УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2025 року слідча суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 перевіривши матеріали клопотання адвоката ОСОБА_2 як представника цивільного позивача ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0002524

ВСТАНОВИЛА

До провадження слідчої судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 21.07.2025 надійшло клопотання адвоката ОСОБА_2 як представника цивільного позивача ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0002524.

В обґрунтування клопотання заявник зазначає, що Шевченківським УП ГУНП в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002524 від 11.07.2025 за ч. 2 ст. 190 КК України.

З матеріалів клопотання вбачається, що у кримінальному провадженні розслідуються обставини заволодіння у період з 26.10.20216 по 10.07.2025 невстановленими особами грошовими коштами ОСОБА_3 шахрайським шляхом, чим останньому завдано значної шкоди.

14.07.2025 у провадженні цивільним позивачем ОСОБА_3 подано цивільний позов до ОСОБА_4 про стягнення з останньої майнової шкоди в розмірі 1100000 доларів США. 16.07.2025 ОСОБА_3 постановою слідчого визнано цивільним позивачем.

Відтак адвокатом порушується питання про арешт майна ОСОБА_4 з метою забезпечення відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

Слідча суддя, перевіривши клопотання та додані до нього копії документів, приходить до висновку, що дане клопотання підлягає поверненню цивільному позивачу з огляду на таке.

Як встановлено ч.1 ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Пунктом 7 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачений такий вид заходів забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч.6 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Згідно з ч.1 ст. 61 КПК України цивільним позивачем у кримінальному провадженні є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової шкоди, та яка в порядку, встановленому цим Кодексом, пред`явила цивільний позов.

Враховуючи приписи ч.1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Статтею 171 ч. 3 КПК України визначено, що у клопотанні цивільного позивача у кримінальному провадженні про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, третіх осіб для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, повинно бути зазначено розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір позовних вимог; докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.

Водночас, як вбачається до матеріалів клопотання про арешт майна не долучено докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди, а також відомості що ОСОБА_4 , до якої заявлено вимоги є підозрюваною у кримінальному провадженні.

Вказані обставини свідчать про недотримання положень, передбачених ст. 171 КПК України вимог до оформлення клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст. 171 КПК України, повертає його та встановлює строк в 72 години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Враховуючи викладене, слідча суддя дійшла висновку, що клопотання про арешт майна подане без додержання вимог ст.171 КПК України, у зв`язку з чим підлягає поверненню для усунення зазначених недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст. 131, 132, 170-172, 309, 269-372 КПК України, слідча суддя

ПОСТАНОВИЛА

Клопотання адвоката ОСОБА_2 як представника цивільного позивача ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0002524 повернути, надавши строк у 72 години для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідча суддя ОСОБА_5