УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/2523/21

23 червня 2025 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

скаржника ОСОБА_3 , представника скаржника адвоката ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , дізнавача ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костопіль, в режимі відеоконференції, скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача про закриття кримінального провадження № 0000040 від 12 жовтня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчим суддею розглядалась скарга ОСОБА_3 на постанову дізнавача про закриття кримінального провадження № 0000040 від 12 жовтня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України.

В обгрунтування скарги ОСОБА_3 зазначає, що 29 травня 2025 року дізнавачем СД відділення поліції №2 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_6 було винесено постанову про закриття кримінального провадження 0000040 від 12.10.2020, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України. Вказує, що ця постанова прийнята передчасно, досудове розслідування проведено не в повному обсязі, не вжито всіх вичерпних заходів та не проведено всіх необхідних дій, які б дали можливість, прийняти об`єктивне та законне кінцеве рішення по цьому кримінальному провадженню.

Скаржник та його представник в судовому засіданні підтримали скаргу в повному обсязі та просили суд задоволити її з підстав викладених у ній.

Дізнавач та прокурор в судовому засіданні заперечили щодо задоволення скарги в повному обсязі, прокурор вказала, що у межах вказаного кримінального провадження закінчилися строки давності.

Заслухавши думку скаржника, дізнавача, прокурора та дослідивши надані матеріали скарги, суд приходить до висновку, що скарга підлягає до задоволення.

Так, відповідно до до п.3 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

У відповідності до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч.1 ст.8 КПК України Кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно з ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (справа "Ассенов та інші проти Болгарії"). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справах "Танрікулу проти Туреччини" та "Ґюль проти Туреччини").

Відповідно до ч.4 ст. 38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Закриття кримінального провадження це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Тому, враховуючи те, що процесуальне рішення про закриття кримінального провадження має істотне значення для кримінального провадження, слідчі судді при розгляді скарги на відповідні постанови з`ясовують питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.

Згідно з ч.1 ст.40-1 КПК України дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого. Дізнавач несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення дізнання.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, оцінки доказів, які стосуються цього провадження, у сукупності, а формальне закриття кримінального провадження органом досудового розслідування лише з підстав закінчення строків, встановлених ст.219 КПК України за відсутності повного, неупередженого, ефективного досудового розслідування є неприпустимим.

Згідно з вимогами ст.94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до положень статті 284 КПК України, закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні Відділення поліції №2 Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області знаходилося кримінальне провадження за № 0000040 від 12.10.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України.

29 травня 2025 року дізнавачем СД відділення поліції №2 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_6 було винесено постанову про закриття кримінального провадження 0000040 від 12.10.2020, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, у зв`язку з відсутністю складу правопорушення (п.2 ч.1 ст. 284 КПК України).

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що 12.10.2020 прокурором Костопільського відділу Здолбунівської місцевої прокуратури ОСОБА_7 було внесено відомості до ЄРДР № 0000040, за фактом незаконного проникнення до приміщення житлового будинку, що розташований по АДРЕСА_1 , належного ОСОБА_3 .

Зокрема, у постанові зазначено, що суб`єктивна сторона кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 162 КК України, характеризується лише прямим умислом, який у нашому випадку відсутній у гр. ОСОБА_8 та гр. ОСОБА_9 . Крім того, потерпілим у даному кримінальному провадженні може бути тільки фізична особа (громадянин України, особа без громадянства або іноземець), яка на момент вчинення кримінального проступку була володільцем житлового будинку, що розташований по АДРЕСА_1 . У нашому випадку, володільцем вказаного житлового будинку, згідно матеріалів кримінального провадження, була ОСОБА_10 , яка у свою чергу не бажає набувати прав та обов`язків потерпілої особи, у кримінальному провадженні № 0000040 від 12.10.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, не має претензій до ОСОБА_9 та ОСОБА_8 та просить закрити вказане кримінальне провадження.

Стаття 477 КПК містить визначення кримінального провадження у формі приватного обвинувачення, яким є провадження, яке може бути розпочате слідчим, дізнавачем, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінальних правопорушень, передбачених, зокрема, частиною 1 статті 162 КК.

Згідно з частиною 4 статті 26 КПК кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення розпочинається лише на підставі заяви потерпілого.

Відповідно до частини 1 статті 55 КПК потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.

Потерпілим від порушення недоторканості житла або іншого володіння (ст. 162 КК) може бути не лише юридичний власник житла або іншого володіння, а й особа, яка фактично ним користується, вказаний правовий висновок викладений у постанові колегії суддів Третьої судової палати ККС ВС від 19.04.2023 у справі № 606/719/21.

Таким чином, встановлення законності чи незаконності фактичного володіння особи житлом чи іншим володінням знаходиться поза межами диспозиції статті 162 КК.

Крім того, суб`єктивна сторона цього злочину характеризується прямим умислом, тобто особа усвідомлює суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачає його суспільно небезпечні наслідки і бажає їх настання.

При цьому умисел винної особи спрямований на незаконне проникнення до житла чи іншого об`єкту ("іншого володіння"), яким фактично володіє потерпілий, що усвідомлюється винним, однак не потребує встановлення обізнаності останнього в підставах володіння потерпілим зазначеним майном (законності чи незаконності такого володіння).

У спірній постанові зазначено, що потерпілим у даному кримінальному провадженні може бути тільки фізична особа (громадянин України, особа без громадянства або іноземець), яка на момент вчинення кримінального проступку була володільцем житлового будинку, що розташований по АДРЕСА_1 , тобто ОСОБА_10 , яка орендувала цей будинок у ОСОБА_11 .

При цьому, постанова не містить жодних посилань та обгрунтувань, що ОСОБА_11 , як власнику будинка, що розташований по АДРЕСА_1 діями ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не завданої жодної моральної, фізичної або майнової шкоди, що виключає набуття ним статусу потерпілого у цьому кримінальному правопорушенні.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що рішення слідчого про закриття провадження у справі було передчасним, а досудове розслідування не є повним та всебічним, оскільки не в повному обсязі з`ясовані всі обставини справи, що мають значення для кримінального провадження,

Таким чином, спірна постанова є такою, що винесена передчасно на підставі не повно проведеного досудового розслідування без всебічного, повного, об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального правопорушення, а тому слідчий суддя приходить до висновку про задоволення скарги та скасування постанови заступника начальника СВ Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_12 .

На підставі вищевикладеного слідчий суддя, керуючись ст.303, 306 КПК України,

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача про закриття кримінального провадження № 0000040 від 12 жовтня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України - задоволити.

Скасувати постанову старшого дізнавача СД ВП №2 Рівненського РУП Головного управління Національної поліції в Рівненській області капітана поліції ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження № 0000040 від 12 жовтня 2020 року, передбаченого ч.1 ст. 162 КК України.

Кримінальне провадження № 0000040 від 12 жовтня 2020 року направити до Відділення поліції № 2 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області для продовження досудового розслідування.

Повний текст ухвали оголошено о 11 год. 00 хв. 27 червня 2025 року

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддяОСОБА_1