Справа № 932/2896/25
Провадження № 1-кп/932/375/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про продовження строку запобіжного заходу

14 травня 2025 року Шевченківський районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпро обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001924 від 20.06.2023 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Чернігова, з середньою спеціальною освітою, одруженого, на утриманні має неповнолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , військовослужбовця за мобілізацією, командира 3 механізованого відділення-командира машини 3 механізованого взводу 5 механізованої роти 2 механізованого батальйону в/ч НОМЕР_1 , військове звання сержант, не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.4 ст.402 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Шевченківським районним судом міста Дніпра розглядається кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 за ч.4 ст.402 КК України, до якого застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Під час судового розгляду у зв`язку з закінченням дії раніше застосованого до ОСОБА_4 запобіжного заходу і неможливістю до цього часу постановлення судового рішення прокурором заявлено клопотання про його продовження. В обґрунтування клопотання прокурор посилається на продовження існування ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, що враховувалися при застосуванні до ОСОБА_4 запобіжного заходу та які станом на початок судового розгляду своєї актуальності не втратили. Обгрунтовуючи ризики, прокурор посилається на тяжкість інкримінованого обвинуваченому злочину проти встановленого порядку несення військової служби, вчиненого в період військового стану, та суворість визначеного законом покарання, усвідомлення чого може спонукати ОСОБА_4 до переховування від суду, що перешкоджатиме здійсненню правосуддя. До того ж, в разі незастосування до обвинуваченого вказаного запобіжного заходу, на думку прокурора, він може чинити неправомірний вплив на свідків, які разом з ним проходили військову службу, щоб схилити їх до вигідних йому свідчень з метою уникнення покарання. Крім цього, посилаючись на статус військовослужбовця, яким є обвинувачений ОСОБА_4 , він може вчинити і інші військові злочини. З врахуванням зазначених обставин та неналежної процесуальної поведінки обвинуваченого під час досудового розслідування, яка полягала у перешкоджанні досудовому розслідуванню, оголошення в розшук обвинуваченого, прокурор вважає неможливим застосування до ОСОБА_4 будь-якого іншого з більш м`яких запобіжних заходів, тому просить суд його клопотання про продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_4 , вважаючи наведені прокурором ризики безпідставними, проти задоволення клопотання заперечував.

Вислухавши думку сторін кримінального провадження, суд дійшов висновку про задоволення клопотання прокурора з огляду на таке.

Відповідно до ч.1-3 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Ризики вчинення обвинуваченим дій, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, вважаються наявними за умови встановлення судом обґрунтованої ймовірності реалізації ним таких дій.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України однією з підстав для продовження строку тримання під вартою особи є наявність обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Отже, вирішуючи питання продовження строку подальшого тримання особи під вартою, суд має встановити продовження існування ризиків неправомірної процесуальної поведінки такої особи та можливість запобігти цим ризикам шляхом застосування менш суворого запобіжного заходу.

У контексті кримінального провадження ризиком є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин кримінального провадження та особи обвинуваченого, його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи та його поведінки.

Оцінюючи наявність підстав та доцільності продовження запобіжного заходу, суд виходить як з існування наведених прокурором ризиків, які суд вважає реальними, обґрунтованими і доведеними, так і з характеру інкримінованому обвинуваченому злочину, який посягає на встановлений порядок несення військової служби в умовах війни, високої суспільної небезпечності злочину та суворості передбаченого законом покарання, яке загрожує обвинуваченому в разі доведення вини, його неналежну процесуальну поведінку під час досудового розслідування, і погоджується з думкою прокурора про неможливість забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого більш м`яким запобіжним заходом та доцільність продовження йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

При цьому суд враховує і положення ч.8 ст.176 КПК України, згідно якої під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 КК України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто, тримання під вартою.

Обставин, які б вказували на неможливість перебування ОСОБА_4 під вартою або зникнення існуючих ризиків, судом не встановлено, отже продовження йому такого запобіжного заходу як тримання під вартою, з урахуванням встановлених судом обставин, факту його неналежної процесуальної поведінки під час досудового розслідування, є цілком виправданим.

Підстав для зміни обвинуваченому запобіжного заходу суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 315, 331, КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому за ч.4 ст.402 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою в умовах гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_3 на 60 днів, по 12 липня 2025 року включно.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення і може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а особою, яка тримається під вартою, з моменту отримання копії ухвали.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження та направити ІНФОРМАЦІЯ_3 для виконання.

Резолютивна частина ухвали проголошена 14 травня 2025 року, повний текст ухвали оголошено 15.05. 2025.

Суддя ОСОБА_1