніпровського апеляційного суду необхідно направити подання задля визначення територіальної підсудності та направлення вказаного вище обвинувального акту до суду, якому підсудне дане кримінальне провадження.

Керуючись ст.ст. 34, 314-316, 615 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Направити подання до Дніпровського апеляційного суду для визначення територіальної підсудності обвинувального акту у кримінальному провадженні, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003094 від 26.09.2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1