№ 1-кс/756/2297/25
ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2025 року місто Київ

Слідча суддя Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Оболонської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 червня 2025 року за № 0001642, за підозрою

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у місті Києві, громадянина України, який здобув середню спеціальну освіту, офіційно не працевлаштований, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

УСТАНОВИЛА:

В провадженні Оболонськаого районного суду міста Києва ОСОБА_1 перебуває кримінальне провадження № 0001642 від 17.06.2025 стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби обґрунтовуючи ризиками, які передбачені ст. 177 КПК України: ризиком переховування від органів досудового розслідування та/або суду та ризиком незаконного впливу на свідків.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 не заперечував проти задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту.

Суд, вислухавши позиції сторін кримінального провадження, доходить таких висновків.

Клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_4 , прокурор обґрунтовує тим, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, за який встановлено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

01 липня 2025 року ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва підозрюваному ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до 01.09.2025 включно.

Також, прокурор зазначає, що 26 серпня 2025 року постановою керівника Оболонської окружної прокуратури міста Києва строк досудового розслідування продовжено до трьох місяців, тобто до 30.09.2025.

Запобіжний захід на стадії досудового розслідування може застосовуватися тільки до особи, яка має статус підозрюваного.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 КПК України, повідомлено про підозру та особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення.

Як встановлено слідчою суддею, 30 червня 2025 року письмове повідомлення про підозру було вручене особисто ОСОБА_4 , про що в матеріалах, долучених до клопотання, міститься письмова розписка останнього про його отримання.

Отже, у відповідності до вимог ст. 42 КПК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має статус підозрюваного у цьому кримінальному провадженні і щодо нього може вирішуватися питання про застосування запобіжного заходу.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є, зокрема, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

Разом з тим, кримінальне процесуальне законодавство України не містить визначення поняття «обґрунтована підозра», а тому, керуючись приписами ч. 5 ст. 9 КПК України, слідча суддя при встановленні змісту вказаного поняття враховує практику Європейського суду з прав людини.

Так, з усталеної практики ЄСПЛ вбачається, що існування обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які змогли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. При цьому, факти, які дають підставу для підозри, не мають бути такого ж рівня, як і ті, що обґрунтовують засудження особи, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення ЄСПЛ у справах «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства», «Лабіта проти Італії», «Мюррей проти Сполученого Королівства», «Ільгар Маммадов проти Азейбарджану», «Нечипорук і Йонкало проти України»).

Отже, обґрунтована підозра не передбачає наявності переконання «поза розумним сумнівом» щодо вчинення особою кримінального правопорушення. Однак, вона повинна ґрунтуватись на об`єктивних фактах, встановлених на підставі наданих стороною обвинувачення доказів.

Таким чином, слідчій судді необхідно з`ясувати, чи є підстави обґрунтовано вважати, що ОСОБА_4 міг вчинити саме інкримінований йому злочин. При цьому, остаточна оцінка та кваліфікація конкретних діянь здійснюється судом під час розгляду справи по суті.

Як вбачається з клопотання та доданих до нього матеріалів, в межах цього кримінального провадження ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а саме: придбання та зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

Зі змісту клопотання та доданих до нього матеріалів, встановлено, що у невстановлений час, але не пізніше березня 2025 року, ОСОБА_4 незаконно придбав 30 патронів калібру 5,45х39 мм, які належать до бойових припасів нарізної вогнепальної зброї та запал УЗРГМ-2, та в подальшому почав їх зберігати за місцем проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , тим самим придбав та почав зберігати бойові припаси та вибуховий пристрій без передбаченого законом дозволу.

Так, 30 червня.2025 року, за місцем мешкання ОСОБА_4 , працівниками поліції проведено обшук, під час якого виявлено та вилучено вищевказані бойові припаси та вибуховий пристрій.

Встановлено, що предмети у кількості 30 штук належать до боєприпасів до бойової нарізної вогнепальної зброї - є бойовими проміжними патронами «Т» калібру 5,45х39, виготовлені промисловим способом, придатні до стрільби та вибуховий пристрій типу УЗРГМ-2 належить до другої (II) категорії вибухонебезпечності.

При цьому, відповідні обставини вчинення розслідуваного правопорушення, які враховані при оцінці обґрунтованості повідомленої ОСОБА_4 , підозри, встановлені слідчою суддею на підставі таких досліджених в ході судового засідання копій документів:

-протокола допиту свідка ОСОБА_5 від 30.06.2025 року;

-протокола допиту свідка ОСОБА_6 від 30.06.2025 року;

-протокола допиту свідка ОСОБА_7 від 18.06.2025 року;

-протокола затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 30.06.2025 року;

-висновка експерта СЕ-19/111-25/40453-БЛ від 30.06.2025 року.

Оцінивши вказані докази в їх сукупності з доводами клопотання та учасників судового засідання, не вирішуючи питання про доведеність вини та остаточної кваліфікації дій ОСОБА_4 , виходячи з наданих матеріалів клопотання, слідча суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України за викладених у клопотанні обставин.

Також, слідча суддя встановила відповідно до ст. 178 КПК України, що ОСОБА_4 раніше не судимий, не одружений, на утриманні неповнолітніх чи малолітніх дітей не має, офіційно не працевлаштований.

Вирішуючи питання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту, враховується тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, його вік, стан здоров`я, сімейний стан, майновий стан, особу підозрюваного.

Згідно з ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт, тримання під вартою.

Частина третя ст. 176 КПК України встановлює, що суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу, суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності інші обставини, перелік яких визначено ч. 1 ст. 178 КПК України.

Відповідно до частин 1, 2 статті 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Крім того, частиною п`ятою зазначеної статті передбачено, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, вказаних вище, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Сторона обвинувачення вказує на ризики того, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду та незаконно впливати на свідків.

Суд вважає, що ризик переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду є реальним, враховуючи тяжкість і характер злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , суворість можливого покарання і пов`язані із цим негативні наслідки.

Також, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину. Так, санкція ч. 1 ст. 263 КК України передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк від трьох до семи років, а отже є тяжким злочином.

Крім того, слідча суддя враховує можливість підозрюваного залишити територію України з огляду в тому числі на те , що підозрюваний не зареєстрований на території України. А в контексті з тим, що 24.02.2022 російська федерація розпочала військову агресію проти України, у зв`язку з чим цього ж дня Президентом України підписано Указ «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 за № 64/2022, який триває до тепер, і на даний час, для громадян України, в тому числі волонтерів існує реальна можливість спрощеного режиму перетину кордону та отримання дозволу на проживання в багатьох країнах світу.

Наведені вище обставини є передумовами та можливістю для втечі підозрюваного з метою ухилення від кримінальної відповідальності та переховування від органів досудового розслідування та суду.

На думку слідчої судді, співставлення можливих негативних для підозрюваного наслідків переховування у невизначеному майбутньому із можливим засудженням до покарання у виді позбавлення волі за особливо тяжкий злочин у найближчій перспективі робить цей ризик актуальним.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати передбачену статтями 23 та 224 КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні.

При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

На думку слідчої судді, підозрюваний ОСОБА_8 ознайомлений з їх показаннями, а також йому відомо анкетні дані, місця проживання свідків, оскільки протоколи допитів із зазначенням анкетних даних таких осіб вручено стороні захисту з даним клопотанням.

Вказані обставини формують у слідчої судді переконання щодо наявності зазначеного ризику у цьому кримінальному провадженні.

Враховуючи вище викладене та аналізуючи зібрані в сукупності докази, слідча суддя вважає доведеним наявність підстав для продовження запобіжного заходу у виді нічного домашнього арешту з забороною залишати житло у період часу із 22 години 00 хвилин по 06 годину 00 хвилин наступного дня, оскільки існує ризики передбачені п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. З огляду на те, що підозрюваний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , може переховуватися від органів досудового розслідування.

Отже, слідча суддя доходить висновку, що є підстави вважати, що застосування підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, передбаченому ст. 177 КПК України: ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду та ризику впливу на свідків. Зважаючи на те, що на даний час тривають слідчі та процесуальні дії, які не вдалося завершити до закінчення строку дії попередньої ухвали про продовження запобіжного заходу, а тому вважаю за необхідне продовжити ОСОБА_8 дію запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час до 30.09.2025 року включно.

На підставі викладеного, керуючись ст. 176-178, 181, 193, 194, 196, 309, 372, 376 КПК України, слідча суддя

ПОСТАНОВИЛА:

1. Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу - задовольнити.

2. Продовжити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час доби з 22 години 00 хвилин по 06 годину 00 хвилин наступного дня, із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду, за виключенням необхідності отримання медичної допомоги, а також за виключенням періоду часу прямування та перебування в укритті на період оголошення повітряної тривоги, в межах строку досудового розслідування, тобто до 30.09.2025 року включно.

3. Продовжити підозрюваному ОСОБА_4 , дію обов`язків, які було покладено на останнього ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 01.07.2025.

4. Строк дії ухвали суду до 30 вересня 2025 року включно.

5. Направити копію ухвали до Оболонського УП ГУНП у м. Києві, для виконання.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Оболонської окружної прокуратури міста Києва - ОСОБА_3 .

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що у разі невиконання вказаних обов`язків до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Копію ухвали вручити підозрюваному та прокурору.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Слідча суддя ОСОБА_1