Справа № 638/4968/25
Провадження № 1-в/638/378/25
УХВАЛА

Іменем України

17 квітня 2025 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання начальника ДУ «Олексіївської виправної колонії (№25)» ОСОБА_5 , про приведення вироку у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року відносно засудженого ОСОБА_4 ,

встановив:

До Дзержинського районного суду м. Харкова надійшло клопотання начальника ДУ «Олексіївської виправної колонії (№25)» ОСОБА_5 , про приведення вироку у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року відносно засудженого ОСОБА_4 .

Клопотання обґрунтовано тим, що у державній установі «Олексіївська виправна колонія (№ 25)» відбуває міру покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений 10 вересня 2019 року Крюківським районним судом міста Кременчука Полтавської області за ч.2 ст.307, 4.2 ст.309, ч. 1 ст. 70 КК України до 6 років позбавлення волі. Згідно ч.1 ст.71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 26 грудня 2018 року і до відбуття 6 років 2 місяці позбавлення волі. Строк відбування покарання рахувати з 4 квітня 2019 року.

Ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 12 вересня 2019 року виправити описку, допущену при поставленні вироку Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 10 вересня 2019 року; в резолютивній частині визначити повністю формулювання обвинувачення: визнати винним та призначити покарання за ч.2 ст.307, ч.2 ст.309, ч.1 ст.70 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Згідно ч.1 ст.71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 26 грудня 2018 року і до відбуття 06 років 02 місяця позбавлення волі з конфіскацією майна. Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду від 23 березня 2020 року вирок Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 10 вересня 2019 року залишити без змін. На підставі ст. 404 КПК України скасувати ухвалу Кролівського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 12.09.2019 року про виправлення описки у вироку Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 10 вересня 2019 року.

Початок строку: 04 квітня 2019 року. Кінець строку: 04 червня 2025 року. Вирок набрав законної сили: 23 березня 2020 року.

Відповідно до мотивувальної частини вироку від 26.12.2018 року ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення-злочин передбачений за 4.2 ст. 185 КК України, який мав місце 27 жовтня 2018 року на суму 254 грн. 80 коп.

Відповідно до положення ст.51 Кодексу України про адміністративні правопорушення (в редакції ЗУ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року № 3886-IX) особа піддається адміністративному стягненню за дрібне викрадення чужого майна, шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У зв`язку з чим, установа виконання покарань просить ??звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання за вироком від 26.12.2018 року Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області у зв?язку із усуненням караності діяння; виключити з вироку від 10.09.2019 року Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області посилання на приписи ч. 1 ст.71 КК України.

Засуджений у судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити.

Прокурор проти задоволення клопотання не заперечував.

Представник Державної установи «Олексіївська виправна колонія (№25)» в судове засідання не з`явився, про розгляд провадження повідомлений належним чином, про причини неявки не сповістив.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що вироком Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 26.12.2018 року ОСОБА_4 було визнано винним та призначити покарання за ст. 185 ч.2 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 ( два) роки. Відповідно ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_4 звільнено від відбування призначеного судом покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши 1(один) рік іспитового строку. Відповідно до ст. 76 КК України, впродовж іспитового строку на засудженого ОСОБА_4 покладені обов`язки:

1)періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2)повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Відповідно до вказаного вироку, ОСОБА_4 27 жовтня 2018 року вчинив кримінальне правопорушення-злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України та завдав потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 254,80 грн.

Також, вироком Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 10.09.2019 року ОСОБА_4 було визнано винним та призначено покарання за ст. 307 ч.2 КК України /епізод №1,2/ у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років; за ст.309 ч.2 КК України /епізод№3/ у виді позбавлення волі строком на два роки..

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 6 (шість ) років.

Відповідно до частини 1 статті 71 КК України за сукупністю вироків до покарання призначеного за даним вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 26.12.2018 року та остаточно визначено покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років 2( два) місяці.

Згідно положень ч.ч. 2, 3 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

Під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України (п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України).

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

09.08.2024 року набрав чинності Закон України №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (надалі Закон №3886-ІХ).

Відповідно до вказаного Закону №3886-ІХ, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого, дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.6 ст. 3 КК України, зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно з п.5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до пп. 169.1.1 пункту 169.1 ст.169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь якого платника податку.

Відповідно до статті 7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2018 рік», встановлено прожитковий мінімум на 2018 рік для працездатних осіб: з 1 січня 2018 року - 1762 гривні, з 1 липня - 1841 гривня, з 1 грудня - 1921 гривня.

Таким чином два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян дорівнює 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи та відповідно станом на 1 січня 2018 року 1762 гривні, з 1 липня - 1841 гривня, з 1 грудня - 1921 гривня.

ОСОБА_4 за вироком Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 26.12.2018 року вчинив злочин, розмір матеріальної шкоди якого на день вчинення правопорушення не перевищував розміру двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Кримінальна протиправність діяння, а також його караність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки Кримінальним кодексом, що діяв на час вчинення цього діяння ( ч. 3 ст. 3, ч. 2 ст. 4 КК України).

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1 ст. 5 КК України).

Вказане положення цілком узгоджується із вимогами ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, на теперішній час кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжку), а також за заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство) настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення..

Вказані висновки суду узгоджуються з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.01.2021 у справі № 0306/7567/12, згідно з якими «за загальним правилом, закріпленим у частині другій статті4КК, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності».

Враховуючи те, що ОСОБА_4 за вироком Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 26.12.2018 року завдав потерпілому матеріальну шкоду злочинної діяльності на суму, меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, станом на день скоєння крадіжки майна, то вчинене ним діяння відповідно до вимог Закону України №3886-ІХ не є кримінально-караним на теперішній час, суд приходить до висновку про необхідність привести вищевказаний вирок у відповідність до вимог вказаного Закону, звільнивши засудженого від призначеного покарання на підставі ч.2 ст. 74 КК України.

Разом з тим, враховуючи те, що ОСОБА_4 звільняється від покарання за вироком Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 26.12.2018 року, посилання на приписи ч.1 ст. 71 КК України з вироку Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 10.09.2019 року виключаються.

За таких обставин, клопотання установи виконання покарань є таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 74 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України суд,-

ухвалив:

Клопотання начальника ДУ «Олексіївської виправної колонії (№25)» ОСОБА_5 , про приведення вироку у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року відносно засудженого ОСОБА_4 - задовольнити.

Привести вирок Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 26.12.2018 року, у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року, та на підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від покарання, призначеного за цим вироком за ч. 2 ст. 185 КК України, у зв`язку із усуненням караності вчиненого ним діяння, за яке його було засуджено.

Виключити з вироку Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 10.09.2019 року, посилання на приписи ч.1 ст. 71 КК України, щодо часткового приєднання за сукупністю вироків до покарання призначеного за даним вироком не відбутої частини покарання за вироком Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 26.12.2018 року.

Вважати засудженим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за вироком Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 10.09.2019 року, за ч.2 ст. 307, ч.2 ст.309 КК України, із застосуванням положень ч.1 ст. 70 КК України, до покарання у виді позбавлення волі, строком 6 (шість) років.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На ухвалу суду протягом 7 діб з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова.

Суддя ОСОБА_1