КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

судді ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря ОСОБА_4 ,

за участю:

особи, яка подала

апеляційну скаргу ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві в режимі відеоконференції з заявником матеріали провадження за аналогічними за змістом апеляційними скаргами ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 02 липня 2024 року,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 02 липня 2024 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 на постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_6 , від 31.05.2023 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001406 від 13.07.2020, на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діях голови Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_5 подав аналогічні за змістом апеляційні скарги, в яких просить ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 02 липня 2024 року скасувати, ухвалити нову, якою задовольнити подану ним скаргу та скасувати постанову слідчого від 31.05.2023 року про закриття кримінального провадження.

Крім того, просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, посилаючись на те, що оскаржувану ухвалу суду від 02 липня 2025 року отримав поштою лише 11 липня 2025 року та в той же день звернувся з апеляційною скаргою через електронний суд, про що свідчить автоматично поставлена відмітка на документах.

Мотивуючи вимоги апеляційних скарг, ОСОБА_5 зазначає, що слідчим суддею не надано належної оцінки його доводам про незаконність та невмотивованість постанови слідчого про закриття кримінального провадження, оскільки досудове розслідування у кримінальному провадженні було формальним та неефективним, жодних процесуальних дій, спрямованих на збирання, перевірку або використання доказів, органом досудового розслідування здійснено не було.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_5 перебуває під вартою, тому строк подачі ним апеляційних скарг на ухвалу слідчого судді, у відповідності до положень ч. 3 ст. 395 КПК України обчислюється з моменту вручення йому копії судового рішення. Згідно відмітки, ухвалу слідчого судді від 02.07.2024 року ОСОБА_5 отримав 11 липня 2024 року та того ж дня подав апеляційну скаргу.

За таких обставин, ч. 3 ст. 395 КК України колегія суддів уважає за необхідне поновити ОСОБА_5 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 02 липня 2024 року.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_5 на підтримку вимог і доводів апеляційних скарг, вивчивши матеріали судового та кримінального проваджень, перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу . Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На переконання колегії суддів, зазначених вимог закону слідчий суддя при постановленні оскаржуваної ухвали дотримався у повному обсязі.

Частиною 1 ст. 284 КПК передбачені підстави для закриття кримінального провадження. Результати досудового розслідування мають бути відображені в постанові про закриття кримінального провадження, яка згідно з вимогами ст. 110 КПК України має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Згідно до ст. 2 ст. 284 КПК України, закриття кримінального провадження є одним із засобів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження усіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Відповідно до ст. 110 КПК України постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Слідчий суддя, на якого КПК України покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови. Зокрема, якщо слідчим закрито кримінальне провадження за відсутністю в діях особи складу кримінального правопорушення, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено кримінальне правопорушення та доводи слідчого на їх спростування.

Ці положення кримінального процесуального закону при винесенні постанови про закриття кримінального провадження були дотримані в повному обсязі, а висновки, наведені у постанові, відповідають фактичним обставинам, встановленим під час досудового розслідування, та є належним чином мотивованими, про що вірно зазначив слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі.

Як убачається з матеріалів судового провадження, слідчими Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001406 від 13.07.2020 та постановою від 31.05.2023 кримінальне провадження було закрито на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діях голови Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України.

На переконання колегії суддів, слідчим суддею на підставі повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин провадження, обґрунтовано зроблено висновок про те, що, всупереч доводів ОСОБА_5 , досудове розслідування у даному кримінальному провадженні проведено в повному обсязі у відповідності до норм КПК України. Висновки слідчого, викладені в оскаржуваній постанові, є законними та обґрунтованими, відповідають фактичним даним, встановленим під час досудового розслідування, в ході якого було забезпечено належну та ефективну перевірку фактів, наведених у заяві ОСОБА_5 про злочин.

Слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування у повній мірі перевірено викладені ОСОБА_5 доводи заяви про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КПК України, головою ВССУ ОСОБА_7 , який, на думку заявника, не забезпечив виконання вимог автоматичного розподілу в суді, створивши таким чином умови для призначення суддів для розгляду справи ОСОБА_5 , які підлягали відводу, про що заздалегідь було відомо голові ВССУ.

В ході досудового розслідування встановлено, що вироком Апеляційного суду Донецької області від 16 грудня 2002 року ОСОБА_5 засуджено за: ст. 69 КК 1960 року; п.п. «а», «г», «з», «і» ст. 93 КК України 1960 року; ч. 2 ст. 215-3 КК України 1960 року; ч. 1 ст. 263 КК України; ч. З ст. 142 КК України 1960 року; ч. 2 ст. 345 КК України, ст. 42 КК України 1960 року до покарання у виді довічного позбавлення волі. Ухвалою Верховного Суду України від 29 травня 2003 року вирок апеляційного суду залишено без зміни.

20 лютого 2015 року ОСОБА_5 звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з заявою про перегляд вироку Апеляційного суду Донецької області від 16 грудня 2002 року та ухвали Верховного Суду України від 29 травня 2003 року щодо нього на підставі установлення міжнародною судовою установою, юрисдикцію якої визнано Україною, порушень міжнародних зобов`язань при вирішенні справи судом.

Ухвалою колегії суддів від 3 березня 2015 року у складі головуючого судді ОСОБА_8 , суддів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 відкрито провадження у даній справі та прийнято рішення про витребування з Апеляційного суду Донецької області матеріалів кримінальної справи.

Водночас, оскільки приміщення Апеляційного суду Донецької області було захоплено представниками незаконних збройних формувань та відсутністю доступу до приміщення суду, де зберігалась справа щодо ОСОБА_5 , виконати запит суду не виявилось за можливе, у зв`язку з чим судом вживались заходи по відновленню матеріалів справи.

Після відновлення матеріалів справи постановою судді ОСОБА_8 від 14 січня 2016 року справу призначено до розгляду. У подальшому склад колегії суддів змінювався. Отже, твердження ОСОБА_5 щодо навмисного затягування розгляду справи та не вжиття Головою ВССУ заходів з розподілу справи, - не відповідають дійсності.

Крім того, ОСОБА_5 протягом усього часу перебування справи в провадженні ВССУ звертався із систематичними заяви про відвід колегії суддів з різних підстав, та більшість його заяв залишалася без задоволення, що вказує на те, що ОСОБА_5 самостійно сприяв затягуванню розгляду справи, у зв`язку з чим дії голови ВССУ не можуть бути кваліфіковані органом досудового розслідування як зловживання службовим становищем.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 364 КК України службове зловживання належить до злочинів із матеріальним складом і за ч. 2 ст. 364 КК України визнається закінченим із моменту заподіяння тяжких наслідків. Однак, матеріалами кримінального провадження, як і самою заявою про злочин, не підтверджується заподіяння тяжких наслідків ОСОБА_5 . Отже, відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Таким чином, проведеним досудовим розслідуванням обставини, викладені в заяві ОСОБА_5 , які вказували би на вчинення зловживання службовим становищем головою ВССУ, не знайшли свого підтвердження, а постанова слідчого про закриття кримінального провадження у повній мірі відповідає вимогам ст. 110 КПК України.

В ході апеляційного розгляду колегією суддів не встановлено даних, які вказували би на неповноту, неправильність чи неефективність досудового розслідування, а в апеляційних скаргах не наведено належних доводів, які слугували би підставою для скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження та ухвали суду першої інстанції.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційних скарг ОСОБА_5 , а тому залишає ухвалу слідчого судді без зміни.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Поновити ОСОБА_5 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 02 липня 2024 року.

Апеляційні скарги ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 02 липня 2024 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 на постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_6 від 31.05.2023 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001406 від 13.07.2020, - без зміни.

Судді: _______________ ______________ ________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/1776/2025

Головуючий у 1-ій інстанції: ОСОБА_13

Доповідач: ОСОБА_1