Номер провадження: 11-кп/813/2319/25
Справа № 514/124/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

27.08.2025 року м. Одеса

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Одеського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши апеляційну скаргу прокурора Болградської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 на ухвалу Тарутинського районного суду Одеської області від 14.08.2025 року у кримінальному провадженні №0000036 , внесеному до ЄРДР 18.01.2022 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України,

установив:

Зазначеною ухвалою у задоволенні клопотання прокурора Болградської окружної прокуратури ОСОБА_5 про застосування ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за його відсутності, на підставі вимог ч. 6 ст. 193 КПК України по кримінальному провадженню, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000036 від 18.01.2022 року відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України було відмовлено.

Кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000036 від 18.01.2022 року відносно вчинення ОСОБА_6 , ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України, зупинено до розшуку обвинувачених.

Не погодившись із вказаною ухвалою, прокурор Болградської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Тарутинського районного суду Одеської області від 14.08.2025 року про відмову у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою скасувати, постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення альтернативного запобіжного заходу у виді застави.

Перевіривши зміст апеляційної скарги та її доводи, суддя-доповідач вважає, що у відкритті провадження за скаргою слід відмовити, виходячи з наступного.

Частина 1 ст. 24 КПК України встановлює, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу; ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.2 ст.392 КПК України ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті. Відповідно до абзацу другого зазначеної частини статті ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, підлягають апеляційному оскарженню в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Приписами ч.5 ст.394 КПК України регламентовано, що ухвала суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, законним представником, прокурором.

Положеннями ст. 422-1 КПК України визначений порядок перевірки ухвал суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлених під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Таким чином, слід констатувати, що у відповідності до вищевказаних положень процесуального закону, ухвала суду першої інстанції про відмову у задоволенні клопотання сторони обвинувачення про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не відноситься до переліку судових рішень, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку на стадії судового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції.

Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Враховуючи те, що в апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу суду, на яку згідно із процесуальним законом, не може бути подана апеляційна скарга, у відкритті провадження слід відмовити та повернути апеляційну скаргу особі, яка її подала разом із доданими матеріалами.

Керуючись ст.ст. 24, 392, 399, 419, 422-1, 532 КПК України, суддя-доповідач,

ухвалив:

Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою прокурора Болградської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 на ухвалу Тарутинського районного суду Одеської області від 14.08.2025 року у кримінальному провадженні №0000036 , внесеному до ЄРДР 18.01.2022 року, якою у задоволенні клопотання прокурора Болградської окружної прокуратури ОСОБА_5 про застосування ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за його відсутності, на підставі вимог ч. 6 ст. 193 КПК України відмовлено.

Копію ухвали надіслати прокурору, разом із апеляційною скаргою та доданими до неї матеріалами.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня набрання законної сили до Верховного суду.

Суддя Одеського апеляційного суду ОСОБА_2