Центральний районний суд м. Миколаєва
_____________________________________________________________________________________
Справа № 490/6197/15-к
Провадження № 1-кп/490/607/2018
У Х В А Л А

«20» червня 2025 року м. Миколаїв

Центральний районний суд міста Миколаєва

У складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2

за участі прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Миколаєві, є українцем, громадянином України, мешкає за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 199, частиною 2 статті 199 Кримінального Кодексу України

встановив:

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.

1. Під час судового засідання захисник заявила клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності та закриття провадження у справі за сплиненням строків давності

Обвинувачений у суді заявлене клопотання підтримав.

2. Прокурор під час судового засідання проти задоволення цього клопотання не заперечував.

Встановлених судом обставин із посиланням на докази

Щодо загальних засад звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

1. Відповідно до статті 49 Кримінального Кодексу України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули встановлені у пунктах 1-5 частини 1 вказаної статті строки.

2. Об`єднана палата Касаційного Кримінального Суду у складі Верховного Суду сформулювала висновок про застосування норм права, відповідно до якого:

Особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули зазначені у ч. 1 ст. 49 КК диференційовані строки давності за умови, що протягом вказаних строків особа не вчинила нового злочину, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років (перебіг давності не перерваний); особа не ухилялася від досудового розслідування або суду (перебіг давності не зупинявся); законом не встановлено заборону щодо застосування давності до вчиненого особою злочину.

Перебіг строків давності зупиняється, якщо особа, котра вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цьому разі перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. Одночасно факт умисного вчинення особою будь-яких дій, спрямованих на ухилення від слідства або суду є обставиною, яка зупиняє диференційовані строки, визначені в ч. 1 ст. 49 КК.

Якщо особа, що ухилилася від досудового розслідування або суду, буде затримана чи з`явиться із зізнанням до моменту закінчення загального (недиференційованого) строку давності (до спливу 5-річного строку з дня вчинення кримінального проступку чи 15-річного строку з дня вчинення злочину), то диференційовані строки давності, визначені у ч. 1 ст. 49 КК, відновлюються. У цьому разі час, який минув з дня вчинення кримінального правопорушення, до дня, коли особа стала ухилятися від досудового розслідування або суду, а також час, який минув із дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання до дня набрання вироком законної сили, зараховується у диференційований строк давності.

Якщо відновлення диференційованих строків давності, визначених у ч. 1 ст. 49 КК, при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності виявиться для неї менш сприятливим, застосуванню підлягає загальний строк давності, визначений у ч. 2 ст. 49 КК: п`ять років з дня вчинення кримінального проступку, п`ятнадцять років з дня вчинення злочину. За таких обставин до загального строку давності зараховується і час, протягом якого особа ухилялася від досудового розслідування або суду (з дня ухилення до дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання)».

3. Велика Палата Верховного Суду у своїй Постанові від 02 лютого 2023 року у справі № 735/1121/20 зробила такі висновки про застосування частини 2 статті 49 Кримінального Кодексу України

-пункт 59 - У разі ухилення від досудового розслідування або суду особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності або покарання за давністю після спливу диференційованого строку, передбаченого частиною першою статті 49 КК, подовженого на період ухилення.

-пункт 60 - Закінчення загальних строків, установлених частиною другою цієї статті (п`ятнадцять років з моменту вчинення злочину і п`ять років - проступку), є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, коли цей строк спливає раніше за диференційований, подовжений на час ухилення.

Отже, звільнення від кримінальної відповідальності на підставі статті 49 Кримінального Кодексу України є можливим за наявності трьох умов:

-закінчення зазначених у законі строків;

-не ухилення особи від слідства або суду

-не вчинення протягом цих строків нового злочину певного ступеню тяжкості;

Застосування цих приписів до обставин цього кримінального провадження.

А. Щодо закінчення зазначених законом строків.

Вирішуючи питання про те, чи сплили передбачені законом строки давності притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності, суд виходе з такого.

Відповідно до положень пунктів 1-5 частини 1 статті 49 Кримінального Кодексу України, питання при закінчення строків давності вирішується, виходячи з:

1.початкового моменту перебігу строку давності;

2.передбаченої законом тривалість строку давності.

Початковим моментом перебігу строку давності є день вчинення діяння, що містить елементи складу кримінального правопорушення, передбаченого Особливою частиною Кримінального Кодексу України.

Тривалість строків давності відповідно до пунктів 1-5 частини 1 статті 49 Кримінального Кодексу України визначається ступенем тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, в свою чергу, відповідно до статті 12 Кримінального Кодексу України, визначається відповідно до санкцій статей Особливої частини цього Кодексу.

Статті Кримінального Кодексу ж, санкції яких мають враховуватись при визначенні ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, визначаються відповідно до вчиненого особою діяння та наявності в такому діянні елементів складу кримінального правопорушення, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.

Таке доводить, що для вирішення питання про закінчення строків давності слід визначити:

I.сутність вчиненого особою діяння, час його вчинення та наявність в ньому елементів складу кримінального правопорушення, передбаченого в Особливій частині Кримінального Кодексу України;

II.ступінь тяжкості цього діяння;

III.тривалість строку давності

І……Вирішуючи питання про порядок визначення сутності діяння, що є предметом розгляду в межах цього кримінального провадження, часу його вчинення та наявність в ньому елементів складу кримінального правопорушення, передбаченого в Особливій частині Кримінального Кодексу України, суд виходе з такого.

1. Норма статті 49 Кримінального Кодексу України на відміну від норм, що регулюють звільнення від кримінальної відповідальності з інших підстав, не пов`язує звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності із визнанням цією особою своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, її каяттям у такому або відшкодуванням нею завданої нею шкоди.

Норми §2 глави 24 Кримінального Процесуального Кодексу України, що регулюють порядок звільнення особи від кримінальної відповідальності, зокрема, за цією обставиною, не передбачають, що для звільнення особи від кримінальної відповідальності за цією обставиною необхідними є встановлення внаслідок досудового розслідування або судового розгляду як самого факту вчинення кримінального правопорушення, так й усіх обставин його вчинення. При цьому відповідно до частини 1 статті 17 Кримінального Процесуального Кодексу України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом. Таким чином, діюче законодавство не пов`язує звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності й з встановленням часу та характеру вчиненого особою кримінального правопорушення внаслідок кримінального провадження.

В той же час, у частині 2 статті 285 Кримінального Кодексу України зазначається про звільнення від кримінальної відповідальності особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення.

При цьому, як розтлумачив Верховний Суд України у пункті 3 своєї Постанові від 24 листопада 2016 року у справі № 5-328 К/С-16, системно-структурний аналіз норм Кримінального Процесуального Кодексу доводить, що обвинувачення особи пов`язується з моментом складання обвинувального акта, що містить офіційну, сформовану на досудовому розслідуванні версію про вчинення особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Таке доводить, що при вирішенні питання про можливість звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності сутність діяння, час його вчинення та наявність в ньому елементів складу кримінального правопорушення, передбаченого в Особливій частині Кримінального Кодексу України, слід визначати, на підставі версії державного обвинувачення про вчинення особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, що викладена в обвинувальному акті.

2. В провадженні Центрального районного суду міста Миколаєва перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 .

У наданому суду обвинувальному акті стверджується, що він вчинив протиправні діяння за таких обставин

2.1. У невстановлений час у невстановленому місці [він], діючи умисно та усвідомлюючи протиправність своїх дій, придбав у невстановленої досудовим розсліду особи підроблені грошові банкноти іноземної валюти (долари США) номіналом по сто доларів США кожна, у кількості п`яти купюр з наступними серіями та номерами: НС 25758132 B; HD 47941498 A; HK 29869242 B; HL 91800704 D; HD 47941500 A, з метою їх подальшого збуту. Після цього ОСОБА_4 зберігав зазначені підроблені купюри при собі та в невстановлених досудовим розслідуванням місцях.

28.11.2014 ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що зазначені банкноти іноземної валюти (долари США) є підробленими, діючи з метою збуту підроблених грошових купюр, перевіз на невстановленому транспортному засобі п`ять вказаних підроблених грошових банкнот іноземної валюти (долари США) номіналом по сто доларів США кожна, до приміщення кафе «Прованс», розташованого за адресою: м. Миколаїв, вул. Спаська, 50/3.

У цьому місці, того ж дня, близько 16 годин 25 хвилин, ОСОБА_4 , умисно збув ОСОБА_7 п`ять підроблених грошових банкнот іноземної валюти (долари США) з наступними серіями та номерами: НС 25758132 B; HD 47941498 A; HK 29869242 B; HL 91800704 D; HD 47941500 А. за що отримав від ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 3700 гривень.

Згідно з висновком експерта № 74 від 16.01.2015 дані банкноти не відповідають аналогічним банкнотам, що знаходяться в офіційному обігу Сполучених Штатів Америки, та виготовлені за допомогою поліграфічної техніки.

Вказані дії ОСОБА_4 органами досудового розслідування та публічним обвинуваченням кваліфіковані за частиною 1 статті 199 Кримінального Кодексу України як придбання, зберігання і перевезення підробленої іноземної валюти у виді банкнот з метою збуту та збуті підробленої іноземної валюти у виді банкнот.

2.2. Окрім того, у невстановлений досудовим розслідуванням час у невстановленому місці [він], діючи умисно та усвідомлюючи протиправність своїх дій, придбав у невстановленої особи підроблені грошові банкноти іноземної валюти (долари США) номіналом по сто доларів США кожна, у кількості шести купюр з наступними серіями та номерами: HD 25513190 В; HD 45351446 A; HD 45351444 A: HD 45351345 A: HD 45351333 A; HD 45351440 A, з метою їх подальшого збуту. Після цього, ОСОБА_4 зберігав зазначені підроблені купюри при собі та у невстановлених досудовим розслідуванням місцях.

27.05.2015, в ранковий час, ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що банкноти іноземної валюти (долари США) є підробленими і діючи з метою збуту підроблених грошових купюр, на автомобілі «MERCEDES-BENZ C200», реєстраційний номер НОМЕР_1 , перевіз шість вказаних підроблених грошових банкнот іноземної валюти (долари США) номіналом по сто доларів США кожна, до кав`ярні «Scorini», розташованої за адресою: м. Миколаїв, вул. Мала Морська, 25/2.

Того ж дня об 11 годині 25 хвилин ОСОБА_4 , знаходячись на літньому майданчику кав`ярні «Scorini», діючи умисно та усвідомлюючи протиправність своїх дій, достовірно знаючи, що банкноти іноземної валюти (долари США) є підробленими, повторно збув ОСОБА_7 шість підроблених грошових банкнот іноземної валюти (долари США) номіналом по сто доларів США кожна, з наступними серіями та номерами: HD 25513190 B; HD 45351446 A; HD 45351444 A; HD 45351345 A; HD 45351333 A; HD 45351440 А, за що отримав від ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 7900 гривень.

Згідно з висновком експерта № 22 від 27.05.2015, дані банкноти, не відповідають аналогічним банкнотам, що знаходяться в офіційному обігу Сполучених Штатів Америки, та виготовлені за допомогою копіювально-множильної та поліграфічної техніки.

Вказані дії ОСОБА_4 органами досудового розслідування та публічним обвинуваченням кваліфіковані за частиною 2 статті 199 Кримінального Кодексу України, а саме як придбання, зберігання і перевезенні підробленої іноземної валюти у виді банкнот з метою збуту та збуті підробленої іноземної валюти у виді банкнот, вчинене повторно.

За такого при вирішенні питання про можливість звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності сутність діяння, в зв`язку з яким вирішується питання про закриття кримінального провадження, та наявність в ньому елементів складу кримінального правопорушення, передбаченого в Особливій частині Кримінального Кодексу України, суд визначає на підставі версії державного обвинувачення, за якою

-не пізніше 28 листопада 2014 року було вчинене кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 199 Кримінального Кодексу України;

-не пізніше 27 травня 2015 року було вчинене кримінальне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 199 Кримінального Кодексу України;

Таке дозволяє визначити початковим моментом перебігу строку давності в цьому випадку:

-для злочину, передбаченого частиною 1 статті 199 Кримінального Кодексу України 28 листопада 2014 року;

-для злочину, передбаченого частиною 2 статті 199 Кримінального Кодексу України 27 травня 2015 року.

ІІ……Вирішуючи питання про ступінь тяжкості кримінальних правопорушень, що є предметом розгляду в межах цього кримінального провадження, суд враховує санкції відповідних частин відповідних статей Кримінального Кодексу України та положення статті 12 цього Кодексу.

Ці норми дозволяють вирішити питання про ступень тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого звинувачений ОСОБА_4 , таким чином.

1. Санкція частини 1 статті 199 Кримінального Кодексу України передбачає максимальне покарання у вигляді позбавлення волі строком на 07 років.

Відповідно до частини 5 статті 12 Кримінального Кодексу України за такого це кримінальне правопорушення є тяжким злочином.

2. Санкції частини 2 статті 199 Кримінального Кодексу України передбачає максимальне покарання у вигляді позбавлення волі строком на 10 років.

Відповідно до частини 5 статті 12 Кримінального Кодексу України за такого це кримінальне правопорушення є тяжким злочином.

Отже, кримінальні правопорушення, вчинення яких інкримінується ОСОБА_4 , є тяжким злочином.

ІІІ……Вирішуючи питання щодо тривалості строків давності у зв`язку із вчиненням кримінальних правопорушень, які інкримінуються ОСОБА_4 , суд виходе з приписів частини 1 статті 49 Кримінального Кодексу України.

Відповідно до пункту 4 частини 1 цієї статті у разі вчинення тяжкого злочину строк давності становить десять років.

Таке доводить, що в цьому випадку «диференційовані строки» давності притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності тривали:

-стосовно злочину, передбаченого частиною 1 статті 199 Кримінального Кодексу України - до 28 листопада 2024 року;

-стосовно злочину, передбаченого частиною 2 статті 199 Кримінального Кодексу України - до 27 травня 2025 року.

Б. Щодо неухилення будь-кого з обвинувачених від слідства та суду.

А……Як розтлумачив Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у Постанові від 30 травня 2019 року у справі № 639/793/17 визначив таке.

Закон, який регулює питання звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності (ст. 49 КК України), пов`язує зупинення строків давності не з постановами про зупинення слідства, а лише з умисними діями особи, спрямованими на ухилення від слідства.

Згідно з висновком, який міститься в постанові Верховного Суду України від 19 березня 2015 року №5-1кс15, під ухиленням від слідства або суду з погляду застосування ст. 49КК слід розуміти будь-які умисні дії, вчинені певною особою з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинений злочин, що змушує правоохоронні органи вживати заходів, спрямованих на розшук і затримання правопорушника (нез`явлення без поважних причин за викликом до слідчого або суду, недотримання умов запобіжного заходу, зміна документів, які посвідчують особу, зміна зовнішності, перехід на нелегальне становище, перебування в тайнику, імітація своєї смерті тощо). Особою, яка ухиляється від слідства або суду, визнається відома цим органам особа (що підтверджується матеріалами кримінальної справи) як така, що вчинила певний злочин і здійснила дії з метою переховування місця свого перебування від слідства або суду. Давність персоніфікована, у зв`язку з чим про ухилення особи від слідства можна говорити лише тоді, коли слідство проводиться щодо конкретної особи. Зупинення перебігу строку давності можливе тільки щодо певної особи, обізнаної про те, що стосовно неї проводиться слідство. Із законодавчого положення про відновлення перебігу строку давності з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання випливає, що особу винного встановлено і здійснюються заходи, спрямовані на встановлення її місцезнаходження.

При з`ясуванні, які дії особи мають визнаватись юридично значущим (а не просто фактичним) ухиленням від слідства або суду, треба враховувати, крім усього іншого, кримінально процесуальний статус особи, що вчинила злочин. Це має бути особа, яка в установленому порядку визнана підозрюваним або обвинуваченим та яка зобов`язана з`являтись до правозастосовних органів за викликом, перебувати в межах їх досяжності. Зазначена особа усвідомлює, що в неї вже виник юридичний обов`язок постати перед слідством або судом, однак вона ухиляється від виконання такого обов`язку.

Б……З огляду на такі настанови судової практики суд, повертаючись до обставин цього кримінального провадження, відзначає таке.

1. Матеріали справи доводять, та сторони зрештою не заперечують того, що в межах цього кримінального провадження 26 червня 2015 року ОСОБА_4 було висунуте обвинувачення.

Отже, після цієї дати він усвідомлював, що в нього є наявним юридичний обов`язок з`являтись до суду за викликом та перебувати «в межах досяжності» суду.

2. Принагідно суд відзначає, що під час досудового розслідування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування не ухилявся.

3. З матеріалів кримінального провадження вбачається, та сторони не заперечують того, що після направлення справи до суду ОСОБА_4 не вчиняв дій, що можуть бути сприйнятими, як ухилення від суду; тривалість розгляду справи ж є зумовленою неодноразовою зміною складу суду та повномасштабним вторгнення збройних сил російської федерації на територію України.

Наведене у сукупності доводить, що в обставинах цього кримінального провадження ОСОБА_4 від суду не ухилявся.

В. Щодо невчинення протягом цих строків нового злочину певного ступеню тяжкості.

Відповідно до частини 3 статті 49 Кримінального Кодексу України перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частині першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років. При цьому строки давності обчислюються окремо за кожний злочин.

В зв`язку з цим суд відзначає наступне.

1. Відповідно до матеріалів кримінального провадження, після вчинення злочину, передбаченого частиною 1 статті 199 Кримінального Кодексу України 27 травня 2015 року був вчинений злочин, передбачений частиною 2 статті 199 цього Кодексу.

Отже, 27 травня 2015 року строк давності притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за частиною 1 статті 199 Кримінального Кодексу України перервався та з 27 травня 2015 року почав обчислюватись знов.

2. Матеріали справи не містять відомостей про те, що після 27 травня 2015 року ОСОБА_4 вчинив злочин.

Таке доводить, що в цьому випадку строк давності його притягнення до кримінальної відповідальності сплинув 27 травня 2025 року.

Мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали і положення закону, яким він керувався.

І……Відповідно до частини 2 статті 288 Кримінального Процесуального Кодексу України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.

ІІ……З огляду на таке суд, повертаючись до обставин цього кримінального провадження, відзначає наступне.

1. Встановлені судом обставини доводять, що в цьому випадку з моменту вчинення стверджуваного кримінального правопорушення до моменту розгляду питання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності встановлені у частині 1 статті 49 Кримінального Кодексу України строки давності притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності в зв`язку із вчиненням вказаних автором обвинувального акту діянь сплинули.

2. Про наслідки звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 освічений

Також йому роз`яснено право на розгляд справи у повному обсязі та можливість під час такого розгляду за наявності до того підстав бути визнаним невинуватим у вчиненні інкримінованого злочину.

Але таким правом обвинувачений ОСОБА_4 скористатись не побажав та наполягав на закритті провадження у справі.

Отже, клопотання захисника про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності в зв`язку із спливом строків давності слід задовольнити, звільнити того від кримінальної відповідальності, а провадження у справі - закрити.

Вирішення питання про долю речових доказів.

Відповідно до приписів частини 4 статті 100 Кримінального Процесуального Кодексу України суд, закриваючи провадження, має вирішити питання про долю речових доказів.

Вирішуючи це питання, суд враховує таке.

1. Постановою слідчого відділу Слідчого управління Головного управління поліції в Миколаївській області ОСОБА_8 від 28 травня 2015 року речовими доказами у цьому кримінальному провадженні визнані:

-компакт-диск № 1 DVD-R DR5FA1-00432;

-компакт-диск № 2 DVD-R DR5FA1-00432;

Відповідно до приписів пункту 7 частини 9 статті 100 Кримінального Процесуального Кодексу України ці предмети, як носії електронних документів, що невід`ємно пов`язані із цими документами, слід залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

2. Постановою слідчого відділу Слідчого управління Головного управління поліції в Миколаївській області ОСОБА_8 від 28 травня 2015 року речовими доказами у цьому кримінальному провадженні визнані підроблені грошові банкноти іноземної валюти (долари США) номіналом по сто доларів США у кількості шести купюр з наступними серіями та номерами: HD 25513190 B; HD 45351446 A; HD 45351444 A; HD 45351345 A; HD 45351333 A; HD 45351440 А.

Ці предмети є майном, яке не має ніякої цінності та не може бути використаним за призначенням.

Відповідно до приписів пункту 4 частини 9 статті 100 Кримінального Процесуального Кодексу України ці предмети слід знищити.

3. Постановою слідчого відділу Слідчого управління Головного управління поліції в Миколаївській області ОСОБА_8 від 17 червня 2015 року речовими доказами у цьому кримінальному провадженні визнані:

-15 банкнот номіналом по 500 гривень кожна, з наступними серіями та номерами: АА 6833455, АА 3207167; ВЖ 0740768, ЗБ 9797874, ВГ 4205822, АА 5344164, ВИ 3776767, БН 5657015, ВЕ 0488529, ЛБ 2096922, ЗИ 6285045, ВГ 7703429, ЗГ 9424727, ЗД 4568886, ГК 2649079;

-2 банкноти номіналом по 200 гривень кожна, з наступними серіями та номерами: ЕЕ 1899954, ВС 4644406.

Стосовно цих предметів суд відзначає таке.

3.1. З матеріалів кримінального провадження вбачається, що вказане майно було виявленим та вилученим під час затримання обвинуваченого; за версію слідства воно було отриманим обвинуваченим внаслідок вчинення злочину.

3.2. Проте, наразі провадження у справі судом закривається, у зв`язку із чим підтвердити цю версію не видається за можливе.

3.3. Посилань про інші обставини, що доводять зв`язок між цим майном та стверджуваними порушеннями, матеріали кримінального провадження не містять.

З огляду на таке суд не може не прийти до висновку про те, що ці предмети не є такими, що містять на собі слідів кримінального правопорушення.

Відповідно до частини 6 статті 100 Кримінального Процесуального Кодексу України за таких обставин ці предмети слід повернути їх володільцю ОСОБА_4 .

4. Постановою слідчого відділу Слідчого управління Головного управління поліції в Миколаївській області ОСОБА_8 від 01 червня 2015 року речовими доказами у цьому кримінальному провадженні визнаний мобільний телефон Nokia, Model 1202-2, IMEI1: НОМЕР_2 з сім карткою оператора мобільного зв`язку Life № НОМЕР_3 .

Стосовно цього предмету суд відзначає таке.

4.1. З матеріалів кримінального провадження вбачається, що вказане майно було виявленим та вилученим під час затримання обвинуваченого; за версію слідства воно було використовувалось обвинуваченим в його злочинній діяльності.

4.2. Проте, наразі провадження у справі судом закривається, у зв`язку із чим підтвердити цю версію не видається за можливе.

4.3. Посилань про інші обставини, що доводять зв`язок між цим майном та стверджуваними порушеннями, матеріали кримінального провадження не містять.

З огляду на таке суд не може не прийти до висновку про те, що ці предмети не є такими, що містять на собі слідів кримінального правопорушення.

Відповідно до частини 6 статті 100 Кримінального Процесуального Кодексу України за таких обставин цей предмет слід повернути його володільцю ОСОБА_4 .

5. Постановою слідчого відділу Слідчого управління Головного управління поліції в Миколаївській області ОСОБА_8 від 12 червня 2015 року речовими доказами у цьому кримінальному провадженні визнані:

-змиви з обох рук ОСОБА_4 , які були поміщеними до спец пакетів № 2952521 та № 2952529;

-контрольний аркуш з речовиною, яка використовувалась під час проведення негласної слідчої (розшукової) дії.

Ці предмети вочевидь є майном, яке не має ніякої цінності та не може бути використаним за призначенням.

Відповідно до приписів пункту 4 частини 9 статті 100 Кримінального Процесуального Кодексу України ці предмети слід знищити.

Вирішення питання про заходи забезпечення кримінального провадження.

Ухвалами слідчого судді Центрального районного суду міста Миколаєва ОСОБА_9 від 28 травня 2015 року накладений арешт на:

-15 банкнот номіналом по 500 гривень кожна, з наступними серіями та номерами: АА 6833455, АА 3207167; ВЖ 0740768, ЗБ 9797874, ВГ 4205822, АА 5344164, ВИ 3776767, БН 5657015, ВЕ 0488529, ЛБ 2096922, ЗИ 6285045, ВГ 7703429, ЗГ 9424727, ЗД 4568886, ГК 2649079;

-2 банкноти номіналом по 200 гривень кожна, з наступними серіями та номерами: ЕЕ 1899954, ВС 4644406;

-мобільний телефон Nokia, Model 1202-2, IMEI1: НОМЕР_2 з сім карткою оператора мобільного зв`язку Life № НОМЕР_3

Оскільки цією ухвалою провадження у справі відносно ОСОБА_4 закривається, відповідно до приписів частини 4 статті 174 Кримінального Процесуального Кодексу України арешт, накладений на це майно, слід скасувати.

Вирішення питання про розподіл судових витрат.

Під час досудового розслідування цього кримінального провадження на залучення експертів Миколаївського Науково-дослідного експертно-криміналістичного Центра МВС України було витрачено загалом 1.467 грн. 72 коп.

Відповідно до статті 124 КПК України ці витрати слід покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 .

Керуючись статтями 369-372, 376 Кримінального Процесуального Кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В :

1.Клопотання захисника задовольнити.

Звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності в зв`язку із вчиненням кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 199, частиною 2 статті 199 Кримінального Кодексу України - в зв`язку з закінченням строків давності.

Провадження у справі про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 199, частиною 2 статті 199 Кримінального Кодексу України закрити.

2.Речові докази у справі:

-компакт-диск № 1 DVD-R DR5FA1-00432;

-компакт-диск № 2 DVD-R DR5FA1-00432;

- залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Речові докази у справі:

-підроблені грошові банкноти іноземної валюти (долари США) номіналом по сто доларів США у кількості шести купюр з наступними серіями та номерами: HD 25513190 B; HD 45351446 A; HD 45351444 A; HD 45351345 A; HD 45351333 A; HD 45351440 А;

-змиви з обох рук ОСОБА_4 , які були поміщеними до спец пакетів № 2952521 та № 2952529;

-контрольний аркуш з речовиною, яка використовувалась під час проведення негласної слідчої (розшукової) дії.

- знищити.

Речові докази у справі:

-15 банкнот номіналом по 500 гривень кожна, з наступними серіями та номерами: АА 6833455, АА 3207167; ВЖ 0740768, ЗБ 9797874, ВГ 4205822, АА 5344164, ВИ 3776767, БН 5657015, ВЕ 0488529, ЛБ 2096922, ЗИ 6285045, ВГ 7703429, ЗГ 9424727, ЗД 4568886, ГК 2649079;

-2 банкноти номіналом по 200 гривень кожна, з наступними серіями та номерами: ЕЕ 1899954, ВС 4644406;

-мобільний телефон Nokia, Model 1202-2, IMEI1: НОМЕР_2 з сім карткою оператора мобільного зв`язку Life № НОМЕР_3 .

- повернути ОСОБА_4 .

3.Арешт, накладений ухвалами слідчого судді Центрального районного суду міста Миколаєва ОСОБА_9 від 28 травня 2015 року на:

-15 банкнот номіналом по 500 гривень кожна, з наступними серіями та номерами: АА 6833455, АА 3207167; ВЖ 0740768, ЗБ 9797874, ВГ 4205822, АА 5344164, ВИ 3776767, БН 5657015, ВЕ 0488529, ЛБ 2096922, ЗИ 6285045, ВГ 7703429, ЗГ 9424727, ЗД 4568886, ГК 2649079;

-2 банкноти номіналом по 200 гривень кожна, з наступними серіями та номерами: ЕЕ 1899954, ВС 4644406;

-мобільний телефон Nokia, Model 1202-2, IMEI1: НОМЕР_2 з сім карткою оператора мобільного зв`язку Life № НОМЕР_3

- скасувати.

4.Стягнути з ОСОБА_4 у прибуток держави 1.467 грн. 72 коп. на відшкодування витрат на проведення експертизи експертами Миколаївського НДЕКЦ при МВС України.

Ухвала може бути оскарженою до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд міста Миколаєва протягом 7 (семи) днів.

Головуючий суддя = ОСОБА_10 =