печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2025 року суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві у залі суду судове провадження за заявою захисника підозрюваного ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про відвід слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_6 у справі за клопотанням сторони кримінального провадження № 0000765 про продовження строку відсторонення підозрюваного ОСОБА_4 від посади,

УСТАНОВИВ:

У провадження судді ОСОБА_1 надійшла заява захисника підозрюваного ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про відвід слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_6 у справі за клопотанням сторони кримінального провадження № 0000765 про продовження строку відсторонення підозрюваного ОСОБА_4 від посади.

В обґрунтування заяви, захисник вказує на порушення встановленого ч. 3 ст. 35 КПК України порядку визначення слідчого судді, а відтак наявні підстави для відводу слідчого судді ОСОБА_6 від участі у розгляді даного клопотання, на підставі п. 5 ч. 1 ст. 75 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви про відвід.

Інші учасники в судове засідання не з`явилась, про місце і час розгляду заяви повідомлена у встановленому законом порядку.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті заяви у відсутність осіб, які не з`явились, на підставі наданих доказів.

Вивчивши заявлений відвід слідчому судді, заслухавши пояснення прокурора, дослідивши матеріали провадження, суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, приходить до наступного висновку.

Вичерпний перелік підстав, за наявності яких слідчий суддя безумовно підлягає відводу, визначений ст.ст. 75, 76 КПК України.

Суддя виконує свої професійні обов`язки незалежно, виходячи виключно з фактів, установлених на підставі власної оцінки доказів, розуміння закону, верховенства права, що є гарантією справедливого розгляду справи у суді, не зважаючи на будь-які зовнішні впливи, стимули, загрози, втручання або публічну критику.

Положеннями ст. 80 КПК України розкрито поняття заяви про відвід, а саме частиною 5 вказаної статті передбачено, що відвід повинен бути вмотивованим.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У заяві про відвід заявник висловив думку щодо порушення встановленого ч. 3 ст. 35 КПК України порядку визначення слідчого судді, проте вказане посилання на думку суду являється безпідставним, з огляду на наступне.

Частиною 3 статті 35 КПК України передбачено, що визначення судді (запасного судді, слідчого судді) або колегії суддів для конкретного судового провадження здійснюється автоматизованою системою документообігу суду під час реєстрації відповідних матеріалів, скарги, клопотання, заяви чи іншого процесуального документа за принципом вірогідності, який враховує кількість проваджень, що знаходяться на розгляді у суддів, заборону брати участь у перевірці вироків та ухвал для судді, який брав участь в ухваленні вироку або ухвали, про перевірку яких порушується питання, перебування суддів у відпустці, на лікарняному, у відрядженні та закінчення терміну їх повноважень. Після визначення судді (запасного судді, слідчого судді) або колегії суддів для конкретного судового провадження не допускається внесення змін до реєстраційних даних щодо цього провадження, а також видалення цих даних з автоматизованої системи документообігу суду, крім випадків, установлених законом.

Наряду з вказаним, з метою належної організації роботи суду з прийому та розгляду всіх видів клопотань органів досудового розслідування та клопотань інших учасників кримінального провадження, що узгоджується з приписами ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» і рішенням Зборів суддів Печерського районного суду м. Києва, та одночасно не суперечить вимогам кримінального процесуального законодавства, в суді затверджено графік чергування слідчих суддів, з урахуванням якого здійснюється розподіл вказаної категорії справ, відтак доводи адвоката, щодо порушення правил авторозподілу даного клопотання, не знайшло свого підтвердження.

Наряду з вказаним, під час судового розгляду даної заяви за наданими матеріалами також не встановлено наявність певної особистої заінтересованості судді, прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін при розгляді клопотання про продовження строку відсторонення підозрюваного ОСОБА_4 від посади.

Так, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки ,що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Зазначену позицію Європейського суду підтримав і Верховний Суд України у справі №5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01.03.2012 року, у справі №5-15п12).

Таким чином, суддя вважає, що заявником на даній стадії кримінального провадження, в силу принципу змагальності сторін, не доведено обґрунтованості заявленого відводу та не доведено упередженості слідчого судді ОСОБА_6 , що унеможливлювало б постановлення ним об`єктивного судового рішення, та як наслідок встановлено, що підстави, визначені КПК України, для відводу слідчого судді відсутні.

Керуючись ст. ст. 1-35, 75, 76, 80, 81, 309, 395 КПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

Заяву залишити без задоволення.

Ухвала судді не підлягає оскарженню.

Суддя ОСОБА_1