Справа № 752/7615/23
Провадження по справі № 1-в/752/221/25
У Х В А Л А

"21" липня 2025 р. суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду клопотання засудженої ОСОБА_3 про звільнення від покарання, призначеного вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 22.08.2023,

за участю прокурора - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

встановив:

01.07.2025 до Голосіївського районного суду м Києва надійшло засудженої ОСОБА_3 про звільнення покарання, призначеного вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 22.08.2023.

ОСОБА_3 вказує на те, що 09.08.2024 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024, яким вчинене нею діяння перестало бути кримінально караним, а тому на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, вона підлягає звільненню від призначеного судом покарання.

В судовому засіданні, яке відбулося 17.07.2025, засуджена та її захисник клопотання підтримали.

Прокурор проти задоволення клопотання заперечувала, посилаючись на те, що дане питання відповідно до вимог ст. 538 КПК України повинно вирішуватися за місцем відбування покарання.

Розглянувши заяву про залишення подання без розгляду, дослідивши певні матеріали судового провадження, суд дійшов до наступних висновків.

Засуджена ОСОБА_3 вказує у клопотанні на те, що 09.08.2024 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024, яким вчинене нею діяння перестало бути кримінально караним, а тому на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, вона підлягає звільненню від призначеного судом покарання.

Так, вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 22.08.2023 ОСОБА_3 визнано винуватою у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України. За сукупністю правопорушень відповідно до частин 1, 4 статті 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 10.02.2023, більш суворим, призначеним вказаним вироком, ОСОБА_3 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. Даний вирок був оскаржений як стороною захисту, так і прокурором до Київського апеляційного суду, який ухвалою суду від 06.08.2024 задовольнив апеляційну скаргу прокурора та змінивши вирок суду, постановив: вважати ОСОБА_3 такою, що засуджена за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, до покарання виді позбавлення волі на строк 5 років. Вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 10.02.2023, яким ОСОБА_3 засуджена за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 1 місць, та звільнена від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців, виконувати окремо. Також в ухвалі суду вказано про те, що ОСОБА_3 також засуджена вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 29.03.2024 року.

Відповідно до ч.1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до п. 13 ч.1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст.539 КПК України, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч. 2, 3 ст. 74 КК України.

Відповідно до п.2 ч.2 вказаної ст. 539 КПК України у разі необхідності вирішення питань зокрема передбачених п.13 ч.1 ст.537 КК України, відповідне клопотання подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

Голосіївський районний суд м. Києва не є судом, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок щодо ОСОБА_3 . Крім того, на момент розгляду даного клопотання справа щодо ОСОБА_3 з Київського апеляційного суду не повернулася.

Чинні норми КПК України не передбачають постановлення судом такого виду ухвали, як ухвала про залишення клопотання про звільнення від відбування покарання без розгляду. Водночас, відповідно до ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення КПК України не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст. 7 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України.

Враховуючи, що засуджена ОСОБА_3 звернулася з відповідним питанням до неналежного суду, її клопотання слід залишити без розгляду, роз`яснивши засудженій право на звернення до належного суду, яким є суд в межах територіальної юрисдикції якого буде виконуватися вирок, яким може бути Шевченківський районний суд м. Києва, де розташований Київський слідчий ізолятор, з тримається ОСОБА_3 ..

На підставі викладеного, керуючись ст. 7, 9, 26, 537, 539, 372 КПК України, суд, -

постановив:

Клопотання засудженої ОСОБА_3 про звільнення покарання, призначеного вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 22.08.2023, зміненого ухвалою Київського апеляційного суду від 06.08.2025, залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її апеляційне оскарження.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд міста Києва протягом семи днів з дня її оголошення шляхом подання апеляційної скарги через Голосіївський районний суд м. Києва.

Суддя ОСОБА_1