Справа № 738/1307/25
№ провадження 1-кп/738/124/2025
Ухвала

21 липня 2025 року місто Мена Чернігівської області

Менський районний суд Чернігівської області в складі судді ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_2 про повернення обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0000453, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 листопада 2020 року стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянство України, одруженого, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше несудимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 286 КК України,

за участю:
секретаря судового засіданняОСОБА_4 ,
учасників судового провадження:
прокурораОСОБА_5 ,
захисникаОСОБА_2 ,
обвинуваченогоОСОБА_3 ,

встановив:

1.Хронологія судового провадження.

16 червня 2025 року з Корюківської окружної прокуратури до Менського районного суду Чернігівської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000453 (том 1 арк. с. 1).

16 червня 2025 року Менський районний суд Чернігівської області постановив ухвалу про призначення підготовчого судового засідання (том 1 арк. с. 18).

17 липня 2025 року, в підготовчому судовому засіданні, захисник подав до суду клопотання про повернення обвинувального акта прокурору. Захисник вважає, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 не відповідає вимогам КПК України, оскільки в обвинувальному акті не зазначені відомостей про іншого водія, який має будити обвинуваченим, тому і обвинувачення щодо ОСОБА_3 є неконкретним. Захисник просив повернути обвинувальний акт прокурору.

2.Суть питання, що вирішується ухвалою.

Ухвалою вирішується клопотання захисника про повернення обвинувального акта прокурору.

3.Виклад позиції учасників судового провадження.

Обвинувачений та захисник підтримали клопотання захисника про повернення обвинувального акта прокурору, посилаючись на обставини, викладені у клопотанні.

Прокурор заперечував проти клопотання захисника, вважає, що обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України.

4.Мотиви, з яких суд виходить при постановленні ухвали і положення закону, яким він керується.

16 червня 2025 року з Корюківської окружної прокуратури до Менського районного суду Чернігівської області надійшов обвинувальний акт, згідно із яким ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 286 КК України.

Сторона захисту вважає, що обвинувальний акт не відповідає вимогам пунктів 2, 3, 5 частини другої статті 291 КПК України, тому підлягає поверненню прокурору.

Суд дійшов висновку, що клопотання сторони захисту про повернення обвинувального акта прокурору не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог пункту 3 частини третьої статті 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Вимоги до обвинувального акта викладені у статті 291 КПК України, отже обвинувальний акт може бути повернутим прокурору лише з мотивів його невідповідності вимогам вказаної статті.

Так, відповідно до положень частини другої статті 291 КПК України, обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 8-1) розмір пропонованої винагороди викривачу; 9) дату та місце його складення та затвердження.

Повернення обвинувального акта прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акта вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Зі змісту обвинувального акта вбачається, що слідчий при складанні, а прокурор при перевірці та затвердженні обвинувального акту дотримались вищевказаних вимог кримінального процесуального закону, а сам обвинувальний акт цілком відповідає вимогам, установленим у статті 291 КПК України.

Так, обвинувальний акт, у відповідності до частини третьої статті 291 КПК України, підписаний слідчим та прокурором, який його затверджував.

Обвинувальний акт містить анкетні відомості про обвинуваченого та потерпілого, що свідчить про дотримання вимог пунктів 2, 3 частини другої статті 291 КПК України.

До обвинувального акта, як це передбачено в частині четвертій статті 291 КПК України, додано реєстр матеріалів досудового розслідування та розписка підозрюваного і захисника про отримання копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування.

Щодо посилання сторони захисту на те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам пункту 5 частини другої статті 291 КПК України, суд зазначає, що викладення формулювання обвинувачення може бути предметом оцінки суду лише під час судового розгляду кримінального провадження, який згідно з вимогами статті 337 КПК України, здійснюється лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

У постанові Касаційного кримінального суду у складі Верховного суду від 03 липня 2019 року (справа № 273/1053/17) зроблено висновок, за яким кримінальний процесуальний закон не надає повноважень суду до ухвалення вироку чи іншого рішення по суті справи перевіряти правильність визначення прокурором обсягу обвинувачення, зобов`язувати його змінювати цей обсяг, в тому числі, й у сторону збільшення, повертати за наслідком підготовчого судового засідання обвинувальний акт у зв`язку з неправильною кваліфікацією дій обвинуваченого, тощо, оскільки визначення обсягу обвинувачення при направленні обвинувального акту до суду належить виключно до повноважень прокурора.

Окрім того, в силу статті 36 КПК України, прокурор є самостійним у своїй діяльності, в тому числі і в частині викладу в обвинувальному акті формулювання обвинувачення та його правової кваліфікації. До того ж, положення статті 338 КПК України дають право прокурору змінити обвинувачення під час судового розгляду, з метою зміни правової кваліфікації та/або обсягу обвинувачення.

Суд дійшов висновку, що доводи сторони захисту про невідповідність обвинувального акта вимогам КПК України, у тому числі й щодо не зазначення відомостей про ще одного обвинуваченого є надуманими та не заслуговують на увагу, тому підстави для повернення обвинувального акта прокурору відсутні.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що клопотання захисника не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 314-316, 392 КПК України, суд

постановив:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_2 про повернення обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0000453, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 листопада 2020 року стосовно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 286 КК України відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає, заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 392 КПК України.

Суддя ОСОБА_1