Справа № 136/857/25
провадження 1-кс/136/166/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" травня 2025 р. м.Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

у складі слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , дізнавача СД ВП № 4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , представника потерпілої адвоката ОСОБА_5 , у режимі відеоконференції розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Липовець

скаргу ОСОБА_4 на постанову дізнавача СД ВП № 4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000030 від 11.03.2025,

ВСТАНОВИВ:

В інтересах потерпілої ОСОБА_4 її представник- адвокат ОСОБА_5 звернувся до суду із зазначеною скаргою, в якій просить слідчого суддю скасувати постанову дізнавача СД ВП № 4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000030 від 11.03.2025, мотивуючи її тим, що дізнавачем не забезпечено проведення органом досудового розслідування повного, об`єктивного та неупередженого розслідування справи, постанова про закриття кримінального провадження є винесена передчасно.

Окрім того, в оскаржуваній постанові дізнавач зазначає, що під час досудового розслідування було допитано свідків з числа депутатів та інших осіб, які були присутні на сесії міської ради в той день, коли прозвучали погрози вбивством на адресу ОСОБА_4 .. Разом з тим, в оскаржуваній постанові дізнавачем не описано короткого змісту показань допитаних свідків з числа місцевих депутатів, а вказано лише кілька свідків з оточення потерпілої, що вказує про відсутність належних мотивів в оскаржуваній постанові.

Наведені обставини послугували підставою звернення до суду із даною скаргою.

Ухвалою суду від 12.05.2025 було відкрито провадження за скаргою та витребувано матеріали кримінального провадження, в рамках якої її подано.

12.05.2025 через канцелярію суду дізнавачем СД ВП № 4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 було надано матеріали кримінального провадження №0000030 за ознаками кримінального проступку за ч. 1 ст. 129 КК України.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 та її представник ОСОБА_5 , підтримали скаргу.

Дізнавач ОСОБА_3 у судовому засіданні вказував, що в ході досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000030 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України було проведено усі необхідні слідчі дії, що підтверджує законність прийняття оскаржуваного рішення.

Слідчий суддя, вислухавши скаржника, особу, рішення якої оскаржується, вивчивши та дослідивши матеріали додані до скарги, матеріали кримінального провадження, що були надані на виконання ухвали суду від 04.09.2024, встановив, що 11.03.2025 було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000030 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України, за заявою ОСОБА_4

30.04.2025 дізнавачем СД ВП № 4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 винесено постанову про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000030 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України, у зв`язку з із встановленою відсутністю складу кримінального правопорушення(проступку) на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України.

Процесуальна можливість оскарження рішень слідчого та прокурора про закриття кримінального провадження регламентована ст. 24, пунктами 3, 4 ч. 1 ст. 303 КПК, при цьому суб`єктами оскарження відповідного рішення слідчого є заявник, потерпілий, його представник, законний представник.

Перевіривши матеріали скарги та кримінального провадження слідчий суддя встановив, що ОСОБА_4 звернулась до суду в межах строку, передбаченого ст. 304 КПК України, з дня отримання інформації про прийняття дізнавачем 30.04.2025 рішення про закриття вказаного кримінального провадження (вихідний лист № від 30.04.2025).

Слідчим суддею встановлено, що у даному кримінальному провадженні не було повідомлено про підозру жодній особі, отож дізнавачем виконано вимоги ч. 4 ст. 284 КПК України та винесено постанову в рамках його повноважень.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).

За загальним правилом, визначеним в ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається, зокрема, на слідчого.

Відповідно до ч. 2 ст. 91 КПК України доказування підлягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Згідно із ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження та оцінки слідчим всіх зібраних доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Постанова слідчого (дізнавача) про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

У той же час на слідчого суддю, відповідно до норм КПК України, покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, він зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови, зокрема, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено злочин, а у разі, якщо особі (особам) ставилося в вину декілька протиправних діянь, які підпадають під ознаки різних статей кримінального закону, то чи містить постанова висновки слідчого щодо відсутності вини особи (осіб) у вчиненні кожного з них.

Таким чином, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в їх сукупності.

Разом з цим, законність закриття провадження та відповідного рішення (постанови) буде зумовлюватися тим, що воно:

- винесене компетентним органом чи особою своєчасно,

- йому передувало проведення здійснених відповідно до закону процесуальних дій, які призвели до встановлення обставин, за наявності яких може бути винесено це рішення;

- правильно застосовано кримінальний закон України;

- рішення має своїм вираженням установлену законом процесуальну форму й містить необхідні реквізити.

За змістом ч. 5 ст. 110 КПК України, обґрунтованість рішення (постанови), яке прийняли прокурор та слідчий (дізнавач), повинна знайти вираження в його мотивуванні.

Перевіривши матеріали кримінального провадження, яке було безпосереднім предметом дослідження слідчим суддею встановлено, що дізнавачем не було перевірено усі обставини з метою розслідування даного кримінального провадження.

Зокрема дії дізнавача ОСОБА_3 є суперечливими, а сам зміст постанови доволі дивним. Зі змісту постанови неможливо зрозуміти, які фактичні обставини подій, що мали місце встановлені дізнавачем, оскільки фактично постанова- це цитування та виклад відомостей, які містять певні докази.

За відсутності вказівки на те, які фактичні обставини мали місце і які дізнавач вважає встановленими, неможливо навіть і приблизно зрозуміти, що змусило його прийти до висновку, що відсутні докази того, що будь - які особи погрожували вбивством ОСОБА_4 , оскільки навіть аналізуючи зміст постанови доволі очевидно, що така погроза була висловлена ОСОБА_6

Наведене свідчить, що про те, що оскаржувана постанова . не відповідає вимогам закону, оскільки не містить встановлених фактичних обставин подій, що мали місце, відсутня їх правова оцінка та містить висновки, що не відповідають її змісту.

Встановлення осіб слова якої передавала ОСОБА_6 , могло б мати значення для вирішення питання про кримінальну відповідальність вказаних осіб чи для зміни кваліфікації. А оскільки погрози вбивством висловлювала саме ОСОБА_6 , то саме її висловлюванням має бути надана правова оцінка, що не виключає обов"язку встановлення тих невідомих осіб на які вказує ОСОБА_6 для встановлення яких фактично нічого не було зроблено.

Ураховуючи встановлені в ході судового розгляду скарги обставини, рішення, які може прийняти слідчий суддя за наслідками вирішення скарги, що передбачені ст.307 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку, що скаргу слід задовольнити, а оскаржуване рішення скасувати.

Керуючись ст. 24, 306, 307, 310, 372 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу представника потерпілої ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 на постанову дізнавача СД ВП №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження від 30.04.2025, за матеріалами досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000030 від 11.03.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.129 КК України, - задовольнити.

Постанову від 30.04.2025 винесену дізнавачем СД ВП №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області капітаном поліції ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000030 від 11.03.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.129 КК України, - скасувати.

Копію ухвали направити до відділу поліції №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області.

Повернути матеріали кримінального провадження до ВП №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області для продовження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвали слідчого судді яка не може бути оскаржена набирає законної сили з моменту їх оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_7