ЄУН справи: 336/5542/25
Номер провадження: 1-кп/336/1285/2025
ВИРОК

іменем України

02 вересня 2025 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000613 від 08 травня 2025 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новопавлівка Пологівського району Запорізької області, українця, громадяниня України, із середньо-спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, не маючого утриманців, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

в с т а н о в и в:

Постановою Запорізького районного суду Запорізької області від 20.04.2024 встановлено, що ОСОБА_4 13.02.2024 о 09:10 год. керував транспортним засобом ВАЗ д.н.з. НОМЕР_1 на 513 км траси Н-08 Запорізького району Запорізької області, в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного приладу «DRAGER-ALCOTEST 6820», проба позитивна 1,10 проміле, тест №2379. Останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

Вказане рішення набрало законної сили 31 травня 2024 року, про що ОСОБА_4 достовірно було відомо, оскільки останній з вказаним рішенням був ознайомлений.

Однак, ОСОБА_4 , достовірно знаючи про наявність вказаної постанови суду, яка набрала законної сили, і про те, що даним судовим рішенням його позбавлено права керування транспортними засобами, діючи умисно, з метою невиконання постанови суду щодо позбавлення права керування транспортними засобами, маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ст. 68 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», відповідно до якої судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, продовжив керувати транспортним засобом та вчинив адміністративне правопорушення, тим самим умисно не виконував вищевказану постанову за наступних обставин.

30.01.2025 о 14:30 годині, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 керував автомобілем ВАЗ 2107, д.н.з. НОМЕР_1 повторно протягом року, будучи позбавленим прав керування транспортними засобами (Постанова ВП №4 Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області серії БАБ 708617 від 06.06.2024 за ст. 126 ч.4 КУпАП) та рухаючись в с. Новопавлівка Пологівського району Запорізької області по вулиці Чапаєва навпроти будинку №59 був зупинений працівниками поліції СРПП ВП №4 Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області за порушення Правил дорожнього руху, якими відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП від 30.01.2025 серія ААД № 594930.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, тобто в умисному невиконанні постанови суду, що набрала законної сили.

Потерпілі у кримінальному провадженні відсутні.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст.67 КК України судом не встановлено.

12 червня 2025 року між прокурором Оріхівського відділу Пологівської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000613 від 08 травня 2025 року та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 , укладена угода про визнання винуватості, відповідно до вимог ст. ст. 468, 469, 470, 472 КПК України.

Згідно з вказаною угодою ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України. Також, вказаною угодою сторони погодили покарання у виді 3 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

В підготовчому судовому засіданні ОСОБА_4 вину визнав повністю, просив суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити йому узгоджену міру покарання, розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Захисник не заперечує проти затвердження угоди про визнання винуватості, дана угода укладена в його присутності, є законною та не порушує права обвинуваченого.

Прокурор не заперечує проти затвердження угоди про визнання винуватості та просить призначити ОСОБА_4 узгоджену міру покарання та визначити іспитовий строк.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти, зокрема рішення про затвердження угоди.

Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до нетяжкого злочину.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.

Суд, переконавшись, що укладення угоди є добровільним, умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, не суперечать вимогам закону та інтересам суспільства, правова кваліфікація кримінального правопорушення є правильною, узгоджена міра покарання відповідає характеру і тяжкості обвинувачення, суд вважає можливим затвердити угоду про визнання винуватості, визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди від 12 червня 2025 року про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 , і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Запобіжний захід не обирався, речові докази не долучались.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ч. 2 ст. 373, ст. ст. 374, 474, 475, 615 КПК України, суд,

у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 12.06.2025, укладену між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000613 від 08 травня 2025 року.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням терміном на два роки.

Згідно зі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 протягом строку випробування обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим (підозрюваним) може бути оскаржений в апеляційному порядку:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого законом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити обвинуваченому, прокурору та захиснику.

Суддя ОСОБА_1