Справа № 351/642/25
Номер провадження №1-кс/351/171/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2025 року м. Снятин

Слідчий суддя Снятинського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1

за участі: помічника судді ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання заступника начальника слідчого відділення поліції №1 (м. Снятин)Коломийського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області капітана поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.04.2025 під №0000069 за ознаками ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 361, ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Заступник начальника СВ відділення поліції № 1 (м. Снятин) Коломийського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області капітан поліції ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № №0000069від 23.04.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 361, ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 185 КК України звернувся до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на майно.

В обґрунтування клопотання зазначено, що 22.04.2025 до відділення поліції № 1 (м. Снятин) Коломийського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області звернувся директор ПП «Аронія» ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жит. м. Снятин, Коломийського району, який повідомив, що 22.04.2025 невідома особа, у результаті шахрайських дій із втручанням в роботу інформаційних систем, трьома транзакціями здійснила переказ грошових коштів у загальній сумі 1 496 931 гривень на банківські рахунки НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , чим завдала потерпілому шкоди в особливо великих розмірах.

Відомості вказаного кримінального правопорушення 23.04.2025 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000069 за ознаками злочину, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України, ознаки злочину у вказаному кримінальному провадженні у ході проведення досудового розслідування перекваліфіковано на ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 361, ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 185 КК України.

Допитаний в якості представника потерпілого ПП «Аронія» ОСОБА_4 повідомив, що у користуванні та розпоряджанні вказаного підприємства наявний банківський рахунок НОМЕР_3 , що відкритий в АТ «БІЗБАНК».

22.04.2025 приблизно о 13:56 год. ОСОБА_4 надійшло у соціальній мережі «Telegram» повідомлення від головного бухгалтера ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жит. с. Стецева Снятинської ТГ Коломийського району, в якому остання вказала, що під час проведення організаційної роботи, використовуючи ноутбук марки «Fujitsu», екран пристрою різко потемнів та завис, а курсор миші самовільно рухався по екрані, при цьому будь-яких дій із клавіатурою чи курсором остання не здійснювала.

В подальшому встановлено, що з банківського рахунку ПП «Аронія» було переведено грошові кошти у сумі 498 609 (чотириста дев`яносто вісім тисяч шістсот дев`ять) гривень і 499 760 (чотириста дев`яносто дев`ять тисяч сімсот шістдесят) гривень на банківський рахунок НОМЕР_1 , який відкрито в АТ КБ «Приватбанк» на ФОП ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . На кошти, які було переказано шляхом несанкціонованих операцій на зазначений вище рахунок, ухвалою Снятинського районного суду накладено арешт.

У зв`язку із вище зазначеним ОСОБА_6 29.04.2025 з метою розблокування свого рахунку та подальшого зняття коштів прибув до відділення банку АТ КБ «Приват Банк», яке розміщене на провулку Музейний, 10 у м. Київ, де написав відповідну заявку.

Таким чином, у ході проведення досудового розслідування отримано відомості, які вказують, що до вчинення вказаних злочинів може бути причетним громадянин ОСОБА_6 , який являється фізичною особою підприємцем, на банківський рахунок якого надійшли кошти з рахунку ПП «Аронія». Встановлено, що ОСОБА_6 тимчасово проживає в приміщенні №3 на 9 поверсі будинку, який знаходиться по АДРЕСА_1 , де облаштовано кімнати для проживання внутрішньо переміщених осіб.

29.04.2025 за місцем проживання ОСОБА_6 , а саме в приміщенні №3 на 9 поверсі будинку, який знаходиться по АДРЕСА_1 , де облаштовано кімнати для проживання внутрішньо переміщених осіб проведено огляд, в ході якого ОСОБА_6 видав свій мобільний телефон марки Iphone 11 з сім картою оператора мобільного зв`язку абонентський номер НОМЕР_4 , а також 3 банківській карти АТ КБ «Приват Банк» за номерами : НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 .

При цьому у ході проведення огляду місця події проведено огляд мобільного телефону, під час якого виявлено кілька месенджерів із повідомленнями, які мають відношення до вчинення злочинів, у яких проводиться досудове розслідування. Окрім цього на мобільному пристрої наявні і інші дані, які потребують додаткового вивчення, з метою отримання інформації про обставини вчинення злочинів, та осіб, які до цього можуть бути причетними. Банківські карти, які вилучено при огляді також мають значення для кримінального провадження, а саме для встановлення фактів їх використання для проведення переказів на інші рахунки.

Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

30 квітня 2025 речі та об`єкти, які вилучено у ході проведення огляду місця події за місцем проживання ОСОБА_6 було визнано речовими доказами у кримінальному провадженні на підставі ст. 98 КПК України.

В ч. 1 ст. 170 Кримінального процесуального Кодексу України зазначено, що арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, суть якого полягає у тимчасовому позбавленні підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом поряду. Відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України арешт майна може також передбачити заборону, для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатись будь яким чином та використовувати його.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 Кримінального процесуального Кодексу України вказано, що арешт майна допускається з метою забезпечення:1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Слідчий зазначає,що арешт майна є необхідним заходом забезпечення кримінального провадження, оскільки існують реальні підстави вважати, що вище перераховане вилучене майно маже бути знищене, пошкоджене або втрачене.

На підставі наведеного, слідчий просить накласти арешт на вилучені 29.04.2025 під час огляду приміщенні №3 на 9 поверсі будинку, який знаходиться по АДРЕСА_1 , де облаштовано кімнати для проживання внутрішньо переміщених осіб, у якому тимчасово проживає ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 речі та об`єкти а саме мобільний телефон марки Iphone 11 з сім картою оператора мобільного зв`язку абонентський номер НОМЕР_4 , а також 3 банківській карти АТ КБ «Приват Банк» за номерами : НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , з метою збереження речових доказів, запобігання можливості їх приховування, розпоряджання, користування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Заступник начальника СВ подав до суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності, просив клопотання задоволити.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих дій (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, суд вважає клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення з наступних підстав.

Строки досудового розслідування ще не закінчились.

Згідно з ч.2 ст.170 КПК України арешт на майно накладається, в тому числі, з метою збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п.1 ч.2 цієї статті арешт накладається на майно будь-якої фізичної чи юридичної особи за наявності підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним в ст. 98 КПК України.

Дане клопотання підтверджується наступними доказами: Витягом із ЄРДР№ №0000069від 22 .04.2025за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 185 та ч.2 ст. 361 КК України; Протоколом огляду місця події від 29.04.2025р., Протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 29.04.2025р., Протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 29.04.2025р., Протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 29.04.2025р., копією заяви ОСОБА_6 адресовану на ім`я голови правління АТ КБ ПриватБанк про закриття погточного рахунку та перерахування коштів від 29.04.2025р.,Постановою про визнання предметів речовими доказами та передачу їх на зберігання від 30.04.2025р.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у випадках, якщо існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, відчуження майна.

Враховуючи доводи клопотання слідчого та надані докази, слідчий суддя приходить до висновку про достатність підстав для накладення арешту на речові докази: мобільний телефон марки Iphone 11 з сім картою оператора мобільного зв`язку абонентський номер НОМЕР_4 , а також 3 банківській карти АТ КБ «Приват Банк» за номерами : НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 .

Отже відповідно до ст.98 КПК вищевказаний речовий доказ являється речовим доказом у даному кримінальному провадженні, що має безпосереднє відношення до кримінального провадження, для подальшого проведення додаткових оглядів, відповідних експертиз у кримінальному провадженні, а іншими способами їх довести неможливо.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 159-166, 309 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задоволити.

Накласти арешт на вилучені 29.04.2025 під час огляду приміщенні №3 на 9 поверсі будинку, який знаходиться по АДРЕСА_1 , де облаштовано кімнати для проживання внутрішньо переміщених осіб, у якому тимчасово проживає ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 речі та об`єкти а саме мобільний телефон марки Iphone 11 з сім картою оператора мобільного зв`язку абонентський номер НОМЕР_4 , а також 3 банківські карти АТ КБ «Приват Банк» за номерами: НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , з метою збереження речових доказів, запобігання можливості їх приховування, розпоряджання, користування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Ухвала суду може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_9