Справа № 362/4037/25
Провадження № 1-кс/362/378/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2025 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

слідчого - ОСОБА_4 ,

підозрюваного - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові Київської області клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Васильківського відділу Обухівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час у кримінальному провадженні №0000279 від 25.04.2025 р., за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 361 та ч. 4 ст. 185 КК України, щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Васильків, Київської області, громадянина України, що має середню освіту, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, -

в с т а н о в и в:

До Васильківського міськрайонного суду Київської області звернувся слідчий СВ відділу поліції № 1 Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ст.лейтенант поліції ОСОБА_4 з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання мотивовано наступним.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , 21.04.2025 р., близько 21 год. 00 хв., перебуваючи в кімнаті №17, модульного містечка, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , в якій проживає ОСОБА_7 , на ліжку побачив поясну сумку (бананка) для зберігання речей, в якій знаходилась картка АТ КБ «Приватбанк» з реквізитами «НОМЕР_1», власником якої є ОСОБА_7 , яка відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про інформацію», ст.ст. 5, 14 Закону України «Про електроні документи та електронний документообіг» та примітки до статті 358 Кримінального кодексу України, є офіційним документом, який використовується для ініціювання переказу грошових коштів з банківського рахунку та зняття грошових коштів.

Виявивши вказану банківську картку, ОСОБА_5 не вчинив жодних дій щодо повернення картки власнику, тим самим привласнивши її з корисливих мотивів та направився до банкомату АТ КБ «Приватбанк», який розташований за адресою: Київська область, Обухівський район, м. Васильків, вул. Грушевського, 6.

Так, ОСОБА_5 , 21.04.2025 о 21 год. 52 хв., перебуваючи поблизу банкомату АТ КБ «Приватбанк», який розташований за адресою: Київська область, Обухівський район, м. Васильків, вул. Грушевського, 6, діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, використав банківську карту АТ КБ «Приватбанк» з реквізитами « НОМЕР_1 », власником якої є ОСОБА_7 , для знаття готівки на загальну суму 10 000, 00 грн (десять тисяч гривень 00 копійок).

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, а саме привласненні офіційного документу, вчиненому з корисливих мотивів.

Крім того, 21.04.2025 р., ОСОБА_5 , близько 21 год. 00 хв., перебуваючи в кімнаті АДРЕСА_4 , в якій проживає ОСОБА_7 , на ліжку побачив поясну сумку (бананка) для зберігання речей, в якій знаходився паспорт громадянина України № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_7 , виданий органом № 4439. Після чого у ОСОБА_5 виник прямий умисел, направлений на його заволодіння.

Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, розуміючи, що вказаний паспорт громадянина України є важливим особистим документом, втрата якого істотно ускладнює реалізацію особою своїх прав, свобод та законних інтересів, діючи умисно, з особистих мотивів незаконно заволодів, шляхом таємного викрадення поясної сумки (бананка) чорного кольору, паспортом громадянина України № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_7 , виданий органом №4439, який є універсальним документом, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство.

У подальшому ОСОБА_8 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим паспортом громадянина України на ім`я ОСОБА_7 розпорядився на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України, а саме у незаконному заволодінні будь-яким способом паспортом.

Крім того, 21.04.2025 р., ОСОБА_5 , близько 21 год. 00 хв., перебуваючи в кімнаті АДРЕСА_4 , в якій проживає ОСОБА_7 на ліжку побачив поясну сумку (бананка) чорного кольору для зберігання речей, в якій знаходилось пенсійне посвідчення № НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_7 , видане Пенсійним фондом України. Після чого у ОСОБА_5 , виник прямий умисел направлений на його заволодіння.

Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, розуміючи, що вказаний паспорт громадянина України є важливим особистим документом, втрата якого істотно ускладнює реалізацію особою своїх прав, свобод та законних інтересів, діючи умисно, з особистих мотивів незаконно заволодів, шляхом таємного викрадення поясної сумки (бананка) чорного кольору, пенсійного посівідчення громадянина України № НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_7 , видане Пенсійним фондом України, який є універсальним документом, що посвідчує особу власника.

У подальшому ОСОБА_8 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим пенсійним посвідченням громадянина України на ім`я ОСОБА_7 розпорядився на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України, а саме у незаконному заволодінні будь-яким способом іншим важливим особистим документом.

Крім того, встановлено, що ОСОБА_5 , 21.04.2025 р., близько 21 год. 00 хв., перебуваючи в кімнаті №17 модульного містечка, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , де скориставшись тим, що ОСОБА_7 , надав добровільно мобільний телефон марки Samsung моделі Galaxy A03 IMEI 1 НОМЕР_4 IMEI 2 НОМЕР_5 з сім-картою мобільного оператора ПрАТ «Vodafone» з номером телефону НОМЕР_6 , який належить ОСОБА_9 , та натиснувши клавішу розблокування, побачив у вищевказаному мобільному телефоні додаток «Приват 24». В цей час в ОСОБА_5 , виник умисел на несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем та на незаконне заволодіння чужим майном, а саме грошовими коштами, котрі зберігались на рахунках в автоматизованій інформаційній системі АТ КБ «ПриватБанк» «Internet Banking Приват 24» («Система Приват 24» (для фізичних осіб)), у потерпілого ОСОБА_9 .

З метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на несанкціоноване втручання в роботу облікового запису потерпілого ОСОБА_9 в автоматизованій інформаційній АТ КБ «ПриватБанк» «Internet Banking Приват 24» («Система Приват 24» (для фізичних осіб)), з метою витоку інформації, яка в ній оброблюється та її підробки, та яка згідно ч. 1 ст. 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність» є такою, що становить банківську таємницю, усвідомлюючи, що він не має права законного доступу до неї, з метою незаконного отримання відомостей щодо суми коштів, розміщених на належній потерпілому банківській картці реквізитами « НОМЕР_1 », відкритою в АТ КБ «ПриватБанк», ОСОБА_5 , шляхом незаконного відновлення паролю-доступу користувача ОСОБА_9 , до автоматизованої інформаційної системи АТ КБ «ПриватБанк» «Internet Banking Приват 24» («Система Приват 24» (для фізичних осіб)), з метою незаконного втручання в роботу автоматизованих систем, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки у формі витоку інформації та бажаючи їх настання, без дозволу власника, отримав доступ до персональних даних ОСОБА_9 , наявних в АТ КБ «ПриватБанк», у результаті чого не санкціоновано втрутився в автоматизовану систему АТ КБ «ПриватБанк» «Internet Banking Приват 24» («Система Приват 24» (для фізичних осіб).

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 361 КК України тобто у несанкціонованому втручанні в роботу інформаційних (автоматизованих) систем.

Крім того, досудовим розслідуванням установлено, що указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» з 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 р. на території України введено воєнний стан, який надалі неодноразово продовжувався, у тому числі Указ Президента України від 15 квітня 2025 р. № 235/2025 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", яким строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 год. 30 хв. 9 травня 2025 р. строком на 90 діб.

ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що на території України діє воєнний стан 21.04.2025 р., близько 21 год. 00 хв., перебуваючи в кімнаті №17, модульного містечка, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , в якій проживає ОСОБА_7 , на ліжку побачив поясну сумку (бананка) для зберігання речей, в якій знаходилась банківська картка АТ КБ «Приватбанк» з реквізитами « НОМЕР_1 », власником якої є ОСОБА_7 (з безконтактною технологією проведення платежів), яка була втрачена її власником ОСОБА_7 та на якій встановлений ліміт по оплаті без підтвердження PIN-коду.

Надалі ОСОБА_5 , привласнивши вказану банківську картку з корисливих мотивів, маючи прямий умисел на вчинення таємного викрадення чужого майна під час дії воєнного стану, направився до банкомату АТ КБ «Приватбанк», який розташований за адресою: Київська область, Обухівський район, м. Васильків, вул. Грушевського, 6, де 21.04.2025 р., о 21 год. 52 хв., володіючи інформацією про персональний ідентифікаційний номер платіжної карти (PIN-код), встановлений на банківську картку для ідентифікації держателя спеціального платіжного засобу під час здійснення операцій з її використанням, діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного збагачення, в період дії воєнного стану, за допомогою банківської картки АТ КБ «Приватбанк» « НОМЕР_1 » шляхом використанні банкомату АТ КБ «Приватбанк», зняв готівку, тим самим таємно викрав з банківського рахунку ОСОБА_7 грошові кошти в загальній сумі 10 000 грн. 00 коп., розпорядившись ними на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_7 , матеріальний збиток на загальну суму 10 00, 00 грн (десять тисяч грн. 00 коп.).

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому в умовах воєнного стану.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, а саме:

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, а саме привласненні офіційного документу, вчиненому з корисливих мотивів;

- у незаконному заволодінні будь-яким способом паспортом, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України;

- у незаконному заволодінні будь-яким способом іншим важливим особистим документом тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України;

- у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 361 КК України, а саме у несанкціонованому втручанні в роботу інформаційних автоматизованих) систем;

- у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Виклад обставин, що дають підстави підозрювати особу у вчинені кримінального правопорушення:

Підозра ОСОБА_5 підтверджується протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_7 , від 23.04.2025; протоколом огляду від 15.05.2025; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 , від 20.05.25; протоколом огляду предмету від 20.05.2025; протоколом огляду предметів від 20.05.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , від 15.05.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , від 15.05.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 , від 26.05.2025; рапорт про виявлене кримінальне правопорушення від 30.05.2025; рапорт про виявлене кримінальне правопорушення від 30.05.2025; рапорт про виявлене кримінальне правопорушення від 30.05.2025; рапорт про виявлене кримінальне правопорушення від 30.05.2025; повідомленням про підозру ОСОБА_5 , від 30.05.2025; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 , від 30.05.2025 та іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

Посилання на один або кілька ризиків:

- перебуваючи без запобіжного заходу, підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування, тобто наявний ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України;

- перебуваючи без запобіжного заходу, підозрюваний ОСОБА_5 може незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому кримінальному провадженні, тобто наявний ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України;

- перебуваючи без запобіжного заходу, підозрюваний ОСОБА_5 може вчиняти нові кримінальні правопорушення, тобто наявний ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

Виклад обставин, на підставі яких слідчий дійшов до висновку про наявність ризиків:

Реальним є ризик того, що підозрюваний переховуватиметься від органу досудового розслідування та суду, оскільки у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, останньому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. Також, підозрюваний офіційно не працює, не маючи при цьому будь-яких законних джерел заробітку коштів, що у своїй сукупності свідчить про те, що він з метою уникнення покарання може безперешкодно покинути межі Київської області, що підтверджує існування реального ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Щодо наявності ризику, передбаченого п. 3 ч.1 ст.177 КПК України, необхідно зазначити, що підозрюваний може незаконно впливати на свідків, потерпілого у вказаному кримінальному провадженні, оскільки кримінальне провадження перебуває на початковій стадії досудового розслідування, а тому, може виникнути необхідність в додатковому допиті свідків, потерпілого. Крім того підозрюваний ОСОБА_5 особисто знайомий з потерпілим ОСОБА_7 , у зв`язку з чим, з метою уникнення від кримінальної відповідальності за вчинене діяння та зміни показів останніми, підозрюваний ОСОБА_5 , може здійснювати незаконний вплив на них.

Згідно ст. 23 КПК України, діє принцип безпосередності судового розгляду. Відповідно, свідків, потерпілого необхідно допитати безпосередньо у судовому засіданні. Таким чином, перебування підозрюваного без запобіжного заходу, дасть можливість останньому незаконно впливати на свідків, потерпілого у кримінальному провадженні, що перешкодить об`єктивному судовому розгляду у подальшому.

Щодо наявності ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, необхідно зазначити, що підозрюваний не має постійного місця роботи та основного джерела доходів тому, задля власного збагачення може продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Окрім того, слід зазначити, що підозрюваний ОСОБА_5 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, а саме:

- 18.05.2009 р. Васильківським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років.

Однак ОСОБА_5 , продовжує вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 178 КПК України суд зобов`язаний оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки.

Обґрунтування неможливості запобігання ризику, застосуванням більш м`яких запобіжних заходів:

Більш м`які запобіжні заходи передбачені ст. 176 КПК України до підозрюваного не можуть бути застосовані, а саме: особисте зобов`язання - в зв`язку зі скоєнням ним кримінального правопорушення проти власності, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, а також даний запобіжний захід не забезпечить запобіганню виникнення ризику, а саме незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні та вчиняти інші кримінальні правопорушення, особистої поруки - в зв`язку з відсутністю у слідства будь-яких даних про осіб, які заслуговуючи на довіру у слідства, можуть надати письмове зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків відповідно до ст.194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу; застава - в зв`язку із відсутністю даних про те, що у підозрюваного є кошти необхідні для внесення застави, відсутні джерела доходу та майно, а також у зв`язку із вчиненням злочину проти власності в період воєнного стану.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, визначальними пунктами ст. 184 КПК України будуть п. 3,5,6,7 ч. 1 ст. 184 КПК України. Тобто, саме виклад обставин, які дають змогу обґрунтовано підозрювати особу у скоєнні злочину, та зробити висновок про наявність ризиків, обґрунтування неможливості запобігти ризикам при застосуванні більш м`яких запобіжних заходів та обґрунтування обов`язків. Вважається, що застосування запобіжних заходів вже можливо при наявності ризиків. Ризик же в свою чергу це не визначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на доведеність наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, застосування більш м`якого запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 , окрім як цілодобового домашнього арешту, не зможе забезпечити дієвості кримінального провадження та запобігти виникненням ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Отже, у даному випадку до підозрюваного ОСОБА_5 необхідно застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні підтримали клопотання.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечив щодо задоволення клопотання.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 - ОСОБА_13 в судовому засіданні підтримала позицію підозрюваного щодо задоволення клопотання.

Заслухавши прокурора, слідчого, пояснення підозрюваного, захисника, дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя, ретельно перевіривши дотримання уповноваженими органами вимог статей 207-213 КПК України; відповідність поданого клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу вимогам ст. 184 КПК України, а також своєчасність надання підозрюваному та його захиснику копії клопотання та матеріалів, що були вручені підозрюваному 02.06.2025 р. о 08 год. 35 хв. та захиснику 03.06.2025 р. о 13 год. 10 хв., приходить до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що СВ відділу поліції № 1 Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № №0000279 від 25.04.2025 р., за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 361 та ч. 4 ст. 185 КК України (а.с.10-13).

30.05.2023 р., о 19 год. 15 хв., ОСОБА_5 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 361 та ч. 4 ст. 185 КК України (а.с.54-60).

Матеріали зазначеного клопотання містять достатньо доказів, які дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

При цьому, при обранні щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу, суд, не вирішує наперед питання про його винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Згідно ч. 4 ст. 176 КПК України, запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом. Згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Частиною 1 статті 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Згідно із ч. 1 ст. 176 запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

При вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу слідчий суддя, разом з положеннями КПК України, враховує практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення "Чеботарь проти Молдови" від 13.11.2007 р., п. 48), у відповідності до якої слова "обґрунтована підозра" означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що конкретна особа, можливо вчинила злочин. Натомість, не будучи наділеним повноваженнями щодо оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення на даній стадії кримінального судочинства, слідчий суддя позбавлений можливості надати перевагу одним доказам перед іншими шляхом їх оцінки та аналізу в сукупності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу. Питання щодо доведеності вини особи та правильності кваліфікації її дій у відповідності до закону про кримінальну відповідальність підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду кримінального провадження по суті.

Слідчий суддя, враховуючи наявні докази причетності ОСОБА_5 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, наявність обґрунтованої підозри, не вирішує питання про доведеність підозрюваній особі вини та остаточність кваліфікації його дій, що є наступними стадіями кримінального процесу.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення. Відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі Мюррей проти Сполученого Королівства (п. 55 рішення) факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.

Згідно із позицією Європейського суду з прав людини, зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Слідчий суддя погоджується, що тяжкість можливого покарання може спонукати підозрюваного переховуватися від суду. Це твердження узгоджується з практикою ЄСПЛ, зокрема у справі "Ілійков проти Болгарії", в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, тяжкість злочинів та особу підозрюваного, вважаю, що є достатньо підстав вважати про наявність ризиків, передбачених ч. 1ст.177 КПК України, з високим ступенем ймовірності того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового слідства або суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, а також може продовжити вчиняти інші злочини.

Доводи слідчого, прокурора про те що саме запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час, відповідає меті, з якою він застосовується, та що саме його застосування позбавляє можливості підозрюваного ухилитися від органів досудового розслідування та суду, як і твердження сторони обвинувачення про неможливість запобігання вказаним у клопотанні ризикам шляхом застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, окрім як домашній арешт в нічний час, є обґрунтованими.

Таким чином, з огляду на докази, додані до матеріалів клопотання та досліджені у судовому засіданні, а також на обставини, які були з`ясовані під час розгляду клопотання щодо застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час, слідчий суддя вважає за можливе застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час, оскільки саме такий запобіжний захід зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти ризикам, визначеним ст. 177 КПК України.

Застосовуючи щодо підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на нього обов`язки.

Керуючись ст.ст.176,177,178,181 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в:

Клопотання задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час на строк 60 (шістдесят) днів.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- не залишати житло за місцем фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , у нічний час доби з 23 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв. кожного дня на період дії ухвали, строком на 60 днів;

- прибувати до слідчого СВ відділу поліції №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області за викликом;

- повідомляти прокурора, слідчого чи суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

В разі невиконання вищевказаних зобов`язань може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

В разі невиконання вищевказаних зобов`язань може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Направити копію ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту для виконання та контролю ВП №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області.

Згідно вимог ч. 4 ст. 535 КПК України уповноваженим особам ВП №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області повідомити слідчого суддю про результат виконання ухвали слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 03.06.2025 р.

Строк дії ухвали складає два місяці з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу протягом п`яти днів з дня її ухвалення може бути подано апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1