Справа № 204/5643/25
Провадження № 1-кс/204/1548/25
УХВАЛА

Іменем України

28 травня 2025 року Чечелівський районний суд міста Дніпра у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

законного представника підозрюваного ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі, клопотання старшого слідчого слідчого відділу Управління СБ України у Дніпропетровській області старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_7 , яке погоджене прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000707 від 13.05.2025 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 28 ч. 2 ст. 194 КК України, -

встановив:

До суду надійшло клопотання старшого слідчого слідчого відділу Управління СБ України у Дніпропетровській області старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_7 , яке погоджене прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000707 від 13.05.2025 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 28 ч. 2 ст. 194 КК України

В обґрунтування клопотання зазначено, що слідчим відділом Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000707 від 13.05.2025 за підозрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України. В ході досудового розслідування повідомлено про підозру ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення: умисного пошкодження чужого майна шляхом підпалу, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України.

Досудовим розслідування встановлено, що громадянка України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за попередньою змовою з неповнолітнім ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у невстановлений в ході досудового розслідування час, однак не пізніше 14 год. 57 хв. 26.05.2025, маючи на меті отримання незаконного прибутку від вказівки, одержаної в інтернет-месенджері «Telegram» від невстановленого користувача інтернет-месенджеру «Telegram», діючи умисно, добровільно та з власної ініціативи, прийняла рішення про умисне пошкодження чужого майна шляхом його підпалу. З цією метою, ОСОБА_8 та неповнолітній ОСОБА_6 , використовуючи мобільний телефон марки «Honor 8X», IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , за невстановлених в ході досудового розслідування обставин, з власної ініціативи, у невстановлений в ході досудового розслідування час, однак не пізніше 14 год. 57 хв. 26.05.2025, встановили зв`язок з невстановленим користувачем інтернет-месенджеру «Telegram», який запропонував їм заробіток у вигляді підпалів транспортних засобів. Продовжуючи реалізовувати спільну злочинну діяльність, діючи умисно, добровільно та з власної ініціативи, з корисливих мотивів, усвідомлюючи та достовірно розуміючи, що невстановлений користувач інтернет-месенджеру «Telegram» пропонує вчинити протиправні дії, у невстановленому в ході досудового розслідування місці та у невстановлений в ході досудового розслідування час, однак не пізніше 14 год. 57 хв. 26.05.2025, ОСОБА_8 та неповнолітній ОСОБА_6 в листуванні інтернет-месенджеру «Telegram» з невстановленим користувачем отримали від нього вказівку щодо підбору автомобіля, відносно якого необхідно здійснити підпал, а також про необхідність надання фото-, та відеозвіту за результатами здійснених протиправних дій, на що останні відповіли згодою та розпочали пошук транспортного засобу. Після отримання відповідної інструкції, ОСОБА_8 та неповнолітній ОСОБА_6 , обрали об`єктом свого злочинного посягання транспортний засіб «MAZDA CX-5», державний номерний знак НОМЕР_3 та спрямували свій умисел на умисне пошкодження вищевказаного майна шляхом його підпалу. З метою доведення свого злочинного умислу до кінця, ОСОБА_8 та неповнолітній ОСОБА_6 у невстановлений в ході досудового розслідування проміжок часу, проте не пізніше 14 год. 57 хв. 26.05.2025, перебуваючи на ділянці місцевості у безпосередній близькості від будинку за адресою: м. Дніпро, вул. Полонської-Василенко, буд. 6, здійснили фотографування розташованого поблизу вказаного будинку легкового автомобілю «MAZDA CX-5», державний номерний знак НОМЕР_3 , та після здійснення фотофіксації, переслали виготовлені фотознімки невстановленому користувачу інтернет-месенджеру «Telegram». Після чого, неповнолітній ОСОБА_6 , взявши із собою заздалегідь підготовлену горючу рідину, підійшов до транспортного засобу «MAZDA CX-5», державний номерний знак НОМЕР_3 , та, використовуючи заздалегідь підготовлену горючу рідину, облив капот автомобіля та за допомогою запальнички підпалив його, що спричинило пожежу передньої частини вказаного автомобіля. В цей час, ОСОБА_8 , переконавшись в тому, що пожежа автомобілю «MAZDA CX-5», відбулась, здійснила відеозйомку підпаленого автомобіля з використанням мобільного телефону «Honor 8X», IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , та у подальшому переслала невстановленій під час досудового розслідування особі невстановленому користувачу інтернет-месенджеру «Telegram» для отримання незаконного прибутку від виконаної вказівки. Умисні дії ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які виразились в умисному пошкодженні чужого майна шляхом підпалу за попередньою змовою групою осіб, кваліфікуються за ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України. Обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_6 у скоєнні вказаного кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України у ході досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, зокрема: протоколом обшуку від 27.05.2025 за адресою: АДРЕСА_1 ; протоколами огляду місця події від 26.05.2025; іншими матеріалами досудового розслідування у сукупності. Метою та підставами застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити вищезазначені дії. Необхідність обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлюється наявністю ризиків, передбачених п. 1, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: Переховуватися від органів досудового розслідування та суду: Так, існує висока ступень ймовірності можливих спроб підозрюваного ОСОБА_6 переховуватися від органу досудового розслідування та суду. ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до десяти років. Невідворотність покарання за злочин вже сама по собі є підставою та мотивом для підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду. Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 511-550/0/4-13 від 04 квітня 2013 року «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України, слідчому судді, суду слід враховувати, що рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи підозрюваного, обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості. Також, прошу врахувати практику Європейського суду з захисту прав людини про те, що наявність підстав для тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством. Крім цього, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Так, згідно ст.ст. 7-9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 Європейський суд з прав людини вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства. Крім цього, у рішенні по справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року Європейський суд з прав людини вказав, що розумність строку тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно, вона має оцінюватись в кожному конкретному випадку залежно від особливостей конкретної справи. Також, відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (справа «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, справа «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року), також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (справа «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, справа «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990). У даному випадку наявні обґрунтовані підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 перебуваючи на волі, з метою уникнення кримінальної відповідальності може вчинити спробу переховування. Такий ризик обумовлений тяжкістю інкримінованого злочину, який віднесено до тяжких, характером і суспільною небезпекою дій підозрюваного, який, діючи умисно, з корисливих мотивів, в інтересах держави-агресора Російської Федерації, здійснив підпали чужого майна. Крім того, відповідно до п. 2 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 57 від 27.01.1995, ОСОБА_9 у силу свого віку має право на безперешкодний виїзд за межі України, що створює реальні передумови для його втечі. Наявна збройна агресія Російської Федерації проти України та відсутність контролю над частиною державного кордону лише посилюють ці ризики, оскільки підозрюваний може залишити територію України у незаконний спосіб або переміститися на тимчасово окуповані території, де його притягнення до кримінальної відповідальності буде унеможливлене. З урахуванням вищевикладеного, тримання під вартою є єдиним ефективним способом запобігання ризику його переховування від органів досудового розслідування та суду. Вчинити чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється: На підставі зібраних у кримінальному провадженні доказів, характеру вчиненого злочину та особистих характеристик підозрюваного ОСОБА_6 , наявні обґрунтовані підстави вважати, що, перебуваючи на волі, він може продовжити вчинення кримінальних правопорушень. Зокрема, дії ОСОБА_6 мають ознаки системності, спланованості та свідомої протиправної поведінки, що виявилася у вчиненні підпалів чужого майна. Як вибачається з повідомлення про підозру, такі дії вчинено умисно, з корисливих мотивів, що свідчить про наявність сталого злочинного наміру, ідеологічної або матеріальної зацікавленості, а також про можливу належність до мережі осіб, які діють в інтересах ворожої держави. Факт участі ОСОБА_6 у вищезазначеній діяльності, об`єктивно свідчить про високий ризик того, що у разі перебування на свободі він знову здійснюватиме дії, спрямовані на знищення майна, шляхом підпалів, а також може впливати на інших співучасників або продовжувати свою діяльність у складі організованої групи. Таким чином, із метою недопущення продовження злочинної діяльності, вчинення нових кримінальних правопорушень та з урахуванням воєнного стану в державі, застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є виправданим, пропорційним та єдиним ефективним заходом для досягнення цілей кримінального провадження. Обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів: Відповідно до положень статей 177, 178 та 183 Кримінального процесуального кодексу України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосовується виключно у випадках, коли жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. З урахуванням конкретних обставин даного кримінального провадження, наявних ризиків та поведінки підозрюваного ОСОБА_6 застосування більш м`яких запобіжних заходів, таких як домашній арешт чи застава, не може ефективно забезпечити досягнення цілей кримінального провадження. Зокрема, є підстави вважати, що підозрюваний може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду та вчинити інше кримінальне правопорушення. Такі ризики не можуть бути усунуті або зведені до мінімуму за допомогою альтернативних запобіжних заходів. Домашній арешт або особисте зобов`язання не забезпечують належного контролю за поведінкою підозрюваного та не виключають можливість втечі або впливу на інших осіб. Враховуючи вищевикладене, лише тримання під вартою може гарантувати досягнення мети запобіжного заходу та забезпечити ефективне проведення досудового розслідування. Так, обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 спрямоване на забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків, попередження та своєчасне припинення (вчинення) ОСОБА_6 спроб переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а також уникненню спроб вчинення іншого кримінального правопорушення або продовження вчинення кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Відтак в органу досудового розслідування є достатні підстави вважати про об`єктивну наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що свідчить про неможливість їх запобігання шляхом застосування до підозрюваного ОСОБА_6 інших більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, так як жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наведеним ризикам. Крім цього, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Застосування до ОСОБА_6 тримання під вартою відповідає вимогам ч. 2 ст. 183 КПК України, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вченні кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років. У відповідності до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України при обранні запобіжного заходу стосовно ОСОБА_6 вважається необхідним визначити розмір застави, а саме п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. На підставі викладеного, слідчий звертається до суду з даним клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Підозрюваний, його захисника та законний представник підозрюваного в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під ватрою, просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Ознайомившись з наданими матеріалами клопотання, заслухавши думку сторін, слідчий суддя приходить до наступного.

Подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст.ст. 183, 184 КПК України.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , слідчий суддя вважає, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про достатність підстав вважати обґрунтованою підозру у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочинів, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначає, що причетність ОСОБА_6 до вчинення злочину, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.

Прокурором доведено, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 194 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років, підозрюваний відповідно, намагаючись уникнути покарання може переховуватись від органів досудового розслідування або суду та вчинити чи прошовжити кримінальне правопорушення, у якому подоорюється. Запобігти вище зазначеним ризикам можливо лише шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тому слідчий суддя вважає можливим задовольнити клопотання слідчого та застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного строком до 60 днів. Застосування більш м`якого запобіжного заходу, про який провили підозрюваний, його захисник та законний представник підозрюваного, є недоцільним, та не буде достатнім для запобігання визначеним ризикам, передбаченим п.п. 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

У зв`язку з наведеним, враховуючи майновий стан особи підозрюваного, до нього слід застосувати альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, в 50 прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, що становить 151 400,00 гривень, що буде достатнім для забезпечення процесуальної поведінки підозрюваного та покласти на нього обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України .

Керуючись ст. ст. 110, 131-132, 176-178, 183-187, 193-194,196-197, 205, 309-310, 369-372, 392-393, 395 КПК України, суд,-

постановив:

Клопотання старшого слідчого слідчого відділу Управління СБ України у Дніпропетровській області старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_7 , яке погоджене прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000707 від 13.05.2025 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 28 ч. 2 ст. 194 КК України - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 60 днів, тобто до 24 липня 2025 року.

Визначити відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у розмірі 50 прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, що становить 151 400,00 гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

У разі внесення застави підозрюваним ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановленої у розмірі 151 400,00 гривень, вважати, що до нього застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Покласти на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, строком до 24.07.2025 року, а саме:

- прибувати до органу досудового розслідування та суду за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання;

- здати на зберігання органу досудового розслідування паспорт для виїзду за кордон або інші документи, що дають право на виїзд з України.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі не виконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід з накладенням грошового стягнення в розмірі до двох розмірів мінімальної заробітної плати.

Контроль за виконанням запобіжного заходу покласти на прокурора.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1