Житомирський апеляційний суд
Справа №286/1869/25 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-сс/4805/397/25
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2025 року Житомирський апеляційний суд

в складі: головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі судове провадження № 286/1869/25 за апеляційними скаргами захисників ОСОБА_9 та ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Овруцького районного суду Житомирської області від 23 травня 2025 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області майора поліції ОСОБА_10 та застосовано до підозрюваного

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Малин Житомирської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України,

запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 21.07.2025 року включно, без визначення розміру застави,

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 22 години 00 хвилин до 05 години 00 хвилин, за адресою: АДРЕСА_1 . Вважає ухвалу незаконною та необґрунтованою. Вважає застосований до підозрюваного запобіжний захід занадто суворим, оскільки слідчім суддею не враховано, що ОСОБА_7 під час події не наносив будь-які удари поліцейським, а хотів припинити суперечку між ОСОБА_11 та поліцейським ОСОБА_12 . Зазначає, що об`ктивні обставини свідчать про максимальне зменшення одних та відсутність інших вказаних в ухвалі ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України. Посилаться на те, що слідчім суддею не враховано стан здоров`я підозрюваного, те, що останній має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки, характеризується по місцю проживання позитивно, є інвалідом 3 групи, що повязано із захистом Батьківщини, постійно вживає медичні препарати. Вказує, що підозрюваний ОСОБА_7 визнає вину повністю у скоєному кримінальному правопорушенні, раніше не судимий, має державні нагороди по захисту Батьківщини. Вважає, що більш м`який запобіжний захід повною мірою зможе забезпечити належну процесуальну поведінку останнього.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, за адресою: АДРЕСА_2 . Вважає ухвалу незаконною та необґрунтованою. Вказує про те, що сама подія кримінального правопорушення сталася через протиправні провокуючі дії іншого підозрюваного - ОСОБА_11 , який розпочав наносити тілесні ушкодження працівникам поліції. Зазначає, що слідчім суддею не враховано, що ОСОБА_7 є учасником антитерористичної операції, в результаті чого має ряд психічних захворювань, що підтверджується медичними документами, є інвалідом внаслідок війни 3-ї групи. До затримання ОСОБА_7 проживав із своєю співмешканкою ОСОБА_13 , яка також є інвалідом дитинства 3-ї групи та наразі є вагітною. ОСОБА_7 має на утриманні неповнолітню дочку ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_2 , характеризується позитивно, раніше не судимий, допомагає у зборі допомоги ЗСУ у місцевій церкві. Зазначає, що більш м`який запобіжний захід повною мірою зможе забезпечити належну процесуальну поведінку останнього.

В ухвалі слідчого судді зазначено, що слідчій СВ ВП №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_10 за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обгрунтування клопотання слідчий послався на те, що 22 травня 2025 року, о 08 годині, лейтенант поліції ОСОБА_15 , який відповідно до наказу ГУНП в Житомирської області № 172 о/с від 17.03.2025 року перебуває на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції ВП № 1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирської області, спільно зі старшим сержантом поліції ОСОБА_12 , який відповідно до наказу ГУНП в Житомирської області № 8 о/с від 11.01.2021 року перебуває на посаді поліцейського сектору реагування патрульної поліції ВП № 1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирської області, у форменому одязі з відповідними знаками розрізнення (однострої) заступили на добове чергування у складі екіпажу «ФОРЕЛЬ 1092» групи реагування патрульної поліції (ГРПП) на службовому автомобілі «Renault Duster» реєстраційний номер «1261», тобто перебували під час виконанням службових обов`язків.

22.05.2025 року, близько 22:20 години, за адресою: селище Народичі Народицької територіальної громади Коростенського району, вул. 30 Років Перемоги, екіпажем патрульної поліції у складі ОСОБА_15 та ОСОБА_12 , під час патрулювання селища Народичі, в ході виконання своїх службових обов`язків, за порушення п.п. 19.1 Правил дорожнього руху, якими передбачено, що водій у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги повинен користуватися справними світловими пристроями, було зупинено транспортний засіб марки «ВАЗ-2107» д/з НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_7 .

При підході до зупиненого транспортного засобу, під керуванням ОСОБА_7 , у відповідності до положень ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» на форменому одязі поліцейських для забезпечення публічної безпеки і порядку було увімкнено закріплений відеотехнічний пристрій фіксування інформації - нагрудну боді-камеру. Надалі поліцейський ОСОБА_12 представився та назвав причину зупинки транспортного засобу, при цьому був одягнений у формений одяг (однострій) з нашивками та шевронами приналежності до органів Національної поліції України.

В подальшому, у відповідності до ст.32 Закону України «Про Національну поліцію» під час перевірки документів було встановлено, що водій транспортного засобу - ОСОБА_7 має ознаки алкогольного сп`яніння, зокрема різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Після цього, ОСОБА_7 було запропоновано у встановленому законом порядку пройти огляд на стан сп`яніння та роз`яснено положення про відповідальність за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, а також запрошено до лікувального закладу з метою підтвердження стану алкогольного сп`яніння, на що останній погодився, визнаючи факт перебування в стані сп`яніння.

В цей час, поблизу вищевказаного місця проходив ОСОБА_11 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння та, помітивши факт зупинки транспортного засобу марки «ВАЗ-2107» д/з НОМЕР_1 й подію розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_7 , раптово підбіг до місця виконання службових обов`язків поліцейськими, де усвідомлюючи, що останні являються працівниками поліції (правоохоронного органу) та перебувають під час виконання службових обов`язків, умисно, з метою заподіяння поліцейським тілесних ушкоджень, наніс ОСОБА_12 раптовий удар коліном ноги в область тулубу, від якого останній втратив рівновагу та впав. Далі ОСОБА_12 підвівся та ОСОБА_11 його штовхнув, від чого поліцейський ОСОБА_12 знову втратив рівновагу і впав на земляну поверхню, після чого ОСОБА_11 , в продовження своїх протиправних дій, руками та ногами наніс послідовні удари в область голови та тулубу поліцейському ОСОБА_12 , чим заподіяв легкі тілесні ушкодження.

В цей час ОСОБА_7 по мовчазній згоді підтримав активні протиправні дії ОСОБА_11 , наблизився до інспектора поліції ОСОБА_15 , якого почав відштовхувати від місця заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_11 поліцейському ОСОБА_12 , при цьому ОСОБА_7 наніс удар кулаком руки в область голови інспектору поліції ОСОБА_15 , від чого останній втратив рівновагу та присів. Після цього інспектор поліції ОСОБА_15 намагався наблизитись до ОСОБА_12 для надання йому допомоги, однак, в цей час до інспектора поліції ОСОБА_15 вчергове підбіг ОСОБА_7 та в продовження своїх протиправних дій наніс останньому декілька ударів кулаком руки в область голови та тулуба, тим самими заподіяв легкі тілесні ушкодження.

За вказаним фактом 23.05.2025 внесені відомості до ЄРДР за №0000183 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України.

23.05.2025 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України.

Для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити нові кримінальні правопорушення, незаконного впливу на свідків в цьому кримінальному проваджені, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, що підтверджується тим, що він може вчинити нові кримінальні правопорушення, залишити місце проживання, тобто про можливість ухилитись від досудового слідства, правосуддя та уникнути відповідальності, місце та спосіб скоєного кримінального правопорушення свідчить про зухвалість та те, що він може сприяти неможливості збиранню доказів кримінального правопорушення та ухилитись від слідства та суду, вплинути на інших учасників кримінального провадження та про неможливість запобігання цим ризикам іншим шляхом, ніж застосуванням більш м`яких запобіжних заходів, у зв`язку з чим слідчий просить клопотання задовольнити.

Заслухавши доповідача, доводи захисника ОСОБА_8 та підозрюваного ОСОБА_7 в підтримання апеляційних скарг, думку прокурора в заперечення апеляційних скарг, перевіривши доводи апеляційних скарг та матеріали клопотання слідчого, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника захисника ОСОБА_9 підлягає частковому задоволенню, а апеляційна скарга захисника ОСОБА_8 підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно із ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Частина 4 ст. 194 КПК України встановлює, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті.

Так, згідно з положеннями ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 цього Кодексу.

Апеляційний суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 14.10.2010 року у справі «Хайредінов проти України» (заява N 38717/04) (п. 29-30), національні органи влади не надали належного обґрунтування для виправдання позбавлення заявника свободи, яке відповідно вважається свавільним, оскільки не було розглянуто можливості застосування менш суворих запобіжних заходів, які могли б забезпечити доступність заявника для розслідування та судового розгляду.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі "Манчіні проти Італії" зазначив, що за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 п. 1 п.п. с Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Як видно з мотивувальної частини ухвали, слідчий суддя зазначені вище вимоги кримінально-процесуального закону виконав не у повному обсязі.

Так, органами досудового розслідування встановлено що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, який у відповідності до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

У ході розгляду клопотання слідчим суддею вірно зроблений висновок про доведення стороною обвинувачення наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України та існування ризиків, передбачених п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які дають підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та /або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Разом з цим, визнаючи підозру обгрунтованою, а вказані ризики доведеними, з чим погоджується і колегія суддів, слідчій суддя не звернув увагу на вимоги п.3 ч.2 ст.183 КПК України

Так, відповідно до положень п.3 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Колегія суддів звертає увагу прокурора на те, що клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою в даному кримінальному провадженні з урахуванням особи підозрюваного, який не судимий раніше, не могло бути ініційоване органом досудового розслідування, оскільки матеріали клопотання не містять доказів того, що ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, перебуваючи на волі, переховувався від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджав кримінальному провадженню або йому повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для застосування до підозрюваного такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, а тому доводи сторони захисту в цій частині слушними.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 не підлягає задоволенню.

Разом з тим, враховуючи те, що на даному етапі досудового розслідування підозра відносно ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, є обґрунтованою, підтверджується зібраними матеріалами кримінального провадження, а ризики, передбачені п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України, доведені, проте застосування в даному випадку виняткового запобіжного заходу у виді тримання під вартою не ґрунтується на вимогах кримінального процесуального закону, колегія суддів дійшла до висновку про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Отже доводи захисника ОСОБА_8 колегія суддів вважає такими, що заслуговують на увагу, а тому апеляційна скарга останнього підлягає задоволенню.

Разом з цим, апеляційна скарга захисника ОСОБА_9 підлягає частковому задоволенню, оскільки доводи останнього щодо можливості застосування до підозрюваного домашнього арешту саме в певний період доби з 22 год до 05 год наступної доби, колегія суддів вважає безпідставними, враховуючи, що кримінальне правопорушення, в якому обгрунтовано підозрюється ОСОБА_7 , вчинено о 22 год 20 хв, тобто у вечірній час, та відносно працівників поліції, що викликає певний суспільний резонанс.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.202 КПК у разі застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваний, який був затриманий негайно доставляється до місця проживання і звільняється з-під варти, якщо згідно з умовами обраного запобіжного заходу йому заборонено залишати житло цілодобово.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала слідчого судді, яка частково суперечить вимогам кримінального процесуального закону, підлягає скасуванню, з ухваленням нової ухвали про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 задовольнити частково.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Овруцького районного суду Житомирської області від 23 травня 2025 року, якою застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 21.07.2025 року включно, без визначення розміру застави скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області майора поліції ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 задовольнити частково.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 21.07.2025 року включно.

Заборонити підозрюваному ОСОБА_7 цілодобово залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_7 наступні обов`язки:

-прибувати до слідчого та прокурора, що здійснюватимуть досудове розслідування у даному кримінальному провадженні за першим викликом та до суду за кожною вимогою;

-повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-заборонити спілкуватися зі свідками, іншими особами у кримінальному провадженні;

-здати на зберігання до слідчого свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну;

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_7 що відповідно до ч.5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Контроль за виконанням ухвали покласти на ВП №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області.

Строк дії ухвали до 21.07.2025 року включно.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: