Провадження № 1-кп/756/800/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2025 року Оболонський районний суд міста Києва в складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця за національністю, громадянина України, маючого середню освіту, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- вироком Оболонського районного суду м. Києва від 02.04.2002 року за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців, звільнений 29.12.2003 року умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 6 місяців 18 днів;

- вироком Оболонського районного суду м. Києва від 17.12.2004 року за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, звільнений 16.10.2007 року умовно-достроково на невідбутий строк 10 місяців 23 дні;

- вироком Оболонського районного суду м. Києва від 19.05.2010 року за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, звільнений 27.09.2013 року умовно-достроково на невідбутий строк 5 місяців 20 днів;

- вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 12.08.2014 року за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 1 020 грн. 00 коп.;

- вироком Оболонського районного суду м. Києва від 15.09.2015 року за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців, звільнений 12.01.2017 року по відбуттю строку покарання;

- вироком Печерського районного суду м. Києва від 15.12.2017 року за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді арешту строком на 6 місяців, звільнений 15.12.2017 року від відбування покарання на підставі ст. 1 п. «Е» Закону України «про Амністію»;

- вироком Оболонського районного суду м. Києва від 12.02.2020 року за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки, звільнений 25.10.2021 року по відбуттю строку покарання;

- вироком Оболонського районного суду м. Києва від 16.01.2023 року за ст. 395 КК України до покарання у виді арешту строком на 2 місяці, звільнений 12.05.2023 року по відбуттю строку покарання,

- вироком Оболонського районного суду міста Києва від 13.08.2024 року за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК України,

у с т а н о в и в:

19.04.2024 приблизно о 23 год. 00 хв., ОСОБА_4 , перебував за адресою: м. Київ, пров. Балтійський, 5, де побачив автомобіль марки «Dacia Logan», білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ТОВ «МЕГА-ЛАДОН ТЕХНО», , що був припаркований поряд із багатоповерховим житловим будинком та в цей момент у нього винник злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище, в умовах воєнного стану.

Реалізуючи свій умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище, діючи таємно, умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність і соціально-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, будучи обізнаним про дію воєнного стану на території України, впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, підійшов до автомобіля марки «Dacia Logan», білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 та за допомогою викрутки, яку мав при собі, відкрив задню праву дверку і проник до салону вище вказаного автомобіля.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел ОСОБА_4 перебуваючи в салоні автомобіля марки «Dacia Logan», білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ТОВ «МЕГА-ЛАДОН ТЕХНО», , відшукав майно, яке належить вище вказаному ТОВ, а саме: Перфоратор прямий Dnipro-M RH-120MB, в кількості 2 шт., загальною вартістю 6 474 грн. 72 коп., акумуляторний дриль-шуруповерт Dnipro-M CD-200BC ULTRA (без АКБ та ЗП), в кількості 3 шт., загальною вартістю 6 263 грн. 17 коп., акумуляторна батарея Dnipro-M BP-240 4 А/г., в кількості 6 шт., загальною вартістю 11 070 грн., акумуляторний ліхтар Dnipro-M DCL-200 (без АКБ та ЗП) вартістю 1 295 грн. 87 коп., ліхтар Camelion налобн. СТ4007 3 LED 3xLR03 вартістю 578 грн. 10 коп., подовжувач на котушці Dnipro-M ST4 3x2,5 мм 2 50 м. вартістю 5 234 грн. 80 коп., перехідник конвертер USB на RS485 RS422 вартістю 331 грн. 01 коп.

В подальшому ОСОБА_4 тримаючи при собі викрадене майно, яке належить ТОВ «МЕГА-ЛАДОН ТЕХНО», , покинув салон вище зазначеного автомобіля та пішов у невідомому напрямку, а викраденим майном в подальшому розпорядився на власний розсуд.

Внаслідок вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 спричинив ТОВ «МЕГА-ЛАДОН ТЕХНО», майнову шкоду на загальну суму 31 247 грн. 67 коп.

Крім того, 25.05.2024 приблизно о 20 год. 00 хв., ОСОБА_4 , перебував за адресою: м. Київ, вул. Вишгородська, 150, неподалік від озера «Редькине», що в Оболонському районі м. Києва, де побачив автомобіль марки «Hyundai SantaFe», білого кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_6 , в багажному відділені якого знаходилася зарядна станція «EcoFlow», вартість якої становить 17 000 грн. та в цей момент у нього винник злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище, в умовах воєнного стану.

Реалізуючи свій умисел, діючи таємно, умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність і соціально - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, будучи обізнаним про дію воєнного стану на території України, впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 підійшов до автомобіля марки «Hyundai SantaFe», білого кольору, д.н.з. НОМЕР_2 та за допомогою камінця, який взяв із землі розбив скло багажного відділення.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел ОСОБА_4 дістав із багажного відділення автомобіля марки «Hyundai SantaFe», білого кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_6 зарядну станцію «EcoFlow», вартість якої становить 17 000 грн. та тримаючи її в руках, покинув місце вчинення кримінального правопорушення, а викраденим майном в подальшому розпорядився на власний розсуд.

Внаслідок вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 спричинив ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 17 000 грн. 00 коп.

Крім того, 30.05.2024 приблизно о 23 год. 30 хв. ОСОБА_4 , перебував за адресою: м. Київ, вул. Мукачівська, 6, де побачив автомобіль марки «ВАЗ 21043», вишневого кольору, д.н.з. НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_7 ,, який був припаркований поряд із багатоповерховим житловим будинком та в цей момент у нього винник злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище, в умовах воєнного стану.

Реалізуючи свій умисел, діючи таємно, умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність і соціально - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, будучи обізнаним про дію воєнного стану на території України, впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 підійшов до автомобіля марки «ВАЗ 21043», вишневого кольору, д.н.з. НОМЕР_3 , та за допомогою викрутки та ножиць, які мав при собі, відкрив замок багажного відділення.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел ОСОБА_4 дістав із багажного відділення автомобіля марки «ВАЗ 21043», вишневого кольору, д.н.з. НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_7 майно, належне останньому, загальною вартістю 10 000 грн., а саме: автомобільний компресор вартістю 2000 грн., автомобільний домкрат вартістю 3500 грн., набір інструментів вартістю 2000 грн. та заховав його до власного рюкзака, який мав при собі, в той час та в тому ж місці. Після цього ОСОБА_4 відкривши моторний відсік даного автомобіля, дістав звідти автомобільну акумуляторну батарею вартістю 2500 грн.

В подальшому ОСОБА_4 тримаючи при собі викрадене майно, яке належить ОСОБА_7 , вартість якого становить 10 000 грн., покинув місце вчинення кримінального правопорушення, а викраденим майном в подальшому розпорядився на власний розсуд.

Внаслідок вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 майнову шкоду на загальну суму 10 000 грн.

Крім того, 25.06.2024 року об 11 год. 00 хв. ОСОБА_4 , перебував за адресою: м. Київ, вул. Дніпроводська, 10, де побачив автомобіль марки «Volkswagen Transporter», білого кольору, д.н.з. НОМЕР_4 , що належить ОСОБА_9 , який був припаркований поряд із житловим будинком та в цей момент у нього винник злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище, в умовах воєнного стану.

Реалізуючи свій умисел, діючи таємно, умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність і соціально - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, будучи обізнаним про дію воєнного стану на території України, впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 підійшов до автомобіля марки «Volkswagen Transporter», білого кольору, д.н.з. НОМЕР_4 , та за допомогою викрутки та ножиць, які мав при собі, відкрив замок водійських дверей та проник в салон вище вказаного автомобіля.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел ОСОБА_4 знаходячись в салоні автомобіля марки «Volkswagen Transporter», білого кольору, д.н.з. НОМЕР_4 , що належить ОСОБА_9 , відшукав там належне останньому майно, а саме поліетиленовий пакет в якому знаходилися 1 металевий підшипник марки «MOOG» вартістю 1 023 грн., пластикова каністра із автомобільною оливою марки «Emperol 10-W-40», об`ємом 5 літрів вартістю 1 202 грн., пластикова каністра із автомобільною оливою марки «Emperol 10-W-40», об`ємом 1 літр вартістю 293 грн., 1 паливний фільтр марки «Hengst Filter» вартістю 587 грн., 1 повітряний фільтр марки «Meyle» вартістю 379 грн., 1 масляний фільтр марки «Kolbenschmint» вартістю 285 грн., дві автомобільні зимові шини марки «Tracmax X-privilo S500 205/75 R15 97T», загальною вартістю 11 970 грн.

В подальшому ОСОБА_4 залишивши салон вище вказаного автомобіля, заховав поліетиленовий пакет в якому знаходилися 1 металевий підшипник «MOOG», пластикова каністра із автомобільною оливою марки «Emperol 10-W-40», об`ємом 5 літрів, пластикова каністра із автомобільною оливою марки «Emperol 10-W-40», об`ємом 1 літр, 1 паливний фільтр марки «Hengst Filter», 1 повітряний фільтр марки «Meyle», 1 масляний фільтр марки «Kolbenschmint» до власного рюкзака, який мав при собі в той час та в тому ж місці, а дві автомобільні шини марки «Tracmax X-privilo S500 205/75 R15 97T» взяв у руки та з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим майном в подальшому розпорядився на власний розсуд.

Внаслідок вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_9 майнову шкоду на загальну суму 15 739 грн. 00 коп.

Крім того, 28.06.2024 року приблизно о 13 год. 00 хв. ОСОБА_4 , перебував за адресою: м. Київ, вул. Новокостянтинівська, 20/15, де побачив автомобіль марки «Hyundai Tucson», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_5 , що належить ОСОБА_10 , який був припаркований на неохоронюваній стоянці та в цей момент у нього винник злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище, в умовах воєнного стану.

Реалізуючи свій умисел, діючи таємно, умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність і соціально - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, будучи обізнаним про дію воєнного стану на території України, впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 підійшов до автомобіля марки «Hyundai Tucson», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_5 та своєю рукою смикнув за ручку лівих пасажирських дверцят та вони відкрились.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел ОСОБА_4 побачив в салоні вказаного автомобіля за водійським сидінням майно належне ОСОБА_10 , а саме рюкзак зеленого кольору марки «Blackpack», моделі «IGDP2», вартість якого становить 5 134 грн. 62 коп., в якому знаходився ноутбук марки «НР», моделі «15s-eq1012ua», серійний номер 5CD12689GV, чорного кольору, вартість якого становить 17 599 грн. 74 коп. В подальшому ОСОБА_4 своєю рукою дістав із салону вище зазначеного автомобіля належний ОСОБА_10 рюкзак зелено кольору марки «Blackpack», моделі «IGDP2», в якому знаходився ноутбук марки «НР», моделі «15s-eq1012ua», серійний номер 5CD12689GV, чорного кольору та з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим майном в подальшому розпорядився на власний розсуд.

Внаслідок вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_10 майнову шкоду на загальну суму 22 734 грн. 36 коп.

Крім того, 06.07.2024 приблизно о 13 год. 00 хв., ОСОБА_4 , перебував за адресою: м. Київ, вул. Вишгородська, 150, неподалік від озера «Редькине», що в Оболонському районі м. Києва, де побачив умовні паркувальні місця, де були розташовані автомобілі відвідувачів озера «Редькине» та в цей момент у останнього винник злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у сховище, в умовах воєнного стану.

Реалізуючи свій умисел, діючи таємно, умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність і соціально - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, будучи обізнаним про дію воєнного стану на території України, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 підійшов до автомобіля марки «Toyota» моделі «CH-R», білого кольору, д.н.з. НОМЕР_6 , оглянув багажний відсік через заднє незатоноване скло, та побачив в салоні особисті речі, які належать потерпілій ОСОБА_11 .

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел ОСОБА_4 за допомогою каменю, який знайшов на землі, підійшов до вказаного автомобіля та механічним шляхом розбив заднє скло багажного відсіку, дістав звідти автомобільну аптечку першої медичної допомоги типу АМА-1 вартістю 100 грн., паперову коробку із жіночим взуттям (босоніжки) чорного кольору вартістю 1 643 грн. 19 коп. та жіночу сукню чорного кольору вартістю 547 грн. 51 коп., після чого попрямував у невідомому напрямку.

У той же час, потерпіла ОСОБА_11 , перебуваючи неподалік від власного припаркованого автомобіля, отримала сповіщення про спрацювання сигналізації та відразу попрямувала до автомобіля, де фактично побачила на відстані приблизно 15 метрів від автомобіля ОСОБА_4 , який тримав особисті речі потерпілої ОСОБА_11 та повідомила ОСОБА_4 , що він вчиняє кримінальне правопорушення, в результаті чого ОСОБА_4 , розуміючи, що його дії викрили, продовжив реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на повторне відкрите викрадення чужого майна, та продовжив рух з викраденим майном ОСОБА_11 .

Виконавши всі дії, які ОСОБА_4 вважав необхідними для доведення свого протиправного умислу до кінця, з метою вчинення повторного відкритого викрадення чужого майна (грабіж), в умовах воєнного стану, однак свій умисел до кінця не довів з причин, які не залежали від його волі, поклавши викрадені речі на землю і пішов у невідомому напрямку.

Внаслідок вчинення кримінального правопорушення, у разі доведення його до кінця, ОСОБА_4 міг спричинити потерпілій ОСОБА_11 майнову шкоду в розмірі 2 290 грн. 07 коп.

У судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України визнав та надав показання, що 19.04.2024 року приблизно о 23 год. 00 хв. за адресою: м. Київ, пров. Балтійський, 5. з автомобіля марки «Dacia Logan», викрав речі загальною вартістю 31 247 грн. 67 коп. 25.05.2024 року, приблизно о 20 год. 00 хв., за адресою: м. Київ, вул. Вишгородська, 150, неподалік від озера «Редькине» з автомобіля марки «Hyundai SantaFe» викрав речі загальною вартістю 17 000 грн. 00 коп. 30.05.2024 року приблизно о 23 год. 30 хв. за адресою: м. Київ, вул. Мукачівська, 6, з автомобіля марки «ВАЗ 21043», викрав речі загальною вартістю 10 000 грн. 00 коп. 25.06.2024 року приблизно об 11 год. 00 хв. за адресою: м. Київ, вул. Дніпроводська, 10, з автомобіля марки «Volkswagen Transporter» викрав речі загальною вартістю 15 739 грн. 00 коп. 28.06.2024 року приблизно о 13 год. 00 хв. за адресою: м. Київ, вул. Новокостянтинівська, 20/15, з автомобіля марки «Hyundai Tucson» викрав речі загальною вартістю 22 734 грн. 36 коп.

Разом з цим, вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК України не визнав та надав показання, що 06.07.2024, приблизно о 13 год. 00 хв. перебував за адресою: м. Київ, вул. Вишгородська, 150, неподалік від озера «Редькине». Підійшов до автомобіля марки «Toyota» моделі «CH-R», білого кольору, каменем розбив заднє скло багажного відділення, звідки взяв автомобільну аптечку, коробку із жіночим взуттям та жіночу сукню чорного кольору. В цей же час до машини підійшла власниця, яка повідомила йому, що це її майно, після чого він поклав речі на землю та пішов.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються, а саме за епізодами 19.04.2024, 25.05.2024, 30.05.2024, 25.06.2024 та 28.06.2024. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції немає; останньому роз`яснено, що у такому випадку, він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Разом з цим, враховуючи, що обвинувачений визнає викрадення речей з машини потерпілої ОСОБА_11 за епізодом 06.07.2024, проте не визнає зазначені в обвинувальному акті обставини, за яких його діяння кваліфікується за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК України, як закінчений замах на грабіж, судом в цій частині висунутого ОСОБА_4 обвинувачення досліджуються докази надані сторонами кримінального провадження у повному обсязі.

Так, незважаючи на процесуальну позицію обвинуваченого його вина у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК України за встановлених судом обставин, підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами у їх сукупності.

Згідно протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 06.07.2024 ОСОБА_11 зазначила, що 06.07.2024 приблизно о 13 год. за адресою: м. Київ, вул. Вишгородська, 150 невстановлена особа таємно, шляхом розбиття заднього скла автомобіля Тойота, заволоділа речами, а саме аптечка, сукня, туфлі. Потерпіла бачила особу, яка вчинила кримінальне правопорушення та описала його наступним чином: 35-40 років, 17-175 см., худорлявої статури, русе волосся довге неохайне, чорна футболка з емблемою, темні штани, мав татуювання на руках (т. 2 а.с. 42).

З протоколу огляду місця події від 06.07.2024 вбачається, що ОСОБА_11 перебуваючи на озері почула сигналізацію машини та пішла з дитиною перевірити авто. Підійшовши до автомобіля побачила розбите заднє скло та чоловіка, який дістав з багажнику її особисті речі, а саме автомобільну аптечку, сукні та коробку із взуттям. Вона почала кричати що це її речі, але чоловік не реагував, почав з речами йти в її напрямку. ОСОБА_11 знову почала говорити, що то її речі, але чоловік не реагував і продовжував з речами йти в її напрямку, після чого чоловік викинув речі на підлогу та побіг в невідомому напрямку (т. 2 а.с. 50-56).

З ілюстративної таблиці до протоколу огляду місця події від 06.07.2024 вбачається, що викрадені з автомобіля потерпілої ОСОБА_11 речі знаходяться біля мікроавтобусу сірого кольору.

Як вбачається з оглянутого у судовому засіданні DVD-R диск із відеозаписом огляду місця події від 06.07.2024, що є додатком до протоколу огляду місця події, потерпіла ОСОБА_11 повідомляє, що відпочиваючи на озері за адресою: м. Київ, вул. Вишгородська, 150, почула сигналізацію в автомобілі. З молодшою донькою побігла до автомобіля та на відстані побачила, що хтось вибиває скло і зрозуміла що її авто грабують. На відстані 10 метрів побачила чоловіка, який виймає її речі з багажника, а саме сукню, туфлі та аптечку. Підходячи до нього почала кричати «нащо ви б`єте скло та витягуєте мої речі», на що він сказав «хто ти така, що ти тут робиш та що від мене хочеш». Вона ще раз повідомила, що це її авто і він бере її речі. Чоловік пішов їй на зустріч і намагався піти з її речами, але вона йому неодноразово повторювала питання куди він збирається нести її речі. Він підійшов до неї і викинув речі на узбіччя та пішов вздовж озера (т. 2 а.с. 57).

Як вбачається з протоколу проведення слідчого експерименту від 26.07.2024 за адресою: м. Київ, вул. Вишгородська, 150, ОСОБА_4 розказав та показав всі обставини злочину, а саме як він розбив скло авто та викрав звідти речі (т. 2 а.с. 65-69).

Як вбачається з оглянутого у судовому засіданні відеозапису, який є додатком до протоколу проведення слідчого експерименту, ОСОБА_4 показав, що 06.07.2024 перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Вишгородська, 150, біля озера побачив автомобіль тойота білого кольору та впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, каменем розбив заднє скло, викрав звідти речі та пішов, пройшовши декілька метрів. В той час йому на зустріч йшла жінка з дитиною. Жінка йому сказала, що то її речі, він перепитав, вона підтвердила що це її речі, після чого він поклав ці речі та пішов далі. При цьому, ОСОБА_4 під час слідчого експерименту вказав, що після його викриття потерпілою, з викраденими речами не йшов далі, оскільки розумів, що такі його дії будуть кваліфіковані як грабіж, а не крадіжка. Також на відео зафіксовано місце розташування осипу скла від розбитого вікна автомобіля потерпілої, а також шлагбаум поруч з яким на узбіччі виявлені речі потерпілої (т. 2 а.с. 70).

Згідно висновку експерта Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України № СЕ-19/111-24/41379-ТВ від 19.07.2024 загальна вартість викрадених у ОСОБА_11 речей становить 2 290 грн. 70 коп. (т. 2 а.с. 73-83).

Потерпіла ОСОБА_11 у судовому засіданні показала, що 06.07.2024 перебувала на пляжі на вул. Вишгородська, 150. Десь о 13 год. на брилку від машини почула сигналізацію. Йдучи до автомобіля почула звук розбиття скла та зрозуміла, що її автомобіль грабують. Будучи за 20 метрів до автомобіля, побачила чоловіка, який рився в багажнику, підбігла до нього, спитавши що він робить, він повернувся і сказав «йди звідси». Повідомивши йому, що він розбив скло у її автомобілі, чоловік дістав її речі з багажника, розвернувся і пішов, відійшовши на 3-5 метрів. Вона пішла за ним, сказавши що зараз почне кричати та її чоловік прийде з пляжу. Почувши цю фразу, він кинув взяті із багажника речі та побіг в сторону пляжу.

Цей чоловік питань їй не ставив, тільки сказав «іди звідси» та намагався викрасти речі. Йшов з цими речами в сторону озера повз неї. Кинув викрадені речі він тільки після того як вона сказала що буде кричати та покличе чоловіка. Після того як він викинув речі, він побіг у ту сторону, з якої вона прийшла.

Оцінивши вищевказані докази у їх сукупності, суд вважає, що вони в цілому узгоджуються між собою, відтворюють обставини вчиненого ОСОБА_4 06.07.2024 кримінального правопорушення, а також доводять його винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 с. 186 КК України за встановлених у судовому засіданні обставинах.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 15 КК України замах на вчинення кримінального правопорушення є закінченим, якщо особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця.

Згідно з ч 4. ст. 24 КК України умисел є прямим, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання.

За ч. 1 ст. 185 КК України крадіжка це таємне викрадення чужого майна, а за ч. 1 ст. 186 КК України в викрадення чужого майна - грабіж.

Грабіж, вчинений в умовах воєнного стану кваліфікується за ч. 4 ст. 186 КК України.

Як роз`яснено у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 10 від 06.11.2009 дії, розпочаті як крадіжка, але виявлені потерпілим чи іншими особами і, незважаючи на це, продовжені винною особою з метою заволодіння майном, належить кваліфікувати як грабіж.

Враховуючи встановлені під час розгляду кримінального провадження обставини, характер і послідовність дій ОСОБА_4 , їх спрямованість, а саме продовження активних дій спрямованих на заволодіння чужим майном після викриття й намагання залишити місце події, причини не доведення злочину до кінця, а саме активна поведінка потерпілої, суд вважає правильною кваліфікацію органом досудового розслідування дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК України.

При цьому, показання обвинуваченого про те, що після того як його окликнула потерпіла повідомивши, що це її речі він поклав їх на землю й пішов з місця події, суд розцінює як неправдиві, оскільки вони спростовуються дослідженими доказами у їх сукупності, а саме показаннями потерпілої, сумнівів у правдивості яких суд не має і яка показала, що після того як вона огукнула обвинуваченого він почав відходити від машини з її речами і лише після того як вона сказала, що покличе на допомогу чоловіка викинув речі на землю, протоколом огляду місця події у якому зафіксовано, що викрадені речі знаходяться на землі не поруч з належним потерпілій автомобілем автомобіля марки «Toyota» моделі «CH-R», а перебувають на узбіччі біля мікроавтобусу сірого кольору та поблизу легкового автомобіля білого кольору, що потерпілій не належить та шлагбауму, протоколом проведення слідчого експерименту від 26.07.2024 щодо місця розташування осипу скла від розбитого скла автомобіля потерпілої, що знаходиться на значній відстані від шлагбауму поруч з яким на узбіччі виявлені речі потерпілої.

За таких обставин, суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях доведена у повному обсязі.

Дії ОСОБА_4 , вчинені ним 19.04.2024, 25.05.2024, 30.05.2024, 25.06.2024, 28.06.2024, що виразилися у повторному таємному викраденні чужого майна в умовах воєнного стану, поєднані з проникненням у сховище кваліфікуються судом за ч. 4 ст. 185 КК України.

Дії ОСОБА_4 , вчинені ним 06.07.2024 року, які виразилися у закінченому замаху на повторне відкрите викрадення чужого майна в умовах воєнного стану, поєднане з проникненням у сховище кваліфікуються судом за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК України.

У відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 згідно ст. 66 КК України, суд визнає, що обвинувачений щиро покаявся у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України.

Обставин, що обтяжують покарання, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Крім цього, при обранні обвинуваченому ОСОБА_4 міри покарання судом враховується його відношення до вчиненого, матеріали, що його характеризують, те, що обвинувачений перебуває під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом з 11.06.2000 року з діагнозом: «Розлади психіки і поведінки внаслідок вживання опіоїдів. Синдром залежності», на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, за місце проживання характеризується формально посередньо, раніше судимий.

На підставі викладеного, з урахуванням обставин справи, особи винного, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі та призначивши покарання із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, тому що, за встановлених обставин, цей вид та межі покарання є достатніми для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Крім цього, призначаючи покарання за ч. 4 ст. 185 КК України суд враховує ступень небезпечності способу вчинених кримінальнихправопорушень, їх кількість та тяжкість наслідків.

Разом із тим, визначаючи розмір покарання за вчинення замаху на злочин, суд враховує вимоги ч. 3 ст. 68 КК України, відповідно до якої строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Відтак, вимоги ч. 3 ст. 68 КК України обмежують максимальний розмір покарання, який може бути призначений за незакінчене кримінальне правопорушення. Ця норма має імперативний характер і тому суд зобов`язаний її дотримуватися у всіх випадках призначення покарання за замах на кримінальне правопорушення.

Санкція ч. 4 ст. 186 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

За таких обставин, покарання ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК України, тобто за вчинення закінченого замаху на повторне відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого в умовах воєнного стану та поєднаного з проникненням до сховища підлягає призначенню в розмірі 6 (шести) років та 8 (восьми) місяців позбавлення волі, оскільки мінімальний строк покарання за вказаний злочин перевищує дві третини максимального строку найбільш суворого виду покарання за цей злочин.

При цьому, суд не вбачає правових підстав для призначення ОСОБА_4 покарання із застосуванням статей 69, 75 КК України.

Остаточне покарання судом призначається ОСОБА_4 на підставі ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання покарання за вироком Оболонського районного суду міста Києва від 13.08.2024.

При цьому, суд керується правовим висновком, що викладений у постанові Обєднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 08.02.2021 у справі № 390/235/19 (провадження № 51-2177кмо20) за яким якщо в діях особи має місце повторність кримінальних правопорушень, передбачена ч. 1 ст. 32 КК України, і ця особа засуджується за вчинення кількох тотожних кримінальних правопорушень, які кваліфікуються за однією статтею або частиною статті Особливої частини Кримінального кодексу України, і при цьому одне або кілька з них були вчинені до ухвалення попереднього вироку, а ще одне або декілька після його ухвалення, то спеціальні правила ч. 4 ст. 70 КК України не застосовуються. У такому випадку суд кваліфікує зазначені кримінальні правопорушення за однією статтею або частиною статті Особливої частини Кримінального кодексу України та призначає покарання, передбачене її санкцією, а остаточне покарання визначає за правилами ст. 71 Кримінального кодексу України за сукупністю вироків.

Питання щодо речових доказів суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 100 КПК України.

Питання процесуальних витрат суд вирішує з урахуванням приписів Глави 8 КПК України.

Відповідності до вимог ст. 537 КПК України ОСОБА_4 до набрання вироком у цій справі законної сили підлягає залишенню в Державній установі «Київський слідчий ізолятор».

Строк попереднього ув`язнення ОСОБА_4 застосований як запобіжний захід у межах цього кримінального провадження відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України підлягає приєднанню до призначеного покарання.

Керуючись ст.ст. 349, 370, 374 КПК України, суд -

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК України та призначити йому покарання:

-за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років;

-за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років 8 (вісім) місяців.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років 8 (вісім) місяців.

На підставі ст. 71 КК України частково приєднати до покарання за цим вироком невідбуте покарання за вироком Оболонського районного суду міста Києва від 13.08.2024, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років 9 (дев`ять) місяців.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту набуття вироком законної сили.

Зарахувати до строку відбуття покарання ОСОБА_4 строк його попереднього ув`язнення у період з 06.07.2024 до 11.12.2024.

Обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» до набрання цим вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь держави процесуальні витрати за проведення судової експертизи в сумі 10 980 (десять тисяч дев`ятсот вісімдесят) грн. 56 коп. (оплата здійснюється на рахунки, відкриті в органах Державної казначейської служби України, код доходів 24060300 «Інші надходження», МФО 899998).

Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_12 витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи № 4031/24 від 19.08.2024 в сумі 10 980 (десять тисяч дев`ятсот вісімдесят) грн. 56 коп. (оплата здійснюється на рахунок ІВАN НОМЕР_7 ).

Речові докази по справі, а саме:

-Пластикову автомобільну аптечку сірого кольору, паперову коробку помаранчевого кольору із жіночим взуттям чорного кольору та жіночу сукню чорного кольору - залишити за належністю ОСОБА_11 ;

-Флеш накопичувач Micro SD «Kingstone», 32 GB - залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, а обвинуваченим - з моменту отримання його копії.

Суддя