УХВАЛА

про накладення арешту на майно

20 червня 2025 рокуСправа № 495/4466/25
Номер провадження 1-кс/495/1279/2025

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

із участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання начальника відділення № 1СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості щодо якого 12.03.2025 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000817 від 18.06.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

встановив:

до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області 18.06.2025 надійшло начальника відділення № 1СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості щодо якого 12.03.2025 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000817 від 18.06.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що 17.06.2025 до чергової частини відділення поліції № 1 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області від ОСОБА_5 надійшло повідомлення про те, що в період з 14.06.2025 по 17.06.2025, невстановлена особа, шляхом підбору ключа, незаконна проникла до службового приміщення відділення АТ «УКРПОШТА», за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, селище Сарата, вул. Захисників України 15, звідки здійснила крадіжку грошових коштів у розмірі 12 000 гривень.

Окрім цього, 17.06.2025 слідчим відділення № 1 слідчого відділу Білгород- Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 проведено огляд місця полії, а саме приміщення службового кабінету відділення АТ «УКРПОШТА», за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, селище Сарата, вул. Захисників України 15, в ході якого вилучено внутрішній замок вхідних дверей та ключ від нього (упаковано до поліетиленового сейф- пакету «WAR1109899»), марлевий тампон на який здійснено змив з поверхні ручки шухляди столу (упаковано до паперового конверту), внутрішній замок шухляди столу (упаковано до поліетиленового сейф-пакету «PSP1062565») та картонна коробка в яких зберігались викрадені кошти (упаковано до картонної коробки).

В подальшому, 17.06.2025 усі вищеперераховані тимчасово вилучені речі визначено в якості речового доказу у кримінальному провадженні в рамках якого подається дане клопотання, оскільки могли зберегти на собі біологічні сліди особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, а також знаряддя зламу, тобто відомості, які будуть використані, як доказ факту чи обставин, які встановлюються під час досудового розслідування.

Окрім цього, варто зазначити, що усі вищеперераховані тимчасово вилучені речі є об`єктами дослідження за призначеними судовими експертизами.

Сторони у судове засідання нез`явились.

Заслухавши пояснення прокурора, дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя дійшла наступних висновків.

Відповідно до статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За приписами статей 131, 132 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до частини першої статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до п.1 ч. 2, ч.3 ст.170 КПК України арешт майна допускається зокрема з метою забезпечення збереження речових доказів. В цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

В силу ст. 173 КПК України слідчий суддя при вирішенні питання про арешт майна повинен враховувати зокрема правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу), розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу), розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч.4 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

Згідно з матеріалами провадження вилучений під час огляду місця події майном, що відповідає критеріям речового доказу. Збереження речового доказу у незмінному стані є необхідним до встановлення обставин, які підлягають доказуванню у даній категорії справ.

Наведені слідчим мотиви арешту є виправданим втручанням у право власності особи з метою повного, всебічного та неупередженого проведення досудового розслідування.

Слідчий суддя звертає увагу, що правоохоронні органи повинні діяти оперативно, особливо коли мова йде про обмеження прав особи.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 131, 132, 167, 170-173, 175 КПК України, слідчий суддя

постановив:

клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме внутрішній замок вхідних дверей та ключ від нього (упаковано до поліетиленового сейф-пакету «WAR1109899 »), марлевий тампон на який здійснено змив з поверхні ручки шухляди столу (упаковано до паперового конверту), внутрішній замок шухляди столу (упаковано до поліетиленового сейф-пакету «РSР1062565») та картонна коробка в яких зберігались викрадені кошти (упаковано до картонної коробки).

На підставі частини першої статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Повний текст ухвали складено 20.06.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1