Справа №443/486/25
Провадження №1-кп/443/86/25
ВИРОК

іменем України

22 травня 2025 року місто Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000199 від 20.01.2025, стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Новий Розділ, Стрийського району, Львівської області, українки, громадянки України, з вищою освітою, має на утриманні малолітню доньку, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , працюючої помічником бухгалтера ФОП ОСОБА_4 , розлученої, раніше не судимої,

яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , 19.01.2025 близько 19 год 30 хв, керуючи автомобілем марки «Audi Q5» реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись ним по автодорозі сполученням «Новий Розділ-Ходорів», у напрямку до м. Ходорів у с. Кам`яне по вул. Ходорівській, неподалік будинку № 28А, Стрийського району Львівської області, порушила вимоги Розділу 2 п.п. 2.3 (б, д), Розділу 12 п.12.3 Правил дорожнього руху, які виразилися в тому, що вона під час керування транспортним засобом, була не уважна, не стежила за дорожньою обстановкою, своїми діями створила загрозу безпеці дорожнього руху, з моменту виникнення небезпеки у вигляді пішохода, який знаходився у горизонтальному або близькому до нього положенні у межах смуги руху автомобіля, та якого водій об`єктивно спроможна була виявити, не вжила заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, що призвело до наїзду на пішохода ОСОБА_7 ..

Внаслідок порушення водієм ОСОБА_3 Правил дорожнього руху, потерпілий ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді: травми грудної клітки, що проявилася множинними відламковими переломами ребер з обох боків, що в свою чергу спричинило множинні розриви обох легень по передній поверхні, та викликало гостру внутрішню крововтрату та підтверджується наявністю в плевральних порожнинах, як справа так і зліва - рідкої крові, множинними розривами легень по передній поверхні, множинними переломами 1-го-7-го ребер справа по кількох анатомічних лініях; та множинними переломами 1-го-8-го ребер зліва також по кількох анатомічних лініях, з розривом пристінкової плеври, та пролабуванням кісткових відламків в плевральні порожнини, які перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням його смерті.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 , свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнала повністю, та дала покази, що 19.01.2025 близько 19 год 30 хв, керувала автомобілем марки «Audi Q5» реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухалась ним по автодорозі сполученням «Новий Розділ-Ходорів», у напрямку до м. Ходорів у с. Кам`яне по вул. Ходорівській. Неподалік будинку № 28А, Стрийського району Львівської області, автомобіль який стояв на узбіччі, в зустрічному напрямку, почав інтенсивно подавати їй сигнали за допомогою фар, внаслідок чого вона відволіклась від дороги, що призвело до наїзду на пішохода ОСОБА_7 , який на її думку лежав на дорозі. Щиро розкаюється у скоєному.

Прокурор ОСОБА_5 у судовому засіданні заявив клопотання, в якому просить суд не досліджувати докази щодо тих обставин, які не оспорюються, оскільки обвинувачена винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні визнала повністю. При обранні виду покарання просить обрати покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років із застосуванням ст. 75 КК України з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк три роки.

Обвинувачена ОСОБА_3 та її захисник - адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримали клопотання прокурора про порядок дослідження доказів та просять суд обрати покарання не пов`язане з позбавленням волі без позбавлення права керування транспортними засобами.

Потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 подали заяви у яких просять слухати справу у їхній відсутності, зазначають що з обвинуваченою вони примирились, жодних претензій до ОСОБА_3 у них немає, а тому просять суд суворо не карати обвинувачену та обрати їй покарання не пов`язане з позбавленням волі та без позбавлення права керування транспортними засобами.

Отримавши показання обвинуваченої ОСОБА_3 , що відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, враховуючи те, що обвинувачена та інші учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши обвинуваченій ОСОБА_3 та іншим учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки учасники судового провадження не заперечували проти цього, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі.

Аналізуючи представлені суду докази в їх сукупності, суд вважає вину обвинуваченої ОСОБА_3 в скоєнні нею кримінального правопорушення доведеною в судовому засіданні повністю.

Таким чином суд вважає доведеними факт порушення ОСОБА_3 , як особою, яка керувала транспортним засобом, правил безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_7 , тобто вчинення нею кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважає на вимоги статті 65 КК України та роз`яснення, викладені в пункті 1 постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2013 №7.

Так, обвинувачена ОСОБА_3 вчинила з необережності кримінальне правопорушення, яке відповідно до статті 12 КК України є тяжким злочином.

Обвинувачена на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, позитивно характеризується за місцем реєстрації та місцем праці, раніше не судима, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Таким чином, об`єктивно з`ясувавши всі обставини в їх сукупності, вирішивши питання, передбачені статтею 368 КПК України та врахувавши обставини, передбачені статтею 65 КК України, зокрема, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної, яка має міцні соціальні зв`язки, раніше не судима, обставини, які пом`якшують покарання, а саме: щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку або усунення заподіяної шкоди та відсутність обставин, які його обтяжують, а також взявши до уваги фактичні обставини справи, спосіб вчинення кримінального правопорушення і його мотиви, тяжкість заподіяних кримінальним правопорушенням наслідків, форму вини, суд вважає, що обвинуваченій ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкцій частини 2 статті 286 КК України у виді позбавлення волі.

Водночас, враховуючи обставини кримінального провадження, особу обвинуваченої, яка раніше не судима, має міцні соціальні зв`язки, а також зважаючи на посткримінальну поведінку обвинуваченої (щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданих збитків), яка є виключно позитивною та свідчить про усвідомлення нею негативності вчиненого суспільно небезпечного діяння і готовність нести кримінальну відповідальність, суд доходить висновку про можливість виправлення та перевиховання обвинуваченої ОСОБА_3 без ізоляції її від суспільства і вважає за можливе, на підставі статті 75 КК України, звільнити її від відбування покарання з випробуванням, з покладенням на неї обов`язків, передбачених частиною 1 статті 76 КК України.

У відповідності до позиції, висловленої у постанові Верховного суду від 17 жовтня 2019 року у справі № № 205/7091/16-к (№ 51 - 1532 км 19), поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

У відповідності до ч. 2 ст. 286 КК України, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого або заподіяли тяжке тілесне ушкодження караються позбавленням волі на строк від трьох до восьми років з позбавлення права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

Тобто, в даному випадку санкція статті є альтернативною, передбачає можливість суду на свій розсуд, виходячи із конкретних обставин справи, даних про особу обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, а також інших факторів, обрати чи не обрати обвинуваченому додаткове покарання - позбавленням права керувати транспортними засобами.

При цьому суд керується санкцією ч. 2 ст. 286 КК України, а також висновком ОП ВС в постанові від 04 вересня 2023 року в справі № 702/301/20, за яким особі, яку визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого відповідною частиною статей 286, 286-1 КК, суд може призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення кримінального правопорушення отримане у передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами.

Таким чином, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, а також те, що з моменту виникнення небезпеки у вигляді пішохода, який знаходився у горизонтальному або близькому до нього положенні у межах смуги руху автомобіля, та якого водій ОСОБА_3 об`єктивно спроможна була виявити, не вжила заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, що призвело до наїзду на пішохода ОСОБА_7 та в результаті чого останній помер, враховуючи позицію потерпілих, які просять призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі та без позбавлення права керування транспортними засобами, суд вважає що доводи потерпілих та сторони захисту щодо признаяення покарання без позбавлення права керування транспортним засобом не заслуговують на увагу суду, оскільки зважаючи на ступінь тяжкості вчинено кримінального правопорушення, суспільну небезпеку вчиненого, даних про особу обвинуваченої, яка раніше не притягалась до кримінальної відповідальності, проте вчинила кримінальне правопорушення в сфері безпеки руху та експлуатації транспорту, яке є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку, а також той факт, що в результаті вчинення кримінального правопорушення настала смерть потерпілого, відтак суд вважає за необхідне застосувати до обвинуваченої ОСОБА_3 додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 2 роки.

Таке покарання, на переконання суду, необхідне для виправлення обвинуваченої, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Підстав для застосування вимог ст.69 КК України судом не встановлено.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог статті 100 КПК України.

Процесуальні витрати на залучення експертів підлягають стягненню з обвинуваченої на користь держави згідно з вимогами частини 2 статті 124 КПК України.

Питання про скасування арешту майна слід вирішити в порядку ст. 174 КПК України.

Керуючись ст.ст.370, 371, 374, 615 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити їй покарання за ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 (два) роки.

У відповідності до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання з випробовуванням з іспитовим строком 1 (один) рік 6 (шість) місяців, якщо вона протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї судом обов`язки.

Згідно п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Скасувати застосований відповідно до ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 20.01.2025 (у справі №461/407/25) захід забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна, а саме: автомобіля марки «Audi Q5», р.н. НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_12 , зареєстрованого АДРЕСА_3 .

Скасувати застосований відповідно до ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 20.01.2025 (у справі №461/407/25) захід забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна, а саме шапки чорного кольору, яку поміщено у паперовий конверт, резинову калошу, яку поміщено у спец пакет PSP №3350971, пластик чорного кольору (2шт.), поміщено у паперову коробку, підкрильник, поміщено у паперову коробку.

Скасувати застосований відповідно до ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 07.02.2025 (у справі №461/407/25) захід забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна, а саме: два пластмасові елементи кріплення, які поміщено у спец пакет PSP №13588927, елемент підкрильника, поміщено у поліетиленовий пакет.

Речові докази:

Шапку чорного кольору, резинову калошу, пластик чорного кольору (2шт.), підкрильник, які відповідно до постанови про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 20.01.2025, визнано речовими доказами в кримінальному провадженні за №0000199 від 20.01.2025, два пластмасові елементи кріплення, елемент підкрильника, які відповідно до постанови про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 06.02.2025, визнано речовими доказами в кримінальному провадженні за №0000199 від 20.01.2025, та згідно корінця квитанції №318 від 27.01.2025 зберігаються в камері зберігання речових доказів за адресою: м. Львів вул. Стрийська, 83 - знищити.

Автомобіль марки «Audi Q5», р.н. НОМЕР_1 , який відповідно до постанови про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 20.01.2025, визнано речовим доказом в кримінальному провадженні за №0000199 від 20.01.2025 та передано на територію стоянки ПП «Старчак», що розташована за адресою: м. Львів, вул. Авіаційна, 7 передати ОСОБА_12 за належністю.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави (одержувач: ГУК Львів/Львівська тг/24060300; код отримувача: 38008294, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) р/р UA0013933) судові витрати за проведення:

судової інженерно-транспортної експертизи по спеціальності 10.2 «Дослідження технічного стану транспортних засобів» № CЕ-19/114-25/1991-ІТ від 24.02.2025 в сумі 3 979 (три тисячі дев`ятсот сімдесят дев`ять) гривень 50 копійок; судової інженерно-транспортної експертизи по спеціальності 10.4 «Транспортно-трасологічні дослідження» № CЕ-19/114-25/1994-ІТ від 24.02.2025 в сумі 5 969 (п`ять тисяч дев`ятсот шістдесят дев`ять) гривень 25 копійок; судової інженерно-транспортної експертизи по спеціальності 10.2 «Дослідження технічного стану транспортних засобів» № CЕ-19/114-25/1990-ІТ від 24.02.2025 в сумі 3 979 (три тисячі дев`ятсот сімдесят дев`ять) гривень 50 копійок; комплексної трасологічної та автотоварознавчої експертизи № КCЕ-19/114-25/2263 від 28.02.2025 в сумі 19 101 (дев`ятнадцять тисяч сто одна) гривня 60 копійок; судової інженерно-транспортної експертизи по спеціальності 10.1 «Дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод» №CЕ-19/114-25/2192-ІТ від 24.02.2025 в сумі 3 979 (три тисячі дев`ятсот сімдесят дев`ять) гривень 50 копійок; а всього разом стягнути 37 009 (тридцять сім тисяч дев`ять) гривень 35 копійок.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано, і може бути оскаржений в апеляційному порядку за винятком з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України, до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через суд, який ухвалив вирок, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1