ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2060/25 Справа № 932/6313/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

судді - доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_5 на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 квітня 2025 року про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0001105, щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, працюючого директором ТОВ ТПК «Аурум ЛТД», зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_8

прокурора ОСОБА_9

В С Т А Н О В И Л А:

За ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 квітня 2025 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001105 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України повернуто прокурору, у зв`язку з його невідповідністю вимогам КПК України.

Судом першої інстанції встановлено, що зміст обвинувачення містить суттєві протиріччя щодо виниклого умислу у ОСОБА_6 щодо привласнення, чи заволодіння бюджетними коштами Дніпровської міської ради та спричинення збитків.

Також зазначено, що обвинувальний акт не містить посилання, в яких саме діях ОСОБА_6 , як службової особи, виразилось зловживання службовими обов`язками та в чому це полягає.

В апеляції із доповненнями:

- прокурор просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою призначити справу до судового розгляду в суді першої інстанції.

В обґрунтування вказує, що суд, в підготовчому судовому засіданні, без дослідження доказів зробив помилковий висновок про наявність протиріч, які неможливо усунути в судовому засіданні.

Також, спростовуючи висновок суду про щодо невстановлення моменту виникнення злочинного умислу, прокурор вказує, що такий висновок є безпідставним, оскільки момент виникнення умислу з завжди припущенням сторони обвинувачення, оскільки встановити його достеменно неможливо. Однак при цьому вказує, що фактичні дані щодо дат укладення договорів, підписання тощо, в обвинувальному акті викладені вірно та відповідають матеріалам провадження.

Заслухавши прокурора, який підтримав доводи і вимоги апеляційної скарги, просив їх задовольнити, думку обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника, які просили залишити без задоволення апеляційну скаргу прокурора, перевіривши доводи апеляційної скарги прокурора, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

За вимогами ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно з положеннями п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, до повноважень суду першої інстанції віднесено прийняття рішення під час підготовчого судового засідання про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Як зазначено вище, за висновком суду першої інстанції, обвинувальний акт складений в порушенням ст. 291 КПК України, оскільки зміст обвинувального акту містить суттєві протиріччя щодо виниклого умислу у ОСОБА_6 щодо привласнення, чи заволодіння бюджетними коштами Дніпровської міської ради та спричинення збитків, а також, обвинувальний акт не містить посилання, в яких саме діях ОСОБА_6 , як службової особи, виразилось зловживання службовими обов`язками та в чому це полягає та містить невідповідності та протиріччя щодо розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Однак, з таким висновком не можна погодитися, оскільки він не відповідає фактичним обставинам справи і не ґрунтується на кримінальних процесуальних нормах закону та суперечить по своїй суті.

Так, положення ч. 2 ст. 291 КПК України містять вичерпний перелік відомостей, які має містити обвинувальний акт, зокрема, п. 5, 7 ч. 2 ст. 291 КПК України, визначено, що виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, а також визначений розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Згідно правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду України № 5-238кс16 від 24 листопада 2016 року, важливим є виклад саме фактичних обставин кримінального правопорушення, бо правильне їх відображення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків слідчого, але і для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді та для реалізації права на захист. Фабула обвинувачення є фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

Так, за своїм змістом обвинувальний акт відповідає вимогам п. 5, 7 ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки містить в достатньому обсязі виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, а також визначений розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Формулювання обвинувачення є достатньо зрозумілим та містить чітке юридичне формулювання, а тому, протилежні висновки суду першої інстанції є такими, що не відповідають фактичним обставинам справи.

Суд першої інстанції, пославшись на такі підстави повернення обвинувального акту прокурору, як не встановлення моменту виникнення злочинного умислу, а також на суперечності у визначенні об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_6 злочину, вдався до з`ясування фактичних обставин кримінального правопорушення, зокрема щодо доведеності чи недоведеності в діях обвинуваченого складу кримінального правопорушення і правильності кваліфікації його дій, що з`ясовується і встановлюється на іншій стадії судового розгляду.

За наведеного, висновки суду про те, що обвинувальний акт містить неповноту та неконкретність формулювання обвинувачення, є помилковими з огляду наведені вище обставини та вимоги ст. 291 КПК України.

Таким чином, рішення суду про повернення прокурору обвинувального акту не можна визнати обґрунтованим, а викладені в ухвалі суду першої інстанції підстави, які слугували поверненню прокурору обвинувального акту, є такими, що не відповідають зазначеним вище нормам закону, а тому ухвала підлягає скасуванню з підстав невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та такі висновки не ґрунтуються на кримінальних процесуальних нормах закону, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Згідно ст. 409 КПК України, у зв`язку з істотним порушенням кримінального процесуального закону, оскаржена ухвала суду підлягає скасуванню, а кримінальне провадження поверненню на новий розгляд у суді першої інстанції.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає необхідним задовольнити апеляційну скаргу прокурора, а ухвалу суду скасувати з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_5 , - задовольнити.

Ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 квітня 2025 року про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0001105, щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України, - скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4