ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 644/6391/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11кп/818/168/25 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч. 1 ст. 309 КК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду м. Харкова апеляційну скаргу заступника керівника Харківської обласної прокуратури ОСОБА_9 на вирок Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 14 березня 2024 року стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 309 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000206 від 06.05.2023,

в с т а н о в и л а :

Вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 14 березня 2024 року ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, засудженого 20.09.2023 року Фрунзенським районним судом м. Харкова за частиною 1 статті 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік, на підставі статей 75,76 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 309КК України та призначено йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі положень частини 4 статті 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного за даним вироком, більш суворим, призначеним за вироком Фрунзенського районного суду м.Харкова від 20.09.2023 року, яким ОСОБА_8 засуджено до 1 (одного) року позбавлення волі, остаточно визначено ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік. На підставі статті 75 КК України, звільнено ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки з покладенням на нього обов`язків, передбачених пунктами 1, 2 частини 1, пунктом 2 частини 3 статті 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Згідно вироку, 04.05.2023 приблизно о 10 годині 00 хвилин, точний час в ході досудового розслідування не встановлено обвинувачений ОСОБА_8 перебував в Індустріальному районі м. Харкова, де у нього виник протиправний умисел, направлений на незаконне придбання особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP.

Реалізуючи свій протиправний намір, спрямований на придбання психотропної речовини без мети збуту, обвинувачений ОСОБА_8 , зайшов у месенджер «Telegram», зайшов в інтернет - магазин під назвою «Укршоп» та у невстановленої в ході досудового розслідування особи, замовив особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонений - PVP. У свою чергу, невстановлена в ході досудового розслідування особа, через безкоштовний кросплатформений месенджер «Telegram» повідомила останньому точне місцезнаходження особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP.

Того ж дня, близько11 години 00 хвилин, точний час в ході досудового розслідування не встановлено обвинувачений ОСОБА_8 , прибув за адресою: м. Харків, вул. Осипенко, буд. 14, де під кущем підібрав наркотичну речовину «Солі», яка була упакована у прозорий пакет, та поклав у кишеню своєї кофти, тим самим незаконно придбав особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, та з вказаного часу почав її зберігати при собі для подальшого власного вживання без мети збуту.

05.05.2023 о 09 годині 39 хвилин обвинувачений ОСОБА_8 поблизу будинку №38 по вул. Шарикова, у м. Харків був зупинений працівниками поліції, які з дотримання вимог ст.ст. 2, 32, 34 Закону України «Про Національну поліцію» проводили заходи щодо забезпечення публічної безпеки та порядку, протидії злочинності, виявлення підозрілих осіб на території Індустріального району міста Харкова.

У подальшому в ході огляду місця події працівниками слідчо-оперативної групи відділу поліції № 1 Харківського районного управління поліції № 2 ГУНП в Харківській області 05.05.2023 у період часу з 10 год. 34 хв. до 11 год. 00 хв., поблизу будинку № 38 по вул. Шарикова у м. Харкові, обвинувачений ОСОБА_8 добровільно видав слідчому прозорий пакет з речовиною білого кольору, який згідно висновку судової експертизи дослідження матеріалів, речовин та виробів, за експертною спеціальністю 8.6 «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» від 19.07.2023, містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP. Маса PVP, в перерахунку на масу наданої на дослідження речовини, складає 0,3327 г., що відповідно до Наказу Міністерства охорони здоров`я №188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» є значним розміром.

Так, відповідно до «Переліку наркотичних засобів, психотропний речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770, PVP віднесений до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено (таблиця № І, список № 2).

Отже, всупереч вимогам Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів», обвинувачений ОСОБА_8 незаконно придбав та зберігав при собі без мети збуту, особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP. Не погодившись з вироком суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду скасувати, постановити новий вирок, яким ОСОБА_8 за частиною 1 статті 309 КК України призначити покарання у виді обмеження волі на строк 3 роки; вирок Фрунзенського районного суду м. Харкова від 14.03.2023 виконувати окремо. Свої вимоги прокурор обгрунтовує тим, що ОСОБА_8 протягом 1 року був тричі засуджений за зберігання наркотичних речовин. При цьому, придбання та зберігання цих речовин він вчиняв кожного разу вже будучи притягненим до кримінальної відповідальності, про що свідчать вироки від 30.06.2023, 20.09.2023. У першому випадку предметом злочину була психотропна речовина у великому розмірі. Тобто ОСОБА_8 , знаючи, що відносно нього розпочато кримінальне провадження за фактом незаконного зберігання психотропних речовин, продовжує їх придбання з метою вживання, що свідчить про відсутність у обвинуваченого самоконтролю. За таких обставин сторона обвинувачення не вбачає готовності ОСОБА_8 належно виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки. Замість здійснення хоч якогось вкладу в обороноздатність та економіку держави в умовах воєнного стану, ОСОБА_8 , будучи молодим та працездатним чоловіком, став на шлях залежності від психотропних речовин. Останній не має родини, постійної роботи. У зв`язку із наведеним, судом першої інстанції безпідставно застосовано положення статті 75 КК України. Заслухавши суддю - доповідача, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, думку обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційних вимог прокурора, дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши оскаржуваний вирок, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, зважаючи на наступне. Висновки суду відносно фактичних обставин справи та кваліфікації дій обвинуваченого апелянтом не заперечуються, у зв`язку із чим суд апеляційної інстанції на підставі частини 1 статті 404 КПК України переглядає вирок суду в межах апеляційної скарги. Надаючи оцінку вироку в частині правильності призначення покарання обвинуваченому, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції достатньо та правильно врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та дані про особу обвинуваченого.

З оскаржуваного вироку вбачається, що обвинувачений ОСОБА_8 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 309 КК України визнав повністю, та підтвердив обставини вчинених ним кримінальних правопорушень, розкаявся у скоєному. Судом першої інстанції обставиною, що пом`якшує покарання відповідно до статті 66 КК України, встановлено щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до статті 67 КК України, судом першої інстанції не встановлено.

Обвинувачений на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, має постійне місце проживання.

З огляду на положення статті 75 КК України, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та конкретні обставини справи, суд першої інстанції дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, в зв`язку із чим вважав необхідним звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку.

Стаття 75 КК України передбачає, якщо суд, крім випадків засудження за окремі злочини, визначені цією статтею, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням. Питання щодо призначення покарання визначають форму реалізації кримінальної відповідальності в кожному конкретному випадку з огляду на суспільну небезпечність і характер кримінального правопорушення, обставини справи, особу винного, а також обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання. Вирішення цих питань належить до дискреційних повноважень суду, що розглядає кримінальне провадження по суті, який повинен з урахуванням усіх перелічених вище обставин визначити вид і розмір покарання та ухвалити рішення. Суд апеляційної інстанції враховує, що ОСОБА_8 вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 30.06.2023 був засуджений за вчинення 14.03.2023 кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік та звільнений від його відбування з випробуванням з іспитовим строком 1 рік; вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 20.09.2023 ОСОБА_8 був засуджений за вчинення 27.04.2023 кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 309 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік, та на підставі частини 4 статті 70 КК України йому визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік, на підставі статті 75 КК України ОСОБА_8 було звільнено від його відбування з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

Суд апеляційної інстанції, вирішуючи питання щодо можливості звільнення ОСОБА_8 від призначеного покарання із випробуванням також приймає до уваги, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він визнаний винуватим оскаржуваним вироком, було вчинене 04.05.2023, тобто до постановлення вироків Фрунзенського районного суду м. Харкова від 30.06.2023 та 20.09.2023. Відомостей про продовження ОСОБА_8 кримінально-протиправної поведінки після притягнення його до кримінальної відповідальності за епізодом від 04.05.2023, матеріали провадження не містять і під час апеляційного розгляду, прокурором не надано. Крім того, обвинувачений ОСОБА_8 суду апеляційної інстанції надав довідку від ГО «Фенікс+», відповідно до якої останній проходив курс психо-соціальної корекції у тренінговому центрі «Фенікс+» з 06.11.2024 по 07.06.2025, пояснив, що на даний час психотропні речовини не вживає, проживає у м. Дергачі разом із співмешканкою та трьома її дітьми, має місце роботи, однак офіційно не працевлаштований. Прокурор в апеляційній скарзі, обгрунтовуючи систематичність протиправної діяльності ОСОБА_8 , посилається на те, що обвинувачений кожного разу вчиняв нове кримінальне правопорушення вже під час його притягнення до кримінальної відповідальності, про що свідчать вироки Фрунзенського районного суду м. Харкова від 30.06.2023 та 20.09.2023, та зауважує, що у першому випадку предметом злочину були психотропні речовини у великому розмірі. При цьому, вказані вироки, за якими ОСОБА_8 було звільнено від відбування покарання з випробуванням, не були оскаржені стороною обвинувачення в апеляційному порядку. У зв`язку із наведеним, враховуючи обставини кримінального правопорушення, яке є кримінальним проступком, а також те, що ОСОБА_8 вжив заходи задля корекції своєї поведінки, змінив своє ставлення до вживання заборонених речовин, його ставлення до вчиненого кримінального правопорушення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що застосування судом першої інстанції статті 75 КК України при призначенні покарання відповідає принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та меті покарання, визначеній статтею 50 КК України.

Колегія суддів вважає, що в апеляційній скарзі прокурора не наведено переконливих доводів, з урахуванням обставин, що встановлені під час апеляційного розгляду, які б давали підстави визнати призначене обвинуваченому покарання із застосуванням статті 75 КК України явно несправедливим через м`якість або свідчили би про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно призначено обвинуваченому остаточне покарання на підставі частини 4 статті 70 КК України, із урахуванням вироку Фрунзенського районного суду м. Харкова від 20.09.2023 та обгрунтовано визначено іспитовий строк 2 роки, та вважає, що виправлення ОСОБА_8 можливе шляхом його звільнення від відбування покарання з випробуванням, оскільки під загрозою реального покарання у виді позбавлення волі, у випадку порушення ним умов статті 75 КК України, останній буде утримуватися від протиправної поведінки.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що висновок суду першої інстанції про звільнення обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням є обґрунтованим та таким, що відповідає вимогам закону, засадам та меті покарання, визначеним статтями 50, 65 КК України, а тому апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Вирок Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 14 березня 2024 року залишити без змін. Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: