Справа №463/7783/25
Провадження №1-кс/463/7498/25
У Х В А Л А

21 серпня 2025 року слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові в режимі відеоконференції клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_6 , погоджене прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні №0000983 від 07 серпня 2025 року про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

ВСТАНОВИВ:

слідчий звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова з клопотанням про продовження застосування до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою з утриманням у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№19)», з визначенням розміру застави у розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 605 600 гривень, та покладенням відповідних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 191 КПК України, в межах строку досудового розслідування.

Як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_5 підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 425 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 21 вересня 2023 року та 4 жовтня 2023 року, знаходячись у лабораторії військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи на посаді начальника лабораторії безпечності харчових продуктів заступника командира військової частини НОМЕР_1 , будучи військовою службовою особою, діючи із злочинною недбалістю, в умовах воєнного стану, через неналежне виконання своїх службових обов`язків та недбале ставлення до них, вчиняв попередньо дії в межах службових обов`язків, які виконував не так, як того вимагають інтереси служби, не передбачаючи, що в результаті його поведінки може бути завдано шкоду, хоча повинен був і міг це передбачити, не дотримався принципів повноти проведення перевірки (дослідження), граничних норм (обсягів) відбору зразків, правил проведення лабораторних досліджень (випробувань), у порушення вимог вищевказаного законодавства і своєї посадової інструкції щодо належної перевірки наявності потрібного обладнання, належного контролю за результатами лабораторних випробувань, не провів повне дослідження щодо якості меду, необгрунтовано зтвердив протоколи випробувань щодо належної якості меду, що не відповідало дійсності, внаслідок чого військовій частині НОМЕР_2 спричинено тяжкі наслідки в умовах воєнного стану у вигляді матеріальної шкоди (збитків) на суму 8491950 грн. Майор ОСОБА_5 , у вказаний період часу, достовірно знаючи, що лабораторія військової частини НОМЕР_1 не має спеціального обладнання для проведення дослідження якості меду вимогам ДСТУ 4497:2005, зокрема не має колориметру фотоелектричного КФК-2, який пройшов калібрування, необхідного для дослідження показників діастазного числа, масової частки сахарози, масової частки відновлювальних сахарів меду, та розуміючи, що підпорядковані військовослужбовці лабораторії не перевірили і не дослідили відібраний мед у ТОВ «ПАК-СЕРВІС 2022» на усі показники ДСТУ 4497:2005, у порушення вимог пунктів 3.2.2.5, 3.7.1 і 3.7.2 технічних умов «Повсякденний набір сухих продуктів. Технічні умови», затвердженого Міністром оборони України 2 жовтня 2020 року, затвердив протокол випробувань №86/388пл від 21 вересня 2023 року та протокол випробувань №90/396пл від 4 жовтня 2023 року з неповними висновками щодо якості меду як такий, що відповідав вимогам ДСТУ по перевіреним виборочним показникам, хоча насправді мед ТОВ «ПАК-СЕРВІС 2022» не відповідав вимогам ДСТУ 4497:2005 і вищевказаним технічним умовам по показникам діастазного числа, масової частки сахарози, масової частки відновлювальних сахарів меду, які лабораторією усупереч чинного законодавства не перевірялись і не досліджувались. У зв`язку із неповним проведенням дослідження лабораторією під керівництвом майора ОСОБА_5 , і як наслідок видачею лабораторією військової частини НОМЕР_3 протоколів випробувань №86/388пл від 21 вересня 2023 року та №90/396пл від 4 жовтня 2023 року з неповними висновками і неправомірно не виявленими порушеннями вимог ДСТУ 4497:2005 щодо якості меду, які існували, військова частина НОМЕР_3 , за адресою: АДРЕСА_2 , протягом 25 вересня 2023 року, 7 жовтня 2023 року, 12 жовтня 2023 року, 19 жовтня 2023 року прийняла від ТОВ «ПАК-СЕРВІС 2022» партії неякісного меду, які не відповідали вимогам ДСТУ 4497:2005 та вищевказаним технічним умовам зазначеним у договорі №17 від 17 березня 2023 року по показникам діастазного числа, масової частки сахарози, масової частки відновлювальних сахарів меду, а саме прийняла усього 2505000 штук стіків меду по 20 грам, за які сплатила 8491950 грн., у зв`язку з чим ОСОБА_5 завдано майнові збитки військовій частині НОМЕР_3 на суму 8491950 грн., тобто ним спричинено тяжкі наслідки військовій частині НОМЕР_3 внаслідок його недбалого ставлення до служби, в умовах воєнного стану.

Слідчий вказує, що повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 425 КК України, складено 29 березня 2025 року та цього ж дня вручено ОСОБА_5 .

Зазначає, що обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у скоєнні даних кримінальних правопорушень підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами та на даний час продовжують існувати ризики, визначені ч. 1 ст. 177 КПК України, що були підставою обрання останньому запобіжного заходу, а саме що підозрюваний може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати документи, речі які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних, у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема шляхом погодження показань з особами, причетними до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення в якому підозрюється. Зазначає, що у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що будь-який інший запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі, не може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Прокурор в судовому засіданні подане клопотання підтримав з мотивів викладених в ньому, вважає за необхідне на даному етапі досудового розслідування продовжити підозрюваному запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Захисник, який брав участь у розгляді справи в режимі відеоконференції, проти клопотання заперечив у зв`язку із необґрунтованістю підозрою, а також відсутності на думку захисника ризиків визначенні ст. 177 КПК України для продовження застосування найтяжчого запобіжного заходу, визначенні непомірного розміру застави. Просить відмовити у задоволенні клопотання, а у випадку повного чи часткового задоволення такого обрати запобіжний захід, який не пов`язаний з триманням під вартою, у випадку продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді триманням під вартою зменшити розмір застави.

Підозрюваний підтримав позицію свого захисника, просив в задоволенні клопотання відмовити, або ж визначити заставу у меншому розмірі.

Заслухавши пояснення учасників процесу, оглянувши та перевіривши надані матеріали клопотання, вважаю, що клопотання підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Судовим розглядом встановлено, що Другий слідчий відділ (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, здійснює досудове розслідування кримінального провадження №0000391 від 26 березня 2024 року за підозрою ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 за ч. 4 ст. 425 КК України, за підозрою ОСОБА_11 за ч. 5 ст. 191 КК України, а також за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366-2 КК України.

29 березня 2025 року в даному кримінальному провадженні ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 425 КК України.

При цьому з протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 29 березня 2025 року вбачається, що ОСОБА_5 було затримано 29 березня 2025 року о 18 год. 20 хв.

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 14 липня 2025 року продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000391 від 26 березня 2024 року за підозрою військовослужбовців лабораторії безпечності харчових продуктів військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 425 КК України, за підозрою директора і засновника ТОВ «ПАК-СЕРВІС 2022» ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, а також за фактом ймовірного вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366-2 КК України, до 6 (шести) місяців, тобто до 28 вересня 2025 року.

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 16 липня 2025 року продовжено підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід тримання під вартою на 60 днів, тобто до 13 вересня 2025 року включно, визначено підозрюваному заставу в розмірі 200 прожиткових мінімуми для працездатних осіб.

Відповідно до постанови від 7 серпня 2025 року прокурора Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , з матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000391 від 26 березня 2024 року виділено матеріали досудового розслідування за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 425 КК України та зареєстровано їх за №0000983 від 07 серпня 2025 року.

В ході розгляду вказаного клопотання слідчий суддя встановив зокрема, що слідство на даний час не завершено, для встановлення істини у справі слідчий має намір провести та завершити ряд слідчих дій, які до даного етапу слідства провести не було можливості з об`єктивних причин, в тому числі необхідно отримати висновки судово-почеркознавчих експертиз, завершити розсекречення матеріалів негласних слідчих розшукових дій, що дійсно потребує значного часу. При цьому вказані слідчі та процесуальні дії дійсно мають важливе доказове значення для досудового розслідування в даному кримінальному провадженні, а дане кримінальне провадження внаслідок того, що у такому розслідується вчинення злочинів п`ятьма підозрюваними, з яких чотири є військовослужбовцями, та відповідно великого обсягу слідчих (розшукових) та процесуальних дій, які слідчий має намір провести у такому задля повного дослідження обставин, є особливо складним.

Вирішуючи питання про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 і 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування підозрюваного від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

За змістом закону тримання під вартою як запобіжний захід може бути застосовано лише у разі, якщо прокурор наявною сукупністю дозволених законом при прийнятті даного рішення засобів доказування доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим в ст. 177 КПК. Неможливість запобігти даним ризикам слід розуміти як недостатність інших запобіжних заходів для того, щоби убезпечити їх настання.

При цьому за змістом ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, а відтак і продовження такого, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: 1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину; 2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Так про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 425 КК України (сукупність наявних на даний час доказів припущення про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення) свідчать, зокрема: договір №17 про постачання комплектувальних складових до повсякденних наборів сухих продуктів для державних потреб (за кошти Державного бюджету України) від 7 березня 2023 року та додаткові угоди то такого, протоколи випробувань від 4 жовтня 2023 року, 21 вересня 2023 року, акт службового розслідування, наказ начальника Центрального управління контролю якості (з адміністративно господарської діяльності) №21 від 5 квітня 2024 року, висновок експертів за результатами проведення комісійної судово-економічної експертизи №3494-Е від 12 грудня 2024 року, експертні висновки №000588 д.к./24, №000587 д.к./24 та №000586 д.к./24 від 12 квітня 2024 року, протокол допиту у якості свідка ОСОБА_12 від 10 квітня 2025 року.

При цьому слідчий суддя при розгляді клопотання про продовження запобіжного заходу не надає оцінку доказам, які зібрані в рамках досудового розслідування, не встановлює, чи є вони достатніми для доведення вини особи, а лише перевіряє наявність підстав для обрання та продовження запобіжного заходу, враховуючи ризики, передбачені законом, оскільки проведення повної оцінки доказів, в тому числі на предмет їхньої достовірності та допустимості, є прерогативою суду під час судового розгляду.

Зокрема ризиками, які дають підстави слідчому судді продовжити застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід вважати той факт, що підозрюваний обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який йому може бути призначено покарання у виді позбавлення волі терміном до восьми років, відтак перебуваючи на волі з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, в тому числі полишити місце свого постійного проживання та виїхати з території України. Зокрема ОСОБА_5 будучи військовослужбовцем має законні підстави для виїзду за кордон при отриманні дозволу від свого керівництва, фактично проживає і працює у Одеській області, а відтак має реальну можливість залишити межі України. Також підозрюваний є військовослужбовцем, відтак володіє широким колом знайомств у державних та правоохоронних органах та може вдатись до методів конспірації з метою переховування від органів досудового розслідування та суду. Окрім того, перебуваючи на волі, підозрюваний зможе незаконними засобами, зокрема шляхом підкупу, впливати на свідків, які володіють інформацією щодо обставин вчинення ним інкримінованого злочину та які ще не допитувались в ході судового розгляду, оскільки володіє відомостями щодо анкетних даних таких, а також інших підозрюваних у кримінальному провадженні, з метою зміни ними показань або відмови від наданих показів задля уникнення кримінальної відповідальності. Також підозрюваний зможе перешкоджати кримінальному провадженню шляхом погодження показань з особами, причетними до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення та може вчинити інші злочини з метою конспірації злочинної діяльності.

Також слідчий суддя враховує те, що строк досудового розслідування продовжено до 28 вересня 2025 року і таке не може бути завершено до закінчення дії ухвали слідчого судді від 16 липня 2025 року про продовження запобіжного заходу, у зв`язку з особливою складністю провадження та необхідністю отримати висновки експертиз, проведення яких триває, розсекречення матеріалів негласних слідчих розшукових дій, при цьому строк тримання під вартою не перевищує дванадцяти місяців.

Слідчий суддя вважає, що ризик знищити, сховати документи, речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення на даний час є суттєво зниженим, оскільки досудове розслідування у кримінальному провадженні здійснюється тривалий час, протягом якого орган досудового розслідування мав змогу отримати всі необхідні документи та речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Водночас враховуючи інші наведені вище ризики, які продовжують існувати, вважає, що сукупність таких є достатньою для продовження підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного не суперечить приписам п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України.

Обставини, що могли б свідчити про можливість запобігання зазначеним ризикам шляхом застосуванням інших, більш м`яких запобіжних заходів, слідчим суддею на даному етапі не встановлено.

При цьому доводи сторони захисту щодо можливості застосування до підозрюваного інших запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою, не спростовують вищенаведених висновків, а сукупність наявних на даний час доказів припущення про вчинення підозрюваною кримінальних правопорушень свідчать про наявність в його діях інкримінованих кримінальних правопорушень.

На підставі наведеного, слідчий суддя вважає, що інші, більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим в судовому засіданні, в порядку ст. 177 КПК України, а тому запобігти встановленим ризикам можливо лише шляхом продовження застосування підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк, що не перевищує 60 днів в межах строку досудового розслідування, тобто з 21 серпня 2025 року до 28 вересня 2025 року.

Крім того, частиною 3 ст. 183 КПК України визначено, що слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених Кодексом.

Так відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину розмір застави визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Водночас даною ж частиною статті визначено, що у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Так з повідомлення про підозру вбачається, що ОСОБА_5 підозрюється в недбалому ставленні до військової служби, вчинене в умовах воєнного стану, що спричинило тяжкі наслідки військовій частині НОМЕР_3 ( АДРЕСА_2 ) у вигляді майнових збитків на суму 8491950 грн. При цьому дії ОСОБА_5 в очах громадськості дискредитують діяльність військовослужбовців ЗСУ в умовах воєнного стану, що підриває обороноздатність держави.

Зважаючи на викладене, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, із врахуванням характеризуючих даних особи підозрюваного, враховуючи його сімейний стан, а також обставини кримінального правопорушення у вчиненні якого він підозрюється, зокрема розмір заподіяної шкоди, беручи до уваги, що під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено передбачені п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України обставини, які дають підстави для призначення застави у розмірі, який перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, приходжу до висновку, що максимальний розмір застави, передбачений п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, не буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Вирішуючи питання щодо визначення розміру застави, який буде відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, а також є достатнім і прийнятним з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає, що у даному випадку необхідно визначити розмір застави - 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становитиме 605 600 гривень.

У випадку внесення застави на відповідний рахунок на підозрюваного слід покласти обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема: прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою; не відлучатися за межі Одеської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування із свідками сторони обвинувачення, а саме зі свідком ОСОБА_12 , з підозрюваними ОСОБА_10 , ОСОБА_8 ОСОБА_11 , ОСОБА_9 ; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Керуючись вимогами статей 177, 178, 183, 186, 194, 196, 197, 395 КПК України, -

п о с т а н о в и в :

клопотання слідчого задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,запобіжний захід у виді тримання під вартою до 28 вересня 2025 року.

Визначити підозрюваному ОСОБА_5 заставу в розмірі 200 (двісті) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 605 600 (шістсот п`ять тисяч шістсот) гривень.

У випадку внесення застави на відповідний рахунок покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;

- не відлучатися за межі Одеської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками сторони обвинувачення, а саме зі свідком ОСОБА_12 , з підозрюваними ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 ;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_6 .

Ухвала щодо продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 21 серпня 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_13