Провадження № 1-кп/932/558/24
Справа № 237/6506/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2025 року Шевченківський районний суд міста Дніпра

у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю:

прокурора ОСОБА_5

захисника (в режимі відеоконференції) ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дніпро кримінальне провадження №0000172, за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Іллінці, Вінницької області, громадянина України, молодшого сержанта, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, навідника 2 танкового взводу 1 танкової роти танкового батальйону військової частини НОМЕР_1 , з середньою освітою, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 1, 5, 7 ч.2 ст.115 та ч.2 ст.15 п.п. 1, 5, 7 ч.2 ст.115 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Шевченківського районного суду міста Дніпра перебуває обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні №0000172 відносно ОСОБА_7 за п.п. 1, 5, 7 ч.2 ст.115 та ч.2 ст.15 п.п. 1, 5, 7 ч.2 ст.115 КК України.

Під час судового засідання захисником- адвокатом ОСОБА_6 подано клопотання про визнання протоколу огляду місця події від 02.07.2023 року, з фототаблицею та долученим до нього оптичним диском недопустимим доказом, оскільки криміналістом фотофіксація події здійснена за допомогою особистого мобільного телефону, який не був вказаний в протоколі у відповідній графі, а також дані про цей телефон не вказані на наявних зображеннях №6, №8, №13, №17, №18. Також у графі про застосування технічних засобів фіксації, умови та порядок їх використання, вказаний лише один технічний засіб фіксації, а саме: камера «Canon DX 1000».

На думку сторони захисту, використання особистого телефону, який не належить до офіційно дозволених технічних засобів, порушує процесуальний порядок фіксації слідчої дії, ставить під сумнів достовірність та цілісність фото- та відеоматеріалів, та, відповідно, унеможливлює їх використання як належного, допустимого і достовірного доказу.

Щодо опису в протоколі огляду місця події предмету схожого на кулю, то на думку сторони захисту, він описаний не належним чином стосовно назви або його найменування, місцезнаходження, розміру, форми, коліру, загальних та окремих ознак, взаємного розташування, а також розташування щодо визначених орієнтирів, способів виявлення і вилучення. Також в протоколі огляду місця події від 02.07.2023 року не було вказано послідовності проведених дій.

Також захисником- адвокатом ОСОБА_6 подано клопотання про визнання недопустимим доказом протоколу слідчого експерименту від 15.07.2023 року, оскільки він проведений без створення аналогічних умов в обстановці, максимально наближеній до тих, у яких відбувалась подія.

Так, під час проведення слідчого експерименту перевіряється можливість вчинення такої дії взагалі, з використанням манекенів або статистів. Однак, під час проведення слідчого експерименту, повний розвиток подій ОСОБА_7 відтворено не було : не було продемонстровано, як він пішов до будинку за автоматом. Також ОСОБА_7 заявив, що він вчинив 5-6 пострілів в один бік, де він не знав, що потерпілі пересіли на інше місце за столом, так як було темно. Однак, це не перевірено, манекени або статисти слідчим не використовувались. При цьому поняті також не повинні підміняти технічних учасників і безпосередньо брати участь в проведенні слідчого експерименту, оскільки поняті лише спостерігають за ходом та результатами слідчого експерименту та не задають питань.

Також захисником - адвокатом ОСОБА_6 подано клопотання, де він просив визнати недопустимим доказом судово-медичну експертизу №109 від 03.07.2023 року, №109/3 від 04.08.2023 року, №108 від 03.07.2023 року, №108/2 від 04.08.2023 року, №91 від 05.09.2023 року, оскільки, на думку сторони захисту, результати даних експертних досліджень є наявно невизначеними щодо висновків та містять неповноту дослідження. Крім того, проведення даних експертиз відбулось без участі обвинуваченого, хоча він міг взяти участь у цій слідчій дії . Також висновок експерта №109 від 03.07.2023 року має лише початок розгляду експертизи, час закінчення - відсутній.

Також захисник- адвокат ОСОБА_6 просив визнати недопустимим доказом висновок експерта № СЕ-19/113-23/2129- БЛ від 20.07.2023 року , оскільки він є не зрозумілим, без докладного опису проведеного дослідження та необхідних заходів, без дотримання необхідних методик та проведений з порушенням процедури, форми та норм чинного КПК України, без повідомлення ОСОБА_7 про її проведення, ознайомлення та надання можливості надання пояснень під час дослідження, а також проведеної без участі обвинуваченого.

Також просив визнати недопустимим та виключити зі складу доказів висновок судово-психіатричного експерта №461 від 07.08.2023 року, складений Дніпровською філією судово-психіатричних експертиз ДУ «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України», оскільки він не містить викладу конретних методик, які використовувались для оцінки психічного стану ОСОБА_7 . Так, відсутні згадки про стандартизовані психодіагностичні тести чи клінічні шкали. При цьому, проведення даної експеризи, як вказував обвинувачений, проводилось не більше п`яти хвилин та питання були формальними. Тобто, на думку сторони захисту, ті відомості, які зазначені у висновку експерта, не відповідають дійсності. Висновок має поверхневий характер, ігнорує дані про перенесені бойові травми та медичну історію обвинуваченого, проведений без врахування того, що обвинувачений примав ліки. Крім того, даний висновок складений без опису стану обвинуваченого в момент події, в тому числі перебування в стані сильного душевного хвилювання.

Захисник- адвокат ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_7 підтримали дані клопотання, просили задовольнити з підстав, викладених в клопотаннях.

Прокурор просив відмовити в задоволенні вищевказаних клопотань.

Вислухав учасників судового провадження, суд вважає, що дані клопотання задоволенню не підлягають, з наступних підстав.

Відповідно до діючого кримінально-процесуального законодавства України докази в кримінальному провадженні повинні бути належними та допустимими.

Статтею 85 КПК України передбачено, що належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Також, відповідно до положень ст.86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

При цьому, стаття 87 КПК України передбачає, що недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

На момент заявлених стороною захисту клопотань, судовий розгляд справи триває.

При цьому, очевидної недопустимості доказів, неправомірності, незаконності прийнятих процессуальних рішень, на цій стадії судового провадження, суд не вбачає.

Відповідно до ст. 94 КПК України, жоден доказ не має наперед встановленої сили, їх оцінка має ґрунтуватись на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального правопорушення, а відтак, ця оцінка може бути надана судом лише під час ухвалення судом остаточного рішення суду за наслідками розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_7 , шляхом аналізу у сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами.

За таких обставин, відсутні будь-які підстави для визнання під час судового розгляду зазначених у клопотанні доказів недопустимими, а процесуальних рішень незаконними та неправомірними, про що вказує сторона захисту, у зв`язку з чим клопотання задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 350, 376 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити в задоволенні клопотання сторони захисту - адвоката ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_7 про визнання недопустимим доказом:

протоколу огляду місця події від 02.07.2023 року, з фототаблицею та долученим до нього оптичним диском;

протоколу слідчого експерименту від 15.07.2023 року;

судово-медичну експертизу №109 від 03.07.2023 року, №109/3 від 04.08.2023 року, №108 від 03.07.2023 року, №108/2 від 04.08.2023 року, №91 від 05.09.2023 року ;

висновок експерта № СЕ-19/113-23/2129- БЛ від 20.07.2023 року.

Відмовити в задоволенні клопотання сторони захисту - адвоката ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_7 про визнання недопустимими та виключення з кримінального провадження:

висновку судово-психіатричного експерта №461 від 07.08.2023 року, складеного Дніпровською філією судово-психіатричних експертиз ДУ «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України».

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3