печерський районний суд міста києва
Справа № 757/8774/25-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2025 року Печерський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Києві клопотання прокурора Печерської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000021 від 07.01.2025 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Київ, українки, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , не адвоката, не депутата, раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Печерського районного суду міста Києва перебуває кримінальне провадження за №0000021 від 07.01.2025 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

У судовому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу відносно обвинуваченій у виді тримання під вартою, оскільки строк запобіжного заходу закінчується, а ризики, передбачені п.п.1 - 5 ч.1 ст.177 КПК України, які були враховані під час обрання та продовження строку дії запобіжного заходу не змінилися. Метою продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання обвинуваченою ОСОБА_4 , покладених на неї процесуальних обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, а також запобігання спробам переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто в межах вказаного кримінального провадження існують ризики передбачені ст. 177 КПК України.

Наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України переховування від суду обґрунтовується тим, що обвинувачена, усвідомлюючи тяжкість вчиненого злочину може переховуватись від суду, з метою уникнення відповідальності.

Наявність ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України обгрунтовує тим, що оскільки матеріали кримінального провадження відкриті сторонам. З матеріалів кримінального провадження ій стало відомо анкетні відомості свідків вчинення кримінального правопорушення у тому числі понятих, що вказує на те, що існує ризик впливу обвинуваченої на вказаних осіб шляхом погроз, умовляння, залякування чи підкупу з метою зміни чи дачі неправдивих показів такими особами.

Щодо наявності ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України зазначає, що тому як ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, вчиненого із застосуванням насильства, а також у стані алкогольного сп`яніння, демонструє агресивну поведінку до оточуючих, а отже до суспільства в цілому.

Таким чином, більш м`який запобіжний захід, не зможе запобігти зазначеним ризикам та забезпечити завдання кримінального провадження.

В судовому засіданні прокурор підтримала вказане клопотання, просила його задовольнити з підстав у ньому зазначених.

Захисник обвинуваченої - адвокат ОСОБА_5 заперечив про продовження строку тримання під вартою, просив змінити запобіжний захід на домашній арешт.

Обвинувачена підтримала позицію свого захисника.

Вислухавши позиції учасників процесу, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора про продовження обвинуваченій строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Відповідно до ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

З клопотання та додатків до нього вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, що спричинило смерть потерпілого, а саме у вчиненні злочину пов`язаний з домашнім насильством, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, які будуть досліджуватись під час судового розгляду.

Вирішуючи клопотання прокурора, суд враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене в національному законодавстві, водночас згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04) , пункт 32 рішення у справі «Fox, Campbell and Hartley v. The United Kingdom» від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86).

Суд враховує положення статей 368, 369, 371, 374 КПК України, змістом яких передбачено, що надання оцінки доказів у справі відбувається в нарадчій кімнаті на стадії постановлення вироку. Зазначене свідчить про те, що суд на стадії підготовчого судового засідання не може робити висновок щодо «обґрунтованості підозри» шляхом надання оцінки всіх доказів у справі, а повинен виходити з поняття наявності відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення, що узгоджується з висновками Європейського суду з прав людини. Цими відомостями, на думку суду, є висунуте в передбаченому законом порядку обвинувачення, яке є предметом дослідження суду наразі.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Оцінюючи існування наведених прокурором ризиків, суд приходить до висновку, що стороною обвинувачення у повній мірі доведена висока ступінь ймовірності можливих спроб обвинуваченої вчинити дії, передбачені п.п. 1,3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці неодноразово підкреслював, що тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

З урахуванням зазначеного, суд доходить висновку, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, зокрема, у вигляді домашнього арешту, враховуючи стадію судового провадження, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченої та запобігти встановленим ризикам.

Враховуючи фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, суд доходить до обґрунтованого переконання, що загальносуспільний інтерес переважає інтереси обвинуваченої на особисту свободу, а тому в даному випадку запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, як захід процесуального примусу, є виправданим.

Частиною 1 статті 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Суд, оцінюючи суспільну небезпечність кримінального правопорушення, яке інкримінується обвинуваченій ОСОБА_4 , особу обвинуваченої, яка обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, також тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання винуватості є достатньою та співрозмірною для продовження строку дії відносно обвинуваченої запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

За таких обставин суд вважає за необхідне продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_4 строком на 60 днів, тобто до 22 червня 2025 року.

Крім того, згідно з ч.4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні зокрема щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Враховуючи дану норму кримінального процесуального закону, конкретні обставини вчинення інкримінованого обвинуваченій діянь та тяжкість правопорушення, у якому обвинувачується ОСОБА_6 , (тяжкий злочин), дані про особу, її майновий стан та обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення із застосуванням насильства, злочин, який спричинив загибель людини, суд не знаходить підстав для визначення розміру застави обвинуваченій при продовженні строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи наведене і керуючись ст.ст. 176-178, 183, 193-194, 331 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Продовжити у кримінальному провадженні №0000021 від 07.01.2025, запобіжний захід у виді тримання під вартою, відносно обвинуваченої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 днів, тобто до 22 червня 2025 року.

При обранні запобіжного заходу розмір застави відносно обвинуваченої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не визначати.

Утримувати обвинувачену ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в Державній установі «Київський слідчий ізолятор».

Ухвала в частині обрання запобіжного заходу може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1