Справа № 183/4676/19
Провадження № 1-в/191/245/25
У Х В А Л А

іменем України

16 травня 2025 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання Державної установи «Синельниківська виправна колонія (№94)» ОСОБА_4 про приведення вироку відносно засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у відповідність з чинним законодавством, в порядку ст.ст. 537 539 КПК України ,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває клопотання Державної установи «Синельниківська виправна колонія (№94)» ОСОБА_4 про приведення вироку відносно засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у відповідність з чинним законодавством, в порядку ст.ст. 537 539 КПК України.

У судовому засіданні прокурор зазначив, що вважає за необхідне звільнити засудженого від покарань за вчинення крадіжок, де було усунуто караність діянь.

Суд, заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали долучені до клопотання, прийшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений за вироками:

03 червня 2024 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного йому покарання з випробуванням строком на два роки. На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

25 грудня 2024 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 185 КК України та якому призначено покарання: за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком 2 (два) роки; за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого основного покарання більш суворим основним покаранням - призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання призначеного цим вироком, більш суворим покаранням, призначеним за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03.06.2024 року призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років. За ч. 4 ст. 185 КК України ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні та призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03.06.2024 року, та остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком 6 (шість) років. Початок строку покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту фактичного затримання 29.10.2024 року. Зарахувати в строк відбування покарання, строк попереднього ув`язнення з моменту затримання, а саме з 29.10.2024 року по 25.12.2024 року включно. Згідно ст. 5 КК України, п. 4-1 ч. 1 ст.284 КПК України закрити кримінальне провадження №0000579 від 09.04.2020 за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. 3 ст.185 КК України. Матеріали кримінального провадження в цій частині передати уповноваженому органу для вирішення питання про притягнення до адміністративної відповідальності.

18 лютого 2025 року ухвалою Дніпровського апеляційного суду вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25.12.2024 року - скасовано в частині закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 185 КК України на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України. Кримінальне провадження в частині обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, за епізодом від 14.02.2020 року (сума шкоди 599,80 грн.), передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284, ст. 417 КПК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння. В іншій частині вирок суду першої інстанції - залишити без змін.

У судовому засіданні встановлено, що згідно вироку від 03 червня 2024 року Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_5 вчинив 25.01.2024 року крадіжку майна, вартість якого становила 2 529, 67 грн. що на момент вчинення правопорушення не перевищувало двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме менше 3028 грн. у 2024 році

Відповідно до п.2 ч.2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Згідно п.13 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

За загальним правилом, закріпленим у ч.2 ст.4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Відповідно до ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За змістом ч.1 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 р. № 3886-IX, який набрав чинності 09.08.2024 р., встановлено, що дії щодо чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (до 3028 грн. у 2024 році) є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст.51 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Таким чином, у зв`язку із декриміналізацією вчинених ОСОБА_5 діянь, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для звільнення засудженого від призначеного покарання за крадіжку майна, вартість якого на момент вчинення правопорушення не перевищувала двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян відповідно ст.51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за Законом України від 18.07.2024 р. № 3886-IX, який набрав чинності 09.08.2024 року.

Відповідно до положень ч.2 ст.74 КК України (в ред. ЗУ № 3886-ІХ від 18.07.2024 року) особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Звільнити засудженого ОСОБА_5 від призначеного вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03.06.2024 року покарання, за вчинення кримінального правопорушення скоєного у 2024 році на суму шкоди в розмірі 2 529, 67 грн. передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

З огляду на викладене, із вироку Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25.12.2024 року, підлягає виключенню застосування ч.4 ст.70, ст. 71 КК України.

Отже, суд зазначає, що звільнення ОСОБА_5 від призначеного покарання за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03.06.2024 року не звільняє його від подальшого відбування покарання, що було призначене вироком вироку Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25.12.2024 року.

Керуючись ст.537, 539 КПК України, ст.74 КК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання Державної установи «Синельниківська виправна колонія (№94)» ОСОБА_4 про приведення вироку відносно засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у відповідність з чинним законодавством, в порядку ст.ст. 537 539 КПК України, задовольнити частково.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від призначеного вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03.06.2024 року покарання, за вчинення кримінального правопорушення скоєного у 2024 році на суму шкоди в розмірі 2 529, 67 грн. передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Привести вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25.12.2024 року у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 р. №3886-IX, який набрав чинності 09.08.2024 року.

Вважати засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що відбуває покарання за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25.12.2024 року змінений на підставі ухвали Дніпровського апеляційного суду від 18.02.2025 року - за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком 2 (два) роки; за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки; за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого основного покарання більш суворим основним покаранням - призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років. Початок строку покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту фактичного затримання 29.10.2024 року. Зарахувати в строк відбування покарання, строк попереднього ув`язнення з моменту затримання, а саме з 29.10.2024 року по 25.12.2024 року включно. Кримінальне провадження в частині обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284, ст. 417 КПК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1