УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.07.2025 Справа №607/14197/25 Провадження №1-кс/607/3938/2025

м. Тернопіль

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника-адвоката ОСОБА_5 , в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області розглянувши клопотання прокурора Спеціалізованої екологічної прокуратури Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання у кримінальному провадженні № 0000088 від 09.07.2024, щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Карцаг, Угорщина, громадянина України, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , неодруженого, має на утриманні одну неповнолітню дитину, приватного підприємця, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 209, ч. 3 ст. 240 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження № 0000088 від 09.07.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 209, ч. 3 ст. 240 КК України, звернувся до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання щодо підозрюваного ОСОБА_4 .

Клопотання мотивоване тим, що слідчим управлінням ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному проваджені № 0000088 від 09.07.2024 за підозрою ОСОБА_4 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 240, ч. 1 ст. 209 КК України та ОСОБА_6 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 240 КК України.

Прокурор зазначає, у кримінальному провадженні № 0000021 від 04.04.2024 наявна обґрунтована підозра щодо вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 209, ч. 3 ст. 240 КК України, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

10.01.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 240 КК України.

16.01.2025 слідчим суддею Тернопільського міськрайонного суду, ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строком дії до 23:59 год. 09.03.2025 за забороною залишати житло по місцю проживання за адресою: АДРЕСА_2 з 22 год. 00 хв. по 07 год. 00 хв. наступної доби із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст.194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою;

- не відлучатися із Тернопільської області без дозволу слідчого чи прокурора;

- утримуватися від спілкування з ОСОБА_6 ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

06.03.2025 слідчим суддею Тернопільського міськрайонного суду, ОСОБА_4 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, строком дії до 23:59 год. 06.05.2025 за забороною залишати житло по місцю проживання за адресою: АДРЕСА_2 з 22 год. 00 хв. по 07 год. 00 хв. наступної доби із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст.194 КПК України.

05.05.2025 слідчим суддею Тернопільського міськрайонного суду, ОСОБА_4 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, строком дії до 05.07.2025 за забороною залишати житло по місцю проживання за адресою: АДРЕСА_2 з 22 год. 00 хв. по 07 год. 00 хв. наступної доби із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст.194 КПК України.

19.06.2025 ОСОБА_4 повідомлено про нову підозру у незаконному видобуванні корисних копалин загальнодержавного значення, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 240 КК України та легалізації (відмиванні) майна, одержаного злочинним шляхом, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 209 КК України.

Прокурор зауважує, що сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Враховуючи наведене, із урахуванням здобутих на даний час в ході досудового розслідування даних, особи підозрюваного, в органу досудового розслідування виникла необхідність у обрані запобіжного заходу у вигляді особового зобов`язання, відносно ОСОБА_4 , оскільки його не обрання не забезпечить належної його поведінки та виконання ним процесуальних обов`язків.

Так, підставами обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 є те, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, що передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років

Метою обрання стосовно ОСОБА_4 запобіжного заходу, у вигляді особового зобов`язання є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам передбаченим ст.177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідка, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Крім того, в ході досудового розслідування у даному кримінальному провадженні стороні захисту повідомлено, що досудове розслідування завершено, а зібрані під час розслідування докази є достатніми для складання обвинувального акту.

З урахуванням наведеного, з метою забезпечення належної поведінки підозрюваного, запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, з метою створення необхідних умов для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, швидкого, повного та неупередженого здійснення досудового розслідування, прокурор просить клопотання задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою; не відлучатися із Тернопільської області без дозволу слідчого чи прокурора; утримуватися від спілкування з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав подане клопотання та просив задовольнити.

Захисник підозрюваного ОСОБА_4 ОСОБА_5 у судовому засіданні з приводу задоволення клопотання заперечив та зазначив, що строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні закінчується 10.07.2025, а досудове розслідування завершене відповідно до 290 КПК України, відтак прокурор не може звертатись до суду із клопотанням про застосування до підозрюваного запобіжного заходу. Окрім цього, ризики зазначені прокурором у клопотанні не доведенні належними та достатніми доказами. Натомість підозрюваний ОСОБА_4 не порушував раніше застосованого щодо нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та належним чином виконував усі покладені на нього обов`язки. З огляду на викладене просив відмовити у задоволенні.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав позицію захисника. Водночас зазначив, що якщо слідчий суддя прийде до переконання про необхідність застосування щодо нього запобіжного заходу, то просив не покладати на нього обов`язки не відлучатися із Тернопільської області без дозволу слідчого чи прокурора та здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, оскільки для здійснення підприємницької діяльності, йому необхідно періодично покидати межі Тернопільської області. Окрім цього, його матір хворіє, у зв`язку із чим він бажає відвезти її у Польщу на консультацію. Також він має намір поїхати закордон у робочих цілях, для відвідування виставок. При цьому зауважив, що строк дії попереднього запобіжного заходу закінчився 05.07.2025, а 08.07.2025 він забрав з міграційних органів свій закордонний паспорт, який перебував там на зберіганні. Водночас, жодних дій направлених на переховування він органів досудового розслідування чи суду він не вчиняв.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими сторони обґрунтовують свою позицію, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання, репутацію та майновий стан , наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого, розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини , ризик продовження чи повторення протиправної поведінки (ч. 1 ст. 178 КПК України).

Як вбачається з ст. 176 КПК України особисте зобов`язання є найбільш м`яким запобіжним заходом.

Виходячи зі змісту ст.179 цього ж Кодексу особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу. Підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб

Слідчим суддею встановлено, що групою слідчих у складі слідчих слідчого управління ГУНІ в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000088 від 09.07.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 209, ч. 3 ст. 240 КК України.

В ході здійснення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні 10.01.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 240 КК України, тобто у незаконному видобуванні корисних копалин загальнодержавного значення, за попередньою змовою групою осіб.

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16.01.2025 до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту, із забороною залишати житло по місцю проживання за адресою: АДРЕСА_2 , з 22 год. 00 хв. по 07 год. 00 хв. наступної доби та покладено обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

-прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою;

-не відлучатися із Тернопільської області без дозволу слідчого чи прокурора;

-утримуватися від спілкування з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали встановлено до 23:59 год. 09.03.2025.

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06.03.2025, продовжено підозрюваному ОСОБА_4 строк запобіжного заходу у виді домашнього арешту із забороною залишати житло за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 в період часу з 22 год. 00 хв. по 07 год. 00 хв. наступної доби та продовжено строк дії покладених на ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, строком до 06.05.2025.

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05.05.2025, продовжено підозрюваному ОСОБА_4 строк запобіжного заходу у виді домашнього арешту із забороною залишати житло за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 в період часу з 22 год. 00 хв. по 07 год. 00 хв. наступної доби та продовжено строк дії покладених на ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, строком до 23 год. 59 хв. 05.07.2025.

19.06.2025 ОСОБА_4 повідомлено про нову підозру у незаконному видобуванні корисних копалин загальнодержавного значення, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 240 КК України та легалізації (відмиванні) майна, одержаного злочинним шляхом, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 209 КК України.

Так, частиною 6 ст. 181 КПК України передбачено, що сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

У зв`язку із тим, що шестимісячний строк тримання підозрюваного ОСОБА_4 під домашнім арештом під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні закінчився 05.07.2025, у органу досудового розслідування виникла необхідність у обранні стосовно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, оскільки ризики передбачені ст.177 КПК України не зменшилися та продовжують існувати.

На думку слідчого судді, обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_4 та його можливу причетність до вчинених кримінальних правопорушень свідчать долучені до клопотання матеріали кримінального провадження у їх сукупності, а саме: рапорт начальника 8-го відділу управління стратегічних розслідувань у Тернопільській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України ОСОБА_9 від 08.07.2024; дозвіл на спеціальне водокористування № 34/ТП/49д-22 від 20.05.2022; лист Державної служби геології на надр України № 6248/03-4/2-24 від 02.10.2024; лист Державної служби геології на надр України № 6412/02-1/2-24 від 09.10.2024; договір оренди нежитлових приміщень від 01.01.2024; лист № 93/5/5/11-25 від 06.01.2025; лист № 5677/03-4/2-24 від 10.09.2024; протокол обшуку приміщень ТзОВ «Санаторій «Веселка» від 20.12.2024; протоколи огляду речових доказів від 24.12.2024, 26.12.2024; лист Державної служби геології на надр України № 2520/02-4/2-25 від 01.04.2025; розрахунки розміру збитків заподіяних державі внаслідок самовільного користування надрами від 26.03.2025.

Надаючи оцінку наведеним доказам про обґрунтованість підозри, слідчий суддя зважає на практику Європейського суду з прав людини, згідно якої, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Зокрема, слідчий суддя, бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у п. 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення».

Відповідно до ч. 1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Прокурор, звертаючись з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання та при розгляді клопотання довів наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 209, ч. 3 ст. 240 КК України.

Окрім наявної обґрунтованої підозри, слідчий суддя вважає, на даний час існують ризики зазначенні у клопотанні прокурора, а саме, що підозрюваний може: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні.

Так, ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні у томі числі тяжкого кримінального правопорушення, за який законом передбачена міра покарання у виді позбавлення волі, на строк від трьох до шести років, з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до двох років та з конфіскацією майна. Слідчий суддя вважає, що зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від суду. Таке твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, висловленою у справі «Ілійков проти Болгарії» (рішення від 26.07.2001), де Суд зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Відтак слідчий суддя погоджується з доводами сторони обвинувачення, що такий ризик, має місце у даному випадку та усвідомлюючи тяжкість вчиненого злочину і розмір покарання, з метою уникнення відповідальності ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Також, слідчий суддя вважає, що доведеним існування ризику впливу на свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, так як згідно зі ст. 23 КПК України доказове значення матимуть показання цих осіб, отримані безпосередньо судом саме під час судового розгляду кримінального провадження, відтак на думку слідчого судді підозрюваний може чинити тиск, а також схиляти свідків та інших підозрюваних до дачі неправдивих показів на свою користь, відмови від участі у кримінальному провадженні, а також узгоджувати з ними їх подальші дії, з метою уникнення кримінальної відповідальності, що негативним чином впливатиме на їх намір та можливість давати правдиві і послідовні показання у ході досудового розслідування та можливого судового розгляду.

Разом з тим слідчий суддя вважає, що посилання прокурора у клопотанні та у судовому засіданні на ризик, що підозрюваний ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, є недоведеним, так як останній не вказує, які конкретні дії підозрюваного вказують на наявність цього ризику та не надають доказів на підтвердження таких обставин.

Окрім цього, існування ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, не було також встановлено і ухвалою слідчого судді за наслідками розгляду клопотання про продовження тримання підозрюваного ОСОБА_4 під домашнім арештом.

Зважаючи на викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що органом досудового розслідування належним чином підтверджено у клопотанні та доведено в судовому засіданні прокурором наявність ризиків, передбаченого п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, та є усі підстави для застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у відповідності до вимог ст. 177 КПК України.

Вивченням особи підозрюваного ОСОБА_4 з`ясовано, що останній уродженець м. Карцаг, Угорщина, громадянин України, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , неодружений, має на утриманні одну неповнолітню дитину, приватний підприємець, раніше не судимий.

Встановлено, що ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02.05.2025 у справі № 607/8897/25, строк досудового розслідування у кримінальному провадження № 0000088 від 09.07.2024 за підозрою ОСОБА_4 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 240 КК України продовжено до шести місяців.

Разом з тим, 23.06.2025 прокурором у даному кримінальному провадженні визнано зібрані під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000088 від 09.07.2024 докази достатніми для складання обвинувального акту та доручено слідчому повідомити підозрюваних та їх захисників про завершення досудового розслідування, надавши їм доступ до матеріалів досудового розслідування, в порядку ст. 290 КПК України.

23.06.2025 старшим слідчим СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_10 , в порядку ст. 290 КПК України, сторонам кримінального провадження № 0000088 від 09.07.2024 повідомлено про завершення досудового розслідування та надано доступ до матеріалів досудового розслідування.

Слідчий суддя не бере до уваги доводи захисника підозрюваного з приводу того, що строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні закінчується 10.07.2025, а досудове розслідування завершене відповідно до 290 КПК України, відтак прокурор не може звертатись до суду із клопотанням про застосування до підозрюваного запобіжного заходу, та зауважує, що згідно з п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотання про закриття кримінального провадження.

З аналізу даної норми кримінального процесуального закону вбачається, що закон пов`язує закінчення досудового розслідування саме з постановленням процесуального рішення постанови про закриття кримінального провадження, або вчиненням комплексу процесуальних дій, пов`язаних з направленням до суду обвинувального акту чи відповідного клопотання.

За приписами ч. 1 ст. 290 КПК України, визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акта, прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний повідомити підозрюваному, його захиснику про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

Таким чином, поняття «завершення» є проміжним етапом досудового розслідування, і пов`язується з фактом відкриття матеріалів досудового розслідування підозрюваному, його захиснику, законному представнику, захиснику особи та іншим особам відповідно до положень ст. 290 КПК України, в той час як кінцевим моментом строку досудового розслідування є його закінчення, як це передбачено у ст. 219 КПК України, яке не має точок дотику із завершенням досудового розслідування. При цьому законодавчі обмеження на проведення слідчих (розшукових) дій стосуються саме закінчення, а не завершення досудового розслідування (Постанова Верховного Суду від 17.02.2017 у справі №344/6630/17).

З огляду на викладене, незважаючи на те, що на даний час кримінальне провадження № 0000088 від 09.07.2024 перебуває на стадії ознайомлення із матеріалами досудового розслідування в порядку ст. 290 КПК України, досудове розслідування у ньому не закінчене, а відтак прокурор не позбавлений можливості звертатись до слідчого судді із клопотаннями, у томі числі і про застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 219 КПК України строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження, а також строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею, крім дня прийняття відповідної постанови та дня повідомлення підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

Зважаючи на наведене вище, за наслідками встановлених обставин за результатами розгляду клопотання, враховуючи особу підозрюваного ОСОБА_4 , приходжу до висновку, що запобіжний захід у виді особистого зобов`язання забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та попередить вчинення ним дій, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, а тому клопотання прокурора підлягає до задоволення частково.

Так, на виконання вимог ч. 5 ст. 194 КПК України слідчий суддя покладає на підозрюваного обов`язки, визначені даною нормою закону. При визначенні обсягу таких обов`язків слідчий суддя вважає, що визначені у клопотанні обов`язки є частково достатніми для забезпечення належної поведінки ОСОБА_4 .

Зокрема, враховуючи особу підозрюваного ОСОБА_4 , а саме те, що останній є приватним підприємцем і для здійснення підприємницької діяльності, останньому необхідно періодично покидати межі Тернопільської області, а також процесуальну поведінку підозрюваного, який за період застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, належним виконував усі покладені на нього обов`язки слідчий суддя приходить до переконання про можливість не покладання на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язку не відлучатися із Тернопільської області без дозволу слідчого чи прокурора.

Поряд з цим слідчий суддя не бере до уваги доводи підозрюваного ОСОБА_4 з приводу того, що його матір хворіє, у зв`язку із чим потребує консультації закордонних лікарів, оскільки на підтвердження таких обставин не долучено до матеріалів справи жодних доказів. Як і не надано доказів того, що таку консультацію не можливо отримати у лікарів на території України. З огляду на викладене слідчий суддя не вбачає підстав для не покладання на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язку здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 193, 194, 199, 205, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Спеціалізованої екологічної прокуратури Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання щодо підозрюваного ОСОБА_4 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язки передбачені статтею 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою;

- утримуватися від спілкування з підозрюваним ОСОБА_6 , та свідками ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ;

- дати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

В іншій частині клопотання відмовити.

Встановити строк дії ухвали в частині покладення на підозрюваного обов`язків до 23 год. 59 хв. 09.09.2025.

Попередити підозрюваного ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на слідчого у даному кримінальному провадженні.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали вручити підозрюваному ОСОБА_4 , та прокурору.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено 14.07.2025 о 13 год. 30 хв.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської областіОСОБА_1