Кримінальне провадження №629/4630/25
Номер провадження 1-кп/629/299/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2025 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Лозова кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Таранівка, Зміївського району, Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, працюючого у ПАМА ДП «УКРХІМТРАНСАМІАК» на посаді водія, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, суд -

В С Т А Н О В И В:

10.05.2025, приблизно о 17:05, водій ОСОБА_4 , перебуваючи за кермом технічно справного автомобілю VOLKSWAGEN PASSAT, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який був припаркований на ділянці дороги з лівої сторони поряд з кіоском «Аттика» на проспекті Перемоги в м. Лозова Харківської області, почав здійснювати маневр повороту праворуч, зі швидкістю приблизно 3-5 км/год, з метою виїзду на свою полосу руху та подальшого руху у напрямку вул. Шлях до Перемоги в м. Лозова Харківської області.

При цьому, керуючи вказаним транспортним засобом, ОСОБА_4 , діючи з необережності, у формі кримінальної протиправної недбалості, не передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, у порушення вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України, згідно з якими: «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху», перед початком руху та подальшим здійсненням маневру повороту праворуч, не переконався в тому, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не дав дорогу мотоциклу марки FORTE FT125-K9A, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_5 , який рухався по своїй полосі в зустрічному напрямку автомобілю марки VOLKSWAGEN PASSAT, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в результаті чого скоїв зіткнення з вказаним мотоциклом.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_5 отримав тяжкі тілесні ушкодження у вигляді: відкритого перелому діафізу правої великогомілкової кістки в середній третині зі зміщенням.

ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, у вчиненому щиросердно розкаявся, підтвердив факт і обставини вчинення правопорушення, викладені в обвинувальному акті, не заперечував визнати недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин які ніким не оспорюються, пояснив, що 10.05.2025 близько 17 години був припарковани біля Аттики, в бік Будинку Культури, почав виконувати поворот праворуч, позаду їхав автомобіль він його пропустив, оскільки попереду було багато машин, він почав виїзджати , не побачив зустрічний транспортний засіб у зв`язку з чим сталося ДТП. Після ДТП він одразу підійшов до потерпілого, викликав швидку і поліцію. Потерпілому відшкодував 120000 грн. Просив не позбавляти його права керування транспортним засобом, оскільки він працює на посаді водія, і це його єдиний дохід для існування.

Враховуючи те, що обвинувачений визнав свою вину в повному обсязі, а також те, що ним не оскаржуються фактичні обставини кримінального провадження, які зазначені в обвинувальному акті, обвинувачений вірно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів по кримінальному провадженню, у суду відсутні сумніви в добровільності та істинності позиції обвинуваченого, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд обмежив дослідження доказів по кримінальному провадженню, обмежившись допитом обвинуваченого, вивченням особистості обвинуваченого, та визнав недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин які ніким не оскаржуються.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає вина ОСОБА_4 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні доведена.

Таким чином дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 286 КК України тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

При вивченні особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він є громадянином України, з середньою освітою, працює у ПАМА ДП «УКРХІМТРАНСАМІАК» на посаді водія, учасник бойових дій, за місцем роботи характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий.

При призначенні та визначенні виду покарання для обвинуваченого ОСОБА_4 суд враховує те, що він вчинив тяжкий злочин, згідно ч. 5 ст. 12 КК України.

Згідно ст. 66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 суд вважає його щире каяття в скоєному, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та добровільне відшкодування завданого збитку.

Відповідно до ст. 67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлені.

З урахуванням викладеного, ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, скоєного з необережності, даних про особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки, беручи до уваги думку потерпілого, який в судовомуу засіданні просив суворо не карати обвинуваченого, з урахуванням обставин, які пом`якшують покарання та відсутніть обставин, які обтяжують покарання, додержуючись принципу законності, індивідуалізації, справедливості та обґрунтованості покарання, а також враховуючи, що згідно ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без реального відбування призначеного покарання, застосувавши ст.75 КК України, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, оскільки саме таке покарання, на думку суду, буде справедливим, а також необхідним для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Дотримання загальних засад призначення покарання є гарантією обрання винній особі необхідного й доцільного заходу примусу, яке би ґрунтувалося на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації та сприяло досягненню справедливого балансу між правами і свободами людини та захистом інтересів держави й суспільства.

Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

У справі "Бакланов проти Росії" (рішення від 09 червня 2005 року) та в справі "Фрізен проти Росії" (рішення від 24 березня 2005 року) ЄСПЛ зазначив, що "досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу "законності" і воно не було "свавільним". У справі "Ізмайлов проти Росії" (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський Суд вказав, що "для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити "особистий надмірний тягар для особи".

Виходячи з роз`яснень п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", у кожному випадку призначення покарання за ст.286 КК України необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами. З урахуванням конкретних обставин, за яких відбулась дорожньо-транспортна пригода, беручи до уваги характер допущених ОСОБА_4 порушень Правил безпеки дорожнього руху, з урахуванням його відношення до вчиненого, щирого каяття, добровільного відшкодування завданого збитку, що істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням того, що він працює у ПАМА ДП «УКРХІМТРАНСАМІАК» на посаді водія, і як повідомив обвинувачений це його єдиний дохід для існування, також з урахуванням думки потерпілого, який просив не позбавляти обвинуваченого права керування транспортними засобами, суд вважає, що застосування покарання у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом поставить ОСОБА_4 у скрутне матеріальне становище, а покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, тому суд дійшов висновку про не доцільність застосування до обвинуваченого додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, та вважає, що за таких обставин буде досягнуто мети покарання.

Підстави для застосування до обвинуваченого ст. 69 КК України, у суду відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Відповідно до вимог ст.124 КПК України із обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно стягнути процесуальні витрати, які пов`язані з проведенням у справі експертизи в сумі 81423,36 грн.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368-370, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком в 1 рік.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта по кримінальному провадженню № 0000593 за проведення судової авто-технічної експертизи (техстан) №7491 від 28.05.2025 в сумі 17811,36 грн., судової авто-технічної експертизи (техстан) №7498 від 28.05.2025 в сумі 8481,60 грн., судової транспортно-трасологічної експертизи №7500 від 28.05.2025 в сумі 12722,40 грн.; комплексної експертизи відео-, звукозапису, фототехніки та авто-технічної експертизи №7873/7874/7875 від 16.06.2025 в сумі 42408 грн., у загальному розмірі 81423,36 грн., перерахувавши їх на р/рUA0020649, код класифікації доходів бюджету 24060300, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), отримувач платежу ГУК Харків обл/МТГ Харкiв/24060300, найменування коду класифікації доходів бюджету: інші надходження.

Арешт на майно накладений ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 14.05.2025 р. скасувати.

Речові докази по кримінальному провадженню: автомобіль марки «Volkswagen Passat» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який передано під зберігальну розписку ОСОБА_4 - залишити в розпорядженні останнього; мотоцикл марки «Forte FT125-K9A реєстраційний номер НОМЕР_2 , який передано під зберігальну розписку ОСОБА_5 - залишити в розпорядженні останнього.

На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_6