Справа №591/3263/25 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/236/25 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2025 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Суми заяви суддів Сумського апеляційного суду ОСОБА_2 та ОСОБА_4 про самовідвід у кримінальному провадженні № 591/3263/25 за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 10 квітня 2025,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 10 квітня 2025 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність службових осіб Окружної прокуратури міста Суми щодо невнесення відомостей до ЄРДР про вчинення злочину посадовою особою правоохоронного органу керівником Окружної прокуратури міста Суми ОСОБА_7 за ознаками ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 365, ч.3 ст. 382, 396 КК України; зобов`язання відповідальної особи Окружної прокуратури міста Суми: справу направити до ДБР м. Києва; надати витяг з ЄРДР, рух провадження, а також копію доручення прокурора органу досудового розслідування за ч. 7 ст. 214 КПК; зобов`язання керівника Окружної прокуратури міста Суми усунути порушення законодавства та бездіяльність щодо невиконання повноважень за ст. 13 ЗУ «Про прокуратуру»; встановлення контролю за ст. 535 КПК України.

На вказану ухвалу слідчого судді суду першої інстанції ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу.

До початку апеляційного розгляду суддями Сумського апеляційного суду ОСОБА_2 та ОСОБА_4 були заявлені самовідводи, які обґрунтовані тим, що ОСОБА_6 звернувся до Вищої ради правосуддя зі скаргою про порушення суддями ОСОБА_2 та ОСОБА_4 встановлених ст. 422 КПК строків розгляду поданих ним апеляційних скарг на ухвали слідчих суддів, і ця скарга до теперішнього часу не вирішена, а тому з метою унеможливлення будь-яких сумнівів у стороннього спостерігача (сторін кримінального провадження) в об`єктивності та неупередженості суддів під час розгляду даної апеляційної скарги, кримінальне провадження повинно бути передано на розгляд іншої колегії суддів.

До початку апеляційного розгляду ОСОБА_6 та прокурор ОСОБА_8 подали заяви, в яких просили розгляд заяв суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_4 про самовідвід проводити без їх участі.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає за можливе, розглянути заяви суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_4 про самовідвід без участі сторін, що узгоджується з вимогами ст. 405 КПК України. Тому, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши підстави для самовідводів, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити заяви суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_4 про самовідводи з таких підстав.

Згідно ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та законних інтересів незалежним і безстороннім судом, утвореним відповідно до закону, що також закріплено і в ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція), згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.

Відповідно положенню «Неупередженість» Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної ради ООН № 2006/23 від 27.07.2006, неупередженість є необхідною умовою належного виконання суддею своїх обов`язків, а у п. 2.5 цих принципів визначено, що об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Як зазначено у п. 12 Висновку № 1 (2001) КРЄС для Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінюваність суддів, при винесенні судових рішень, у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від будь-яких зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі.

Судова влада повинна користуватися довірою не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. Суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Аналізуючи зазначені вимоги закону, колегія суддів приходить до переконання, що головною метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти можливій упередженості судді (суддів) під час розгляду конкретної справи, запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді (суддів), оскільки кожна людина має право на справедливий і відкритий розгляд справи незалежним і безстороннім судом (ст. 6 Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод).

При розгляді поданих суддями ОСОБА_2 та ОСОБА_4 заяв про самовідвід встановлено, що дії цих суддів оскаржені заявником ОСОБА_6 до Вищої ради правосуддя шляхом подання дисциплінарної скарги і відповідно ст. 31, 49 п. 23-7 розділу III «Прикінцеві та перехідні положення» ЗУ «Про Вищу раду правосуддя» на запити члена ВРП суддями надавались письмові пояснення щодо поданої ОСОБА_6 скарги. Станом на даний час рішення за скаргою ОСОБА_6 не прийнято, а тому судді знаходяться у стані невизначеності під певним «тиском дисциплінарного провадження».

Подання ОСОБА_6 дисциплінарної скарги до ВРП про допущені суддями ОСОБА_2 та ОСОБА_4 порушення встановлених ст. 422 КПК строків розгляду його апеляційних скарг на ухвали слідчих суддів, не є тими безумовними обставинами, які напряму виключають участь цих суддів у кримінальному провадженні, але виходячи із засад ст. 6 Конвенції, якою визначено право кожного на справедливий розгляд справи незалежним і безстороннім судом, застосовуючи усталену судову практику ЄСПЛ щодо тлумачення понять «незалежний», «безсторонній» та щодо визначення суб`єктивного і об`єктивного критеріїв неупередженості (безсторонності), з метою виключення взагалі будь-яких можливих сумнівів як у ОСОБА_6 , так і у прокурора (стороннього спостерігача, сторін судового провадження) в об`єктивності та неупередженості судді-доповідача/суду, надання сторонам процесуальних гарантій щодо відсутності можливого зовнішнього тиску на колегію суддів під час апеляційного розгляду кримінального провадження, а також з метою виключення можливих очікуваних побоювань сторін кримінального провадження, що певний суддя був не безсторонній, незалежно від того, яке рішення може бути ухвалене, заяви суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_4 про самовідвід необхідно задовольнити.

Керуючись ст. 75, 81, 405 КПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Заяви суддів Сумського апеляційного суду ОСОБА_2 та ОСОБА_4 про самовідвід задовольнити, а матеріали кримінального провадження передати для повторного проведення автоматизованого розподілу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4