Справа № 156/1425/24
Провадження № 1-кс/156/2/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2025 року сел.Іваничі

Суддя Іваничівського районного суду Волинської області ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представниці цивільного позивача (потерпілої юридичної особи) ОСОБА_3 , обвинуваченої у кримінальному провадження ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 у сел. Іваничі заяву адвоката ОСОБА_5 про відвід судді Іваничівського районного суду Волинської області ОСОБА_6 у кримінальній справі № 156/1425/24,

ВСТАНОВИВ:

1.СУТЬ ЗАЯВИ

1.1.У провадженні судді Іваничівського районного суду Волинської області ОСОБА_6 перебуває кримінальна справа про обвинувачення ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, кваліфікованого за ч.2 ст. 367 КК України (справа № 156/1425/24, провадження № 1-кп/156/34/25).

1.2.Під час судового розгляду справи № 156/1425/24 адвокат ОСОБА_5 , котрий є захисником обвинуваченої ОСОБА_4 13.05.2025 подав до суду заяву про відвід головуючої у справі судді ОСОБА_6 ..

1.3.Згадана заява вмотивована тим, що 15.04.2025 суд під головуванням судді ОСОБА_6 постановив ухвалу, якою відмовив у задоволенні клопотання сторони захисту щодо залишення без розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні, заявленого ДП «Агрофірма «Луга-Нова» ПП «Універсам» до ОСОБА_4 , про стягнення збитків на суму 11158972,39 грн.. На думку адвоката, у згаданій ухвалі суду не наведені аргументи, передбачені КПК України, котрі зумовлювали би відмову у задоволенні клопотання сторони захисту, тому ухвалене процесуальне рішення не є законним та обґрунтованим.

1.4.Як вважає захисник, постановляючи ухвалу від 15.04.2025 у справі № 156/1425/24, головуюча суддя ОСОБА_6 припустилась упередженості щодо обвинуваченої ОСОБА_4 , оскільки не навела у тексті ухвали законних підстав для відмови у задоволенні розглядуваного судом клопотання.

1.5.Адвокат ОСОБА_5 зазначив, що ці обставини викликають сумнів в неупередженості судді ОСОБА_6 під час розгляду справи про обвинувачення ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, кваліфікованого за ч.2 ст. 367 КК України, а це зумовлює неможливість її подальшої участі як головуючого судді у справі № 156/1425/24.

2.ПРОЦЕДУРА.ПОЗИЦІЇ ІНШИХ УЧАСНИКІВ КРИМІНАЛЬНОГО ПРОВАДЖЕННЯ

2.1.Захисника ОСОБА_5 було повідомлено належним чином судом про дату, час та місце розгляду заяви адвоката щодо відводу судді ОСОБА_6 у справі № 156/1425/24. Інших учасників кримінального провадження було повідомлено належним чином судом про дату, час та місце розгляду заяви адвоката щодо відводу судді.

2.2.Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні 22.05.2025 наполягав на необхідності відвід задовольнити, на підтримання своєї позиції навів аргументи, аналогічні викладеним у заяві адвоката від 13.05.2025. Обвинувачена ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримала заяву захисника, просила ухвалити рішення щодо відводу судді ОСОБА_6 від участі в судовому розгляді справи № 156/1425/25.

2.3.Представниця цивільного позивача (потерпілої юридичної особи) ОСОБА_3 у судовому засіданні висловила думку щодо необґрунтованості заяви адвоката ОСОБА_5 про відвід судді. Представниця зазначила, що суддя ОСОБА_6 належним чином здійснювала свої повноваження щодо судового розгляду кримінальної справи, ухвалила рішення про прийняття до розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні. ОСОБА_3 пояснила, що 19.02.2025 представники цивільного позивача не змогли прибути для участі в призначеному судовому засіданні з поважних причин (через службове відрядження до м. Києва), в подальшому представниця брала участь у призначених засіданнях у справі № 156/1425/24, натомість судовий розгляд було двічі відкладено за клопотаннями захисника, що не сприяло своєчасному розгляду справи. ОСОБА_3 просила відмовити у задоволення заяви захисника щодо відводу судді ОСОБА_6 ..

2.4.Прокурор ОСОБА_7 , який здійснює підтримання публічного обвинувачення у кримінальному провадженні № за ЄРДР 0000151 від 09.02.2024, був належним чином повідомлений про дату, час та місце здійснення судового розгляду заяви сторони захисту щодо відводу судді, не прибув для участі в судовому засіданні, призначеному на 22.05.2025 о 14 год 30 хв; з урахуванням думки присутніх учасників кримінального провадження суддя вважає за можливе здійснювати розгляд питання відводу у справі № 156/1425/24 без участі прокурора.

2.5.Захисник ОСОБА_5 , обвинувачена ОСОБА_4 , представниця цивільного позивача (потерпілої юридичної особи) ОСОБА_3 у судовому засіданні не наполягали на запрошенні до зали суду судді ОСОБА_6 задля отримання особистих пояснень від неї з приводу заяви про відвід.

3.ВСТАВНОВЛЕНІ СУДДЕЮ ОБСТАВИНИ

3.1.У провадженні судді Іваничівського районного суду Волинської області ОСОБА_6 перебуває кримінальна справа про обвинувачення ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, кваліфікованого за ч.2 ст. 367 КК України (справа № 156/1425/24, провадження № 1-кп/156/34/25). Згідно з даними, наведеними в обвинувальному акті, потерпілою юридичною особою у кримінальному провадженні є ДП «Агрофірма «Луга-Нова» ПП «Універсам».

3.2.Директор ДП «Агрофірма «Луга-Нова» ПП «Універсам» ОСОБА_8 подав до суду 03.12.2024 цивільний позов у кримінальному провадженні, підприємством заявлені вимоги до ОСОБА_4 про стягнення збитків, заподіяних кримінальним правопорушенням, у межах суми 11158972,39 грн.. Ухвалою суду від 19.12.2024 у справі № 156/1425/24, постановленою за підсумками підготовчого провадження, було прийнято до розгляду вказаний цивільний позов, визнано підприємство цивільним позивачем, а ОСОБА_4 цивільним відповідачем. Цією ж ухвалою суду було призначено судовий розгляд у відкритому судовому засіданні на 26.12.2024 на 14 год 00 хв.

3.3.У судовому засіданні 26.12.2024 суд установив порядок з`ясування обставин справи та дослідження доказів (допитати представника потерпілої юридичної особи, допитати свідків, дослідити письмові докази, допитати експерта, здійснити допит обвинуваченої), подальший судовий розгляд справи відкладено на 29.01.2025 на 13 год 00 хв.

3.4.Для участі в черговому судовому засіданні у справі № 156/1425/24, призначеному на 19.02.2025 на 14 год 00 хв, не прибули представники цивільного позивача (потерпілої юридичної особи) ОСОБА_8 та ОСОБА_3 , з причини перебування у службовому відрядженні у м. Києві. ОСОБА_8 подав до суду 17.02.2025 через підсистему «Електронний суд» ЄСІТС відповідне клопотання щодо відкладення (перенесення) розгляду справи, вказане клопотання судом задоволено.

3.5.У судовому засіданні, призначеному на 15.04.2025 на 14 год 30 хв, захисник адвокат ОСОБА_5 заявив клопотання про залишення без розгляду цивільного позову заявленого ДП «Агрофірма «Луга-Нова» ПП «Універсам» до ОСОБА_4 .. Захисник посилався на норми ст. 326 КПК України щодо наслідків неприбуття цивільного позивача (представника цивільного позивача) для участі в призначеному судовому засіданні, зауважив, що цивільний позов може бути розглянутий без участі цивільного позивача (представника позивача) лише у разі, коли від позивача надійшло до суду клопотання про розгляд позову за його відсутності (за відсутності представників) або у разі, коли відповідач повністю визнав цивільний позов. В інших випадках наслідком неприбуття цивільного позивача (представника позивача) є залишення судом цивільного позову без розгляду.

3.6.Ухвалою суду від 15.04.2025 у справі № 156/1425/24 було відмовлено у задоволенні вказаного клопотання захисника щодо залишення без розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні. Ухвалене рішення суд мотивував посиланням на положення ст. 128, 326 КПК України, застосуванням правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 15.05.2019 у справі № 462/5779/15-к, вказав, що неприбуття представника цивільного позивача для участі в одному призначеному судовому засіданні було викликане об`єктивними причинами.

3.7.Зазначена ухвала суду згідно з положеннями ст. 392 КПК України не може бути предметом окремого апеляційного оскарження, але заперечення щодо неї можуть бути включені до апеляційної скарги на вирок суду у кримінальному провадженні.

4.КРИМІНАЛЬНЕ ПРОЦЕСУАЛЬНЕ ЗАКОНОДАВСТВО ТА СУДОВА ПРАКТИКА

4.1.Кримінальний процесуальний кодекс (КПК) України від 13.04.2012 № 4651-VI

4.1.1.Стаття 75 КПК України. Суддя не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого ч.3 ст.35 КПК порядку визначення судді для розгляду справи.

4.1.2.Стаття 80 КПК України: за наявності підстав, передбачених ст. 75 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід. За цими ж підставами судді може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Відвід повинен бути вмотивованим.

4.1.3. Стаття 81 КПК України: у разі заявлення відводу судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому ч.3 ст. 35 КПК. При розгляді відводу має бути вислухана особа, якій заявлено відвід, якщо вона бажає дати пояснення, а також думка осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні. Питання про відвід вирішується в нарадчій кімнаті вмотивованою ухвалою слідчого судді, судді (суду).

4.2.Постанова Пленуму Верховного Суду України від 13.06.2007 № 8 «Про незалежність судової влади».

4.2.1. Пункт 5 постанови: відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

5.ЗАГАЛЬНОВИЗНАНІ СТАНДАРТИ ЕТИКИ СУДДІВСЬКОЇ ДІЯЛЬНОСТІ

5.1.Бангалорські принципи поведінки суддів від 19.05.2006, схвалені Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27.07.2006 № 2006/23 (далі - Принципи). Коментар до Бангалорських принципів поведінки суддів (далі Коментар).

5.1.1.Пункт 1.1. Принципів: суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від стороннього впливу, спонукання, тиску, загроз чи втручання, прямого чи опосередкованого, що здійснюється з будь-якої сторони та з будь-якою метою.

5.1.2.Пункт 37 Коментаря: «…Сприйняття судової системи як незалежної є дуже важливим, а тест на незалежність повинен містити таке сприйняття. Це означає сприйняття того, чи має конкретний суд базові об`єктивні умови або гарантії незалежності суддів, а не сприйняття того, як він діятиме фактично, незалежно від наявності таких умов або гарантій. Будь-яка особа, що бажає поставити під сумнів незалежність суду, не повинна доводити реальний брак незалежності, хоча він, у випадку доведення, буде вирішальним для оскарження. Тест на визначення цього критерію аналогічний до тесту на упередженість особи, яка приймає рішення. Запитання полягає в тому, чи сторонній спостерігач сприймає, чи, у деяких юрисдикціях, «може сприймати» суд як незалежний. Хоча незалежність суддів це статус чи відносини, які базуються на об`єктивних умовах чи гарантіях, а також способі мислення чи ставлення під час виконання функцій судді на практиці, тест на незалежність полягає у тому, чи може розумний спостерігач сприймати суд як незалежний…».

5.1.3.Пункт 53 Коментаря (про критерії неупередженості суду): «… суд має бути неупередженим у суб`єктивному плані, тобто жоден член суду не повинен мати будь-яких особистих упереджень. Припускається, що особиста неупередженість існує, якщо немає доказів протилежного. По-друге, суд має бути неупередженим з об`єктивної точки зору, тобто він повинен запропонувати достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів щодо цього. За цим критерієм слід визначити, чи існують, незалежно від поведінки судді, будь-які факти, які можна перевірити та які можуть викликати сумніви щодо неупередженості судді…».

5.1.4.Пункт 2.3. Принципів: суддя по можливості обмежує себе у здійсненні дій, що можуть стати приводом для позбавлення його права брати участь у судовому засіданні та виносити рішення у справах.

5.1.5.Пункт 66 Коментаря: «…суддя має бути готовим приймати рішення у справах, які предстають перед судом. Однак бувають ситуації, коли з метою захисту прав сторін і збереження громадської упевненості в чесності судової влади виникає необхідність відсторонення судді від участі у розгляді певної справи та винесення рішення в ній. З іншого боку, часті відводи суддів можуть викликати осуд суду та особисто судді з боку громадськості та призвести до необґрунтованого завантаження колег таких суддів. У сторін судового провадження може виникнути враження, що вони можуть знайти та обрати суддю для розгляду їхньої справи, а це небажано…».

5.1.6.Пункт 3.2. Принципів: спосіб дій та поведінка судді мають підтримувати впевненість суспільства в чесності та непідкупності судових органів; недостатньо просто чинити правосуддя, потрібно робити це.

5.2.Кодекс суддівської етики, затв. рішенням XI чергового З`їзду суддів України від 22.02.2013 (далі Кодекс). Коментар до Кодексу суддівської етики, затв. рішенням Ради суддів України від 04.02.2016 № 1.

5.2.1.Стаття 6 Кодексу: суддя повинен виконувати свої професійні обов`язки незалежно, виходячи виключно з фактів, установлених на підставі власної оцінки доказів, розуміння закону, верховенства права, що є гарантією справедливого розгляду справи в суді, не зважаючи на будь-які зовнішні впливи, стимули, загрози, втручання або публічну критику.

5.2.2.Стаття 7 Кодексу:«…суддя повинен неупереджено виконувати покладені на нього обов`язки…».

5.2.3.Коментар до статті 7 Кодексу:«Під неупередженістю прийнято розуміти відсутність упередженості,безсторонність, об`єктивність, незацікавленість, нейтральність, універсальність підходів до будь-кого, незалежно від певних ознак; це прагнення до справедливості та відсутність особистих симпатій або антипатій, непідкупність, бездоганність, моральність. Говорячи про неупередженість, слід зазначити про обов`язок судді здійснювати судочинство, не допускаючи впливу на нього сторонніх осіб та життєвих обставин, будь - яких інших суб`єктивних чинників, відсутність у нього заздалегідь сформованої думки щодо обставин справи та готовність сприймати інформацію об`єктивно, вирішуючи справу лише відповідно до закону на підставі фактично встановлених обставин, виходячи з власного внутрішнього переконання. Отже, безсторонній суд означає: позбавлений упередженості, незацікавлений, об`єктивний, безпристрасний, нейтральний...». «…Визначення юридичного змісту оціночної категорії «безсторонній суд» зумовлює необхідність врахування суб`єктивного та об`єктивного критеріїв безсторонності. Перший з них означає, що суддя має бути суб`єктивно вільним від упередженості при розгляді справи; другий - що суддя має забезпечити достатні гарантії для усунення будь-яких обґрунтованих сумнівів щодо його неупередженості…».

5.2.4.Коментар до ст. 14 Кодексу: «… до вирішення питання відводу судді треба ставитись виважено,аналізуючи, чи дійсно наявні підстави, які можуть викликати сумніви у його неупередженості, або такі відсутні…».

5.2.5.Стаття 15 Кодексу: неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді..

6.ПРЕЦЕДЕНТНА ПРАКТИКА ЄВРОПЕЙСЬКОГО СУДУ З ПРАВ ЛЮДИНИ

6.1.Рішення Суду у справі «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria) від 24.02.1993, пункти 27, 28, 30; рішення Суду у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland) від 28.10.1998, заява № 33958/96, пункт 42: наявність безсторонності згідно із п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечує суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

6.2. Рішення Суду у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. United Kingdom), від 10.06.1996, пункт 38: у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду.

6.3.Рішення Суду у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland) від 28.10.1998, заява № 33958/96, пункт 43:стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного.

6.4.Рішення Суду у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland) від 28.10.1998 , заява № 33958/96, пункт 44: застосовуючи об`єктивний критерій, слід з`ясувати, чи існують, окрім самої поведінки судді, певні факти, які можуть служити підставою для сумніву в його безсторонності. Тобто при визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими.

6.5.Рішення Суду у справі «Бочан проти України» від 03.05.2007, заява № 7577/02, пункт 66: «ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі».

6.6.Рішення Суду у справі «Олександр Волков проти України» від 09.01.2013, заява № 21722/11, пункт 105: «між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності».

7.ОЦІНКА СУДДІ ТА РІШЕННЯ ПО СУТІ ЗАЯВИ

7.1.Вирішуючи питання про існування щодо судді ОСОБА_6 такої підстави для відводу у справі № 156/1425/24 як «наявність інших обставин, що викликають сумнів у неупередженості» (пункт 4 частина 1 статті 75 КПК України), суддя бере до уваги наведені вище критерії об`єктивності та неупередженості суддів.

7.2.Заява адвоката ОСОБА_5 від 13.05.2025 про відвід судді ґрунтується фактично на незгоді сторони захисту з ухвалою суду 15.04.2025, якою було відмовлено у задоволенні клопотання щодо залишення без розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

7.3.Ухвалене рішення суд мотивував посиланням на положення ст. 128, 326 КПК України, застосуванням правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 15.05.2019 у справі № 462/5779/15-к, вказав, що неприбуття представника цивільного позивача для участі в одному призначеному судовому засіданні було викликане об`єктивними причинами. Відтак, суд під головуванням судді ОСОБА_6 , дійшовши висновку про відсутність підстав для залишення цивільного позову без розгляду, ухвалив відповідне процесуальне рішення щодо відмови у задоволенні клопотання сторони захисту. Вияву упередженості з боку суду до сторони захисту (або ж конкретно до обвинуваченої ОСОБА_4 ) в розглядуваній ситуації не вбачається.

7.4.Варто зауважити, що зазначена ухвала суду згідно з положеннями ст. 392 КПК України не може бути предметом окремого апеляційного оскарження, але заперечення щодо неї можуть бути включені стороною захисту до апеляційної скарги на вирок суду у кримінальному провадженні. Крім того, суддя, який згідно з ч.1 ст. 81 КПК України вирішує питання щодо відводу судді, котрий здійснює судове провадження одноособово, не має повноважень і не повинен підміняти собою суд апеляційної інстанції у кримінальному провадженні.

7.5.Задоволення судом впродовж розгляду справи певних клопотань сторони обвинувачення або ж сторони захисту саме по собі не можна розглядати як прояв упередженості суду, прояв прихильності до окремої сторони процесу. Інший погляд на цю ситуацію призвів би до необхідності заміни судді після кожного задоволення (або відмови у задоволенні) окремих заяв (клопотань) учасників кримінального провадження, що є неприпустимим, суперечить принципам незмінності складу суду, здійснення кримінального провадження впродовж розумного строку.

7.6.Твердження захисника ОСОБА_5 про упередженість судді ОСОБА_6 з тих мотивів, що «суддя припустилась упередженості щодо обвинуваченої, не навівши законних підстав для відмови у клопотанні» по своїй суті зводиться до незгоди адвоката з ухваленим суддею рішенням, до критичних зауважень з приводу мотивувальної частини ухвали суду, що не розглядається законом як підстава для відводу судді від участі в справі.

7.7.Вирішуючи заяву про відвід, суддя не сприймає визначену адвокатом позицію превалювання суб`єктивного критерію безсторонності судді над об`єктивним, з огляду на загальновизнану презумпцію безсторонності суду, оскільки інший підхід до цієї проблеми фактично дозволив би стороні на свій розсуд обирати того суддю, котрий є більш «зручним» для неї, свавільно змінювати суддю у разі «незадоволення» ухваленими суддею рішеннями. В цьому контексті більш ґрунтовними вбачаються позиції, висловлені Європейським судом з прав людини у справі «Інкаль проти Туреччини» від 09.06.1998, у справі «Кларк проти Сполученого Королівства» від 25.08.2005, за якими «вирішальним є те, чи можуть… сумніви в об`єктивності бути об`єктивно обґрунтованими».

7.8.З огляду не це, не вбачається підстав для задоволення заяви від 13.05.2025 адвоката ОСОБА_5 про відвід судді Іваничівського районного суду Волинської області ОСОБА_6 у кримінальній справі № 156/1425/24.

Керуючись ст. 75, 80,81 КПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви від 13.05.2025 захисника адвоката ОСОБА_5 про відвід судді Іваничівського районного суду Волинської області ОСОБА_6 у кримінальній справі № 156/1425/24 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Повний текст цієї ухвали судді виготовлено в нарадчій кімнаті, проголошено, надано для ознайомлення учасникам кримінального провадження 23.05.2025 о 12 год 45 хв.

Суддя ОСОБА_1