Провадження №1-кп/127/569/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 ,

сторони захисту: адвоката ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 ,

інших учасників судового процесу: потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі № 12 обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 286 Кримінального кодексу України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.03.2025 за № 0000534,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 286 Кримінального кодексу України (далі КК).

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні повідомила, що примирилась з обвинуваченим та не має до останнього жодних претензій, у зв`язку з чим просила суд закрити кримінальне провадження

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 заявив клопотання про звільнення його підзахисного від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням останнього з потерпілою.

Обвинувачений ОСОБА_5 клопотання потерпілої підтримав та просив його задовольнити. При цьому зазначив, що наслідки звільнення від кримінальної відповідальності йому зрозумілі.

Прокурор проти задоволення заявленого клопотання не заперечував. Разом з тим, просив приєднати до матеріалів справи відомості щодо речових доказів, накладеного у кримінальному провадженні арешту, а також щодо вартості проведених під час досудового розслідування кримінального провадження судових експертиз.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт, суд дійшов до такого висновку.

З частини третьої статті 314 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) випливає, що у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: 1) затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу; 2) закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу; 3) повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу; 4) направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження; 5) призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру; 6) доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь.

Частиною четвертою статті 286 КПК регламентовано, що якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 284 КПК кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Як суд зазначив вище, обвинувачений проти його звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілою не заперечував, зауваживши, що розуміє, що таке звільнення є звільненням з нереабілітуючих підстав.

Зі змісту статті 46 КК випливає, що особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Згідно з обвинувальним актом 24.03.2025 близько 17:15 год. водій ОСОБА_5 , рухаючись по автобусному маршруту громадського транспорту №21А «Педучилище-Урожай», керуючи мікроавтобусом марки «Mercedes-Benz 316 CDI», д.н. НОМЕР_1 , рухаючись по проїзній частині вулиці Пирогова міста Вінниці, зі сторони вулиці Соборної, в крайній правій смузі для руху, в районі тролейбусної зупинки «лікарня ім. Пирогова», не переконався у безпечності виконання свого маневру, та не надав перевагу у русі під час перестроювання праворуч в смугу для руху маршрутних транспортних засобів попутного напрямку, перед передньою частиною тролейбуса марки «ЗІУ», інвентарний номер 346, який рухався за маршрутом №15 «Муніципальний ринок-м/н Вишенька». У результаті вказаного створив небезпеку водію ОСОБА_7 , який керуючи вищевказаним тролейбусом, від`їжджав із зупинки громадського транспорту, своєчасно застосував екстрене гальмування з метою зупинки керованого транспортного засобу та запобігання дорожньо-транспортній пригоді (далі ДТП), що призвело до падіння пасажирки ОСОБА_6 .

Внаслідок цієї пригоди пасажирка тролейбуса ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді: «закритий перелом вертикальної гілки лівої лобкової кістки з незначним зміщенням», який належить до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, оскільки за своїм характером спричинив тривалий (понад 21 день) розлад здоров`я.

У діях водія автомобіля Mercedes-Benz 316 CDI (номерний знак НОМЕР_2 ) убачається невідповідність вимогам пунктам 10.1, 10.3 Правил дорожнього руху України (далі ПДР). При цьому невідповідність вищевказаним вимогам в діях водія ОСОБА_5 створювали небезпечну ситуацію та змушували водія тролейбусу ОСОБА_8 до екстреного гальмування тролейбуса.

За вищевикладених обставин ОСОБА_5 порушив вимоги пунктів 10.1, 10.3 ПДР, відповідно д яких: перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.

Порушення вимог пунктів 10.1, 10.3 ПДР водієм ОСОБА_5 знаходиться у причинному зв`язку з наслідками цієї ДТП.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_5 кваліфіковані за частиною першою статті 286 КК за ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження. ОСОБА_5 проти такої кваліфікації його дій не заперечував.

Отже, у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 вчинив нетяжкий злочин з необережності. З наданих суду матеріалів випливає, що обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, тобто вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення вперше, з потерпілою примирилась, та остання претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого не має. Також суд враховує, що ОСОБА_5 на обліках в лікаря-нарколога та лікаря психіатра не перебуває. При цьому проти звільнення від кримінальної відповідальності з підстав, передбачених статтею 46 КК, ОСОБА_5 не заперечував.

З огляду на викладене, суд вважає, що правові підстави, які б унеможливлювали закриття кримінального провадження, визначені частиною восьмою статті 284 КПК, в судовому засіданні встановлені не були, а отже, клопотання необхідно задовольнити.

Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до приписів статті 100 КПК.

Разом з тим, згідно з наданою стороною обвинувачення копією ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 27.03.2025 на речові докази у кримінальному провадженні накладено арешт, який був частково скасований ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 10.04.2025. Враховуючи, що за результатом судового розгляду суд дійшов до переконання про доцільність звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, суд вважає за доцільне згідно з приписами частини четвертої статті 174 КПК скасувати накладений на речові докази арешт.

Суд також враховує позицію Верховного Суду, висловлену в постанові від 17.06.2020 (справа № 598/1781/17), згідно з якою КПК не обмежує процесуальну форму вирішення питання щодо розподілу процесуальних витрат, у тому числі витрат на правову допомогу, виключно обвинувальним вироком. Суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

А тому, суд дійшов до переконання, що згідно з частиною другою статті 124 КПК судові витрати необхідно покласти на обвинуваченого.

Керуючись статтями 314, 371 КПК, суд

УХВАЛИВ:

Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною першою статті 286 Кримінального кодексу України, на підставі статті 46 Кримінального кодексу України у зв`язку з примиренням винного з потерпілою.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 286 Кримінального кодексу України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.03.2025 за № 0000483, закрити.

Речові докази:

- мікроавтобус марки «Мерседес-Бенц», д.н. НОМЕР_1 , який повернутий на відповідальне зберігання ОСОБА_5 , - залишити останньому;

- тролейбус марки «ЗІУ», інвентарний номер 346, який повернутий на відповідальне зберігання ОСОБА_9 , - залишити останньому;

- DVD-диск з відеозаписом, який приєднаний до матеріалів кримінального провадження, - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Арешт, накладений на речові докази, на підставі ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 27.03.2025, скасувати.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 7338 (сім тисяч триста тридцять вісім) гривень 15 (п`ятнадцять) копійок витрат на залучення експертів.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: