Справа № 296/9655/25
Вирок

Іменем України

01 вересня 2025 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000050 від 04.04.2025 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новоград-Волинський, Житомирської області, громадянин України, з середньо-технічною освітою, неодружений, не маючий на утриманні неповнолітніх дітей, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- вироком Корольовського районного суду м. Житомир від 06.09.2024 за ч. 1 ст. 296 КК України до покарання, що становить 17000 грн,

- ухвалою Корольовського районного суд м. Житомир від 27.11.2024 замінено несплачену суму штрафу на громадські роботи строком 240 годин,

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Вироком Корольовського районного суду м. Житомир від 06.09.2024 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України та призначено покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн.

Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомир від 27.11.2024 ОСОБА_3 замінено несплачену суму штрафу згідно вироку Корольовського районного суду м. Житомир від 06.09.2024 покаранням у виді 240 годин громадських робіт.

11.12.2024 ухвала суду від 27.11.2024 відносно засудженого ОСОБА_3 надійшла на виконання до Корольовського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Житомирській області і прийнята до виконання.

02.01.2025 працівниками Корольовського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Житомирській області, ОСОБА_3 ознайомлено з порядком та умовами відбування покарання у вигляді громадських робіт, попереджено про необхідність дотримання правил і обмежень, передбачених ст. 37 КВК України, відповідно до яких, засуджені особи зобов`язані: додержуватися встановлених відповідно до закону порядку і умов відбування покарання; сумлінно ставитися до праці; працювати на визначених для них об`єктах і відпрацьовувати встановлений судом строк громадських робіт; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; з`являтися за викликом до уповноваженого органу з питань пробації, а також попереджено про кримінальну відповідальність за ч. 2 ст. 389 КК України за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, про що відібрано підписку.

В цей же день Корольовським РВ філії ДУ «Центр пробації» в Житомирській області ОСОБА_3 видано направлення до КП «СККПО» ЖИР, що знаходиться за адресою: м. Житомир, пров. Козубського, 5, відповідно до якого він зобов`язаний з 03.01.2025 приступити до відбування покарання у виді громадських робіт.

ОСОБА_3 , будучи ознайомленим з порядком та умовами відбування покарання починаючи з 01.02.2025 діючи умисно, порушуючи порядок відбування покарання у вигляді громадських робіт, маючи умисел на ухилення від відбування покарання встановленого судом покарання у вигляді громадських робіт, достовірно знаючи про необхідність його відбування і будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ч. 2 ст. 389 КК України за ухилення від відбування покарання у вигляді громадських робіт, в КП «СККПО» ЖМР не приступив до виконання громадських робіт без поважних причин, та відпрацювавши всього станом на 26.08.2025 - 4 години з призначених 240 годин громадських робіт, чим допустив ухилення від покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, а саме: ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 2 ст. 389 КК України, як ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 в порядку ст. 302 КПК України надійшов до суду з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні, письмовою заявою підозрюваного, складеною в присутності захисника, та матеріалами досудового розслідування.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.

Зі змісту заяви підозрюваного ОСОБА_3 , яка була складена в присутності захисника - адвоката ОСОБА_4 , слідує, що останній беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а саме в ухиленні засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт, погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України, надав свою згоду на розгляд обвинувального акта без його участі у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до частин 2, 3 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Суд має право призначити розгляд у судовому засіданні обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку та викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, якщо визнає це за необхідне.

Враховуючи, що ОСОБА_3 обвинувачується в ухиленні засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт, не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згідний з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку, суд дійшов висновку щодо відсутності сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого та можливістю розгляду обвинувального акта в порядку, визначеному статтями 381, 382 КПК України.

При цьому, у відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України, в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали в їх сукупності, перевіривши встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються сторонами кримінального провадження, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 389 КК України, як ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого, є рецидив кримінальних правопорушень.

Визначаючи вид покарання, суд враховує роз`яснення, які викладені в п. 2 постанови пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», відповідно до яких із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом менш суворого покарання особам, які, зокрема, вперше вчинили злочини, особам які щиро розкаялись у вчиненому.

Санкція ч. 2 ст. 389 КК України передбачає альтернативні покарання у виді пробаційного нагляду та обмеження волі.

Приймаючи до уваги, що згідно з ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню інших кримінальних правопорушень, суд вважає доцільним застосувати до ОСОБА_3 покарання, не пов`язане з ізоляцією від суспільства.

З урахуванням обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, а також з врахуванням сукупності обставин, які характеризують особу винного, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді пробаційного нагляду строком на один рік.

На думку суду, саме таке покарання є необхідним й достатнім для виправлення ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 03.12.2024 у справі № 335/1211/23, стаття 72 КК України не передбачає прямого співвідношення громадських робіт та пробаційного нагляду. Таке співвідношення може бути проведено лише опосередковано через інші види покарань двома способами: за допомогою комплексного використання положень підпунктів г) і а-1) п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України; або з використанням положень пунктів 4 і 5 ч. 1 ст. 72 КК України.

За змістом п.п. 4, 5 ч. 1 ст. 72 КК України при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид, виходячи з такого їх співвідношення: одному дню обмеження волі або арешту відповідають вісім годин громадських робіт; одному дню обмеження волі відповідає один день пробаційного нагляду.

Отже, із зазначених положень вбачається, що одному дню пробаційного нагляду відповідають вісім годин громадських робіт.

За таких обставин, в порядку ст. 71 КК України суд вважає за необхідне до покарання за цим вироком повністю приєднати невідбуте покарання за вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 12.04.2021 (що складає 240 годин громадських робіт), виходячи із розрахунку, визначеному положеннями п.п. 4, 5 ч. 1 ст. 72 КК України, що одному дню пробаційного нагляду відповідає 8 годин громадських робіт.

Запобіжний захід у кримінальному провадженні не обирався, підстави для його застосування відсутні. Арешт на майно не накладався.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374, 381-382 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік.

На підставі статей 71, 72 КК України, до покарання за цим вироком повністю приєднати невідбуте покарання за вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 06.09.2024 та ухвалою від 27.11.2024 і призначити ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю вироків у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік 30 (тридцять) днів.

На підставі ст. 59-1 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Строк відбування покарання обчислювати з моменту постановки ОСОБА_3 на облік органом з питань пробації.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира протягом 30 днів з дня отримання його копії, з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України, вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України, копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадженн

Головуючий суддя ОСОБА_1