Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/240/25 Головуючий у суді І-ї інстанції >
Справа № 404/3870/25 Доповідач в колегії апеляційного суду
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2025 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в м. Кропивницький апеляційну скаргу прокурора відділу Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 23.04.2025, стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.152, ч. 1 ст.162 КК України. Застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту по 21.06.2025 включно, в межах строку досудового розслідування, з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ст.194 КПК України

За участю сторін кримінального провадження :

прокурора ОСОБА_8 ,

захисника-адвоката ОСОБА_9 ,

підозрюваного ОСОБА_7

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 23.04.2025 застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, в межах строку досудового розслідування. Покладено на ОСОБА_7 строком до 21.06.2025 наступні обов`язки: заборонено залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , в період доби з 22-00 год. вечора до 06-00 год. ранку; прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон; утриматись від спілкування з потерпілими і свідками у даному кримінальному проваджені, за винятком їх участі в процесуальних діях.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що з досліджених матеріалів, наданих стороною обвинувачення, вбачається, що на даному етапі розслідування, підозра відносно ОСОБА_7 є обґрунтованою, зібрані першочергові докази вказують на його причетність до злочину. Пояснення дружини підозрюваного, яка була допитана за клопотанням сторони захисту, слідчий суддя оцінює критично, з огляду на те, що вказана особа є заінтересованою у наслідках розгляду даного клопотання. Тим паче, зазначений свідок не була очевидцем подій.

Слідчий суддя вважає наявними ризики переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення можливої кримінальної відповідальності, шляхом зміни свого місця проживання є можливим. Однак, враховуючи, що ОСОБА_7 має сталі соціальні зв`язки за місцем проживання, зокрема родину, в якій зростає дитина-інвалід, має земельні ділянки, які надає в оренду та отримує дохід, має неофіційне місце роботи, невеликі накопичення, - ризик має мінімальний рівень інтенсивності.

Прокурором під час розгляду клопотання доведено наявність ризику, визначеного п.3 ч.1 ст.177 КПК України. Наявність всіх інших ризиків, регламентованих ст.177 КПК України, органом досудового розслідування станом на даний час не доведена.

Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення - не підтверджується фактичними даними. ОСОБА_7 не судимий, до кримінальної відповідальності не притягався, тобто, за відсутності кримінальної історії минулого підозрюваного та належних доказів про його протиправну поведінку у матеріалах клопотання - неможливо стверджувати про схильність підозрюваного до асоціальної, протиправної поведінки, до вчинення ним протиправних вчинків.

У даному провадженні наразі не доведено, що ОСОБА_7 переховувався від досудового розслідування, достовірних фактів перешкоджання підозрюваним кримінальному провадженню на даній стадії провадження не встановлено, про підозру ОСОБА_7 у вчиненні іншого злочину - повідомлень не пред`явлено.

Враховано, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні умисних, не тяжких кримінальних правопорушеннях проти статевої свободи та статевої недоторканості особи, має вік 28 років, має постійне місце проживання та реєстрації, має неофіційне місце роботи, офіційно одружений, має на утриманні дитину-інваліда, має накопичення для лікування дитини, відтак має міцні соціальні зв`язки за місцем проживання.

Встановлено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення; наявні достатні підстави вважати, що існують деякі із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор.

Однак, не доведено всіх ризиків, передбачених ст.177 КПК України, не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В апеляційній скарзі начальник Новгородківського відділу Знамянської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_10 просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу про задоволення клопотання слідчого погодженого з прокурором про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 .

Вважає, що встановлено достатність доказів для підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.152, ч.1 ст.162 КК України. Вина ОСОБА_7 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Вказує про наявність ризиків, передбачених п.1,3,4, 5 ч.1 ст.177 КПК України. В ході розгляду клопотання прокурором доведено, що в даному кримінальному провадженні неможливо застосувати більш м`який запобіжний захід для запобігання тим ризикам, існування яких доведено в судовому засіданні.

Заслухавши доповідача, підозрюваного ОСОБА_7 та в його інтересах захисника-адвоката ОСОБА_9 , які заперечували щодо задоволення апеляційної скарги прокурора; думку прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали клопотання, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступних висновків.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя виходив з положень ст.183 КПК України, відповідно до якої тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам неналежної процесуальної поведінки підозрюваного.

Під час вирішення про достатній та необхідний запобіжний захід, що може забезпечити належну процесуальну поведінку та запобігти встановленим ризикам, слідчий суддя врахував, що підозрюваний ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.152, ч.1 ст.162 КК України, які є не тяжкими.

Колегія суддів приходить до висновку, що слідчим суддею вірно встановлено наявність ризику, передбаченого ч.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: незаконного впливу на свідка у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя прийшов до вірного висновку щодо можливості наявності ризику переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення можливої кримінальної відповідальності, шляхом зміни свого місця проживання, врахувавши, що ОСОБА_7 має сталі соціальні зв`язки за місцем проживання, зокрема родину, в якій зростає дитина-інвалід, має земельні ділянки, які надає в оренду та отримує дохід, має неофіційне місце роботи, невеликі накопичення, - ризик має мінімальний рівень інтенсивності.

При вирішенні клопотання суд враховує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Прокурором під час розгляду клопотання доведено наявність обґрунтованої підозри, проте не доведені обставини, передбачені п.3 ч.1 ст.194 КПК України, а саме недостатності застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою для запобігання встановленим ризикам, які б давали змогу об`єктивному спостерігачу переконатись в тому, що запобігти вказаним ризикам можливо виключно застосувавши запобіжний захід тримання під вартою.

При цьому суд, дослідивши матеріали провадження, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, встановив, що виключних обставин для тримання підозрюваного під вартою немає.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що ризик вчинити інше кримінальне правопорушення - не підтверджується фактичними даними. ОСОБА_7 не судимий, до кримінальної відповідальності не притягався.

В обґрунтування ризику, визначеного п.4 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий у своєму клопотанні вказала, що ОСОБА_7 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема вводити слідство в оману, не даючи показів за обставинами встановленими слідством, укриваючи тим самим необхідну для встановлення істини у провадженні інформацію щодо всіх обставин злочину та своєї ролі у його вчиненні. Однак, такі доводи не знайшли свого підтвердження в ході розгляду клопотання як в суді першої так і в суді апеляційної інстанції.

Підозрюваний ОСОБА_7 зазначив, що надав добровільно біологічні зразки, одяг в якому перебував. Під час допиту не відмовлявся давати показання.

Крім того, апеляційний суд приймає до уваги, що стороною обвинувачення не наведено даних про порушення підозрюваним обов`язків, покладених на нього оскаржуваною ухвалою слідчого судді. Матеріали провадження таких даних також не містять. В судове засідання апеляційного суду підозрюваний з`явився та надав суду пояснення.

Апеляційний суд наголошує, що на даній стадії кримінального провадження, судом лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків для обрання або продовження відповідного запобіжного заходу, а тому суд не може давати оцінку допустимості та належності доказів, оскільки справа не розглядається судом по суті пред`явленого обвинувачення.

Під час розгляду клопотання щодо обрання запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний встановити обґрунтованість підозри, а також проаналізувати наявність конкретних ризиків, які обумовлюють обрання запобіжного заходу. При цьому відповідні ризики повинні бути належним чином доведені, викладені в матеріалах кримінального провадження та свідчіть про необхідність в обранні саме цього запобіжного заходу.

Відповідно до п.3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Установленою практикою Європейського суду з прав людини, визначено, що висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків ). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Слід зазначити, що Кримінальний процесуальний кодекс України покладає на сторону обвинувачення, при зверненні до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу, обов`язок довести не лише існування заявлених ризиків, а і наявність обставин, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Надані стороною обвинувачення матеріали не містять жодних відомостей, які б вказували на наявність виключних обставин для застосування відносно ОСОБА_11 виняткового запобіжного заходу. Не доведено існування таких обставин і прокурором в судовому засіданні, як в суді першої інстанції, та і при апеляційному розгляді.

Дослідивши матеріали клопотання колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно зважаючи на досліджені матеріали клопотання відмовив у обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та було прийнято рішення про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно ОСОБА_11 .

Вирішуючи клопотання щодо обрання запобіжного заходу колегія суддів звертає увагу на те, що суд першої інстанції обрав хоч і більш м`який запобіжний захід, однак зважаючи на обставини кримінального провадження може вважатись розумним та спів мірним.

Колегія суддів погоджується із висновком слідчого судді, що достатнім запобіжним заходом, який може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного є домашній арешт в нічний час з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.

Беручи до уваги зазначене, виходячи з положень ст. 177-178 КПК України, ст.5,6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та матеріалів справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 376, 177, 178, 183, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу начальника Новгородківського відділу Знам`янської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_12 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м.Кіровограда від 23.04.2025, якою застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4