УХВАЛА

16.07.2025 м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м.Одеси ОСОБА_1 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_2 , який представляє інтереси заявника ОСОБА_3 , на бездіяльність уповноваженої особи ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області, яка не виконує ухвалу слідчого судді про зобов`язання Реєстратора внести відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР,

ВСТАНОВИВ:

15.07.2025 до Київського районного суду м.Одеси надійшла скарга адвоката ОСОБА_2 , який представляє інтереси заявника ОСОБА_3 , на бездіяльність уповноваженої особи ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області, яка не виконує ухвалу слідчого судді про зобов`язання Реєстратора внести відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Адвокат просить зобов`язати уповноважену особу ВП №1 ОРУ №1 ГУНП в Одеській області виконати ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 29.05.2025, та внести до ЄРДР повні відомості, за всіма статтями, вказаними в заяві про кримінальні правопорушення.

Дослідивши скаргу і надані до неї матеріали, слідчий суддя дійшов висновку про те, що відповідно до ч.4 ст.304 КПК України необхідно відмовити адвокату у відкритті провадження за скаргою, оскільки скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягають оскарженню відповідно до ст.303 КПК України.

З системного аналізу норм КПК України вбачається, що законодавець передбачив конкретний перелік рішень, дій чи бездіяльності дізнавача, слідчого, прокурора, які можуть бути оскаржені.

В аспекті можливості оскарження бездіяльності дізнавача, слідчого, прокурора учасникам кримінального провадження надається можливість ініціативи в поданні клопотань вказаним посадовцям у проведенні конкретних слідчих дій.

Отже, в даному випадку відсутній предмет оскарження.

До того ж, положеннями п.5 ч.5 ст.214 КПК України встановлено імперативну норму, яка зобов`язує відповідну посадову особу органу досудового розслідування та/або органу прокуратури внести у ЄРДР відомості про попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) Закону України про кримінальну відповідальність. Між тим, (попередня) кваліфікація кримінального правопорушення здійснюється уповноваженою на це посадовою особою органу досудового розслідування та/або прокуратури при реєстрації кримінального провадження та здійснюється такою посадовою особою на підставі внутрішнього переконання, з метою повного, всебічного та неупередженого початку та подальшого проведення досудового розслідування. Тобто, законодавець не зобов`язує уповноважену на те посадову особу при реєстрації відомостей до ЄРДР кваліфікувати кримінальне правопорушення за статтями (частинами статей), на які посилається заявник, а лише вказує на необхідність фіксування саме попередньої правової кваліфікації у кримінальному провадженні (ухвала Одеського апеляційного суду від 29.01.2025 у справі №947/41016/24, провадження №11-сс/813/353/25).

Відповідно до ч.1 ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого, дізнавача в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно п.18 ч.1 ст.3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні на стадії досудового розслідування.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні урегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов.

Дотримання процедури, встановленої законом, є важливою гарантією права кожного на свободу та особисту недоторканність в розумінні ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

У рішенні від 21 листопада 2019 року у справі «Мельник проти України» (CASEOFMELNYKv.UKRAINE) (заява № 72286/01) Європейський Суд з прав людини наголосив, що право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

Виходячи також з правового висновку Об`єднаної палати Касаційного Кримінального суду Верховного Суду від 21 травня 2021 року за єдиним унікальним номером судової справи 646/3986/19, у випадку, коли нормами КПК, якими регламентовано загальні правила застосування норм КПК, прямо не закріплено алгоритму дій слідчого судді у випадку, якщо клопотання не підлягає розгляду в цьому суді, то останнє може бути вирішено через застосування ч.6 ст.9 КПК України та положень засади диспозитивності, зокрема, ч.3 ст.26 КПК України, згідно з якою слідчий суддя, вирішує лише ті питання, що не тільки винесені на його розгляд сторонами, але й віднесені до його повноважень цим Кодексом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303, 304 і 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_2 , який представляє інтереси заявника ОСОБА_3 , на бездіяльність уповноваженої особи ВП №1 ОРУ №1 ГУНП в Одеській області, яка не виконує ухвалу слідчого судді про зобов`язання Реєстратора внести відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Скаргу разом з усіма доданими до неї документами повернути адвокату ОСОБА_2 . Направити копію ухвали слідчого судді адвокату ОСОБА_2 .

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд м.Одеси протягом п`яти діб з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий Суддя ОСОБА_1