Справа № 509/4444/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2025 року смт. Овідіополь

Овідіопольський?районний?суд?Одеської?області?у?складі:

головуючого?судді? ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000117 від 05.06.2025 року, по обвинуваченню

ОСОБА_3 , (анкетні данні - ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Глухів, Сумської області, громадянин України, не одружений, тимчасово не працевлаштований, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий) у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, суд,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до обвинувального акту, досудовим розслідуванням встановлено, що 06.05.2025, біля 13:00 години точний час досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи навпроти свого домоволодіння, за адресою: АДРЕСА_1 , під час виниклої сварки, діючи умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень невизначеного ступеню тяжкості, наніс громадянину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , правою рукою, в якій тримав металеву монтажку темного кольору, один удар в область голови, після якого, гр. ОСОБА_4 впав на землю.

В результаті зазначених протиправних дій ОСОБА_3 , потерпілому ОСОБА_4 спричинені тілесні ушкодження у вигляді забійної рани лобно-тім?яної ділянки справа, два садна в проекції правого колінного суглоба, синець правої кисті, синець правого плеча.

Синець та садна, спричинили незначні скороминучі наслідки тривалістю не більше 6 днів, тому за цим критерієм, згідно п.2.3.5. "Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень" (1995р.), як в сукупності так і кожне окремо, вони відносяться до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень. Забійна рана лобно-тім?яної ділянки справа, спричинила за собою розлад здоров?я терміном понад 6 днів, але не більше 21 дня (трьох тижнів), за цим критерієм, згідно п.2.3.3 "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995р.) відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`ю.

Таким чином, ОСОБА_3 , обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`ю.

Положеннями ч. 2 та ч. 3 ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

В обвинувальному акті прокурором викладено клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що підозрюваний беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до положень ч. 1 ст. 302 КПК України просить суд розглянути кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акта додано письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_3 , яка складена за участі захисника ОСОБА_5 , в якій ОСОБА_3 , зазначає, що свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, він беззаперечно визнає; згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами; йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини; згоден на розгляд обвинувального акта у спрощеному проваджені без проведення судового розгляду в судовому засіданні без його участі.

У вказаній заяві захисником підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваного, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.

Крім того, до обвинувального акта долучено письмову заяву потерпілого ОСОБА_4 про те, що він згодний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, ознайомлений з обмеженнями права на апеляційне оскарження та розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 07.10.2021 року у справі №166/361/19, стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване кримінальне правопорушення було учинене і обвинувачений є винним у вчиненні цього кримінального правопорушення.

Тобто, дотримуючись засад змагальності та виконуючи свій професійний обов`язок, передбачений ст. 92 КПК України, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

На підставі сукупності доказів, здобутих у ході досудового розслідування та досліджених судом, вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена поза розумним сумнівом.

Враховуючи викладене, а також те, що вимоги КПК України виконано, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, передбаченому ст. ст. 381-382 КПК України.

Вивчивши обвинувальний акт, долучені до нього додатки та матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 125 КК України, а саме: умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`ю.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують і обтяжують його покарання.

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченої, є щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 : раніше не судимий, не одружений, має постійне місце мешкання, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, суд прийшов до висновку, що необхідним та достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень буде призначення покарання у виді штрафу, в межах санкції ч.2 ст.125 КК України.

Витрати на проведення експертиз або залучення експерта відсутні.?

Запобіжний захід відносно обвинуваченої ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000117 не застосовувався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

За сукупності вищенаведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 125 КК України, у виді штрафу в розмірі 100 (сто) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_3 , попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 8, 9, 100, 118, 124, 368, 370, 373, 374, 381-382 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

Призначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання за ч. 2 ст. 125 КК України у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень (одна тисяча сімсот гривень).

Витрати на проведення експертиз або залучення експерта відсутні.?

Підстав для обрання запобіжного заходу суд не вбачає.

Цивільний позов не заявлений.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку суду не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати всім учасникам судового провадження.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Вирок суду може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання його копії, з урахуванням особливостей, передбачених ч. 1 ст. 394 КПК України.

Роз`яснити учасникам судового провадження, що вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 і 382 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Головуючий суддя ОСОБА_1