Справа № 405/4584/25
провадження № 1-кс/405/1925/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.07.2025 м. Кропивницький

слідчий суддя Подільського районного суду міста Кропивницького ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , потерпілого ОСОБА_3 , представника потерпілого адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кропивницькому скаргу потерпілого ОСОБА_3 на бездіяльність начальника слідчого управління ГУНП в Кіровоградській області

ВСТАНОВИВ:

потерпілий ОСОБА_3 звернувся до Подільського районного суду міста Кропивницького зі скаргою на бездіяльність начальника слідчого управління ГУНП в Кіровоградській області, яку просив розглянути та задовольнити, з підстав зазначених у скарзі.

У судовому засіданні потерпілий надав пояснення, відповідно до яких вказав, що його скарга полягає у нездійсненні належного контролю за станом проведення слідчих дій у кримінальному провадженні № 0001207 начальником слідчого управління ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_5 , у зв`язку з чим просив визнати протиправною його бездіяльність та зобов`язати взяти під особистий, ефективний неформальний контроль стан роботи у зазначеному кримінальному провадженні, вжити до слідчого ОСОБА_6 заходи дисциплінарного впливу.

Представник потерпілого адвокат підтримав позицію потерпілого, надав пояснення, згідно з якими скаргу просив задовольнити.

Начальник слідчого управління ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, проте про день, час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином.

Беручи до уваги положення ст. 306 КПК України, враховуючи думку потерпілого та його представника, слідчий суддя ухвалив здійснити розгляд скарги на підставі наявних матеріалів, за даної явки.

Заслухавши пояснення потерпілого та його представника, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Встановлено, що у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001207, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України здійснюється досудове орозслідування.

Відповідно до ч. ч. 1 та 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. ч. 1 та 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Згідно ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, одним із близьких родичів або членом сім`ї, коло яких визначено цим Кодексом, та/або захисником померлого, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;

10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;

11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Отже, виходячи з приписів ст. 303 КПК України, якою чітко визначено перелік рішень, дій чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому розслідуванні, слідчим суддею відзначається, що вказаною статею не передбачено можливості оскарження рішення, дій або бездіяльності керівника слідчого управління.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Статтею 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого, дізнавача в порядку, передбаченому цим Кодексом.

За результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу (ч. 1 ст. 307 КПК України).

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути зокрема про відмову в задоволенні скарги (п.4 ч. 2 ст. 307 КПК України).

Крім того, слідчим суддею відзначається, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування також може бути про:

1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора;

1-1) скасування повідомлення про підозру;

2) зобов`язання припинити дію;

3) зобов`язання вчинити певну дію.

Отже вказаною статтею ухвала про визнання бездіяльності того чи іншого суб`єкта, не передбачена.

Таким чином, заслухавши думки потерпілого та його представника, які вказали, що скарга потерпілого полягає у бездіяльності ОСОБА_5 , який є керівником і організатором вищої ланки і повинен здійснювати контроль за проведенням слідчих дій у зазначеному вище кримінальному провадженні, беручи до уваги положення ч. 5 ст. 40 КПК України, врахувавши те, що зазначена особа не входить до групи слідчих у кримінальному провадженні та не є її керівником, слідчий суддя дійшов думки про відсутність підстав для задоволення скарги.

Керуючись ст. ст. 40, 303-309, 376 КПК України,

ПОСТАНОВИВ :

В задоволенні скарги потерпілого ОСОБА_3 на бездіяльність начальника слідчого управління ГУНП в Кіровоградській області відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_7