Справа № 496/3212/25
Провадження № 1-кп/496/547/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2025 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілої - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду обвинувальний акт та додані до нього документи у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000082 від 07.03.2025 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новопетрівка Великомихайлівського району Одеської області, офіційно не одруженого, маючого середню освіту, працюючого по найму, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 05.03.2025 року, близько 21:00 год., перебуваючи на території земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 , вживав алкогольні напої з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та іншими особами. В цей час між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 виник конфлікт на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин. В ході конфлікту, ОСОБА_5 , діючи умисно, з мотивів явної неповаги до охоронюваних державою цінностей життя та здоров`я людини, переслідуючи мету спричинення тяжкого тілесного ушкодження ОСОБА_7 , наніс останньому декілька ударів кулаками обох рук в область обличчя від яких потерпілий впав на землю.

В подальшому, продовжуючи реалізацію злочинного умислу ОСОБА_5 відтягнув ОСОБА_7 на вулицю за межі домоволодіння, де продовжив наносити численні удари ногами та руками в область тулуба та голови потерпілого, спричинивши ОСОБА_7 наступні тілесні ушкодження: - закриту черепно-мозкова травму: синець та садна лобової ділянки голови, центральної її частини, синець повік очей з переходом на брови, спинку носа, забита рана лівої брови, забиту рану спинки носу, два садна виличної ділянки справа, багатоуламковий перелом кісток носу, забиті рани ділянки червоної кайми верхньої губи, синці правої та лівої щок, синець лівої вушної раковини, крововилив поміж твердою та м`якими мозковими оболонками головного мозку, крововиливи під м?які мозкові оболонки головного мозку, мозочку, ділянки забою головного мозку, які являють собою єдиний нерозривний морфологічний комплекс закритої черепно-мозкової травми, оцінюються комплексом, було небезпечним для життя і за критерієм відповідно до п. 2.1.1 «а» і 2.1.3 «в, г» «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень; - закриту травму тулубу, синець бічної поверхні грудей зліва, садно бічної поверхні живота зліва, перелом 11-го ребра зліва, які складають єдиний морфологічний комплекс закритої травми тулубу та оцінюються разом, при звичайному своєму перебігу спричинюють тривалий розлад здоров`я строком понад 21 день і за цим критерієм згідно п. 2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», мають ознаки тілесних ушкоджень середньої тяжкості; - синець тильної поверхні лівої кисті, синець бічної поверхні правого стегна, синець та садно ділянки правого суглобу, які при звичайному своєму перебігу мають незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше шести днів і за цим критерієм згідно з п.2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», мають ознаки легких тілесних ушкоджень. Тілесне ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми спричинило смерть ОСОБА_7 . Безпосередньою причиною смерті став набряк-стиснення головного мозку.

Таким чином, дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч.2 ст. 121 КК України, а саме: умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.

Допитаний в ході судового розгляду матеріалів кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_5 визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, підтвердивши факт його скоєння за обставин, викладених вище. Щиро розкаявся у вчиненому.

Потерпіла ОСОБА_4 у судовому засіданні просила ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у виді 10 років позбавлення волі.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні просив ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у виді 7 років 6 місяців позбавлення волі. Прокурор просив залишити без розгляду клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 від 04.06.2025 року.

Захисник обвинуваченого - ОСОБА_6 у судовому засіданні просив призначити ОСОБА_5 мінімальне покарання, передбачене санкцією ч.2 ст. 121 КК України.

Прокурор, обвинувачений, захисник обвинуваченого та потерпіла у судовому засіданні не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України.

Суд вважає недоцільним дослідження доказів відносно тих обставин, які ніким не оспорюються і обмежується допитом обвинуваченого в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України та дослідженням доказів на обґрунтування кваліфікації дій обвинуваченого, характеризуючих матеріалів. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники процесу зміст обставин, які ніким не оспорюються, чи не має сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив, що в такому разі вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, крім особистого визнання вини, також підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами:

- висновком експерта Центрального міжрайонного відділення №2 ДСУ «ООБСМЕ» (м. Біляївка) ОСОБА_8 №69/2025 від 03.04.2025 року;

- постановами слідчого СВ ВП №2 Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 від 07.03.2025 року про визнання речовими доказами у кримінальному провадженні;

- постановою старшого слідчого СВ ВП №2 Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 про здачу речового доказу до камери зберігання та квитанціями про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження №20, №31.

При призначенні покарання обвинуваченому суд, згідно з вимогами ст.ст. 65, 66 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після цього, наявність обставин, які пом`якшують покарання, а також вимоги ч.2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним й достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують його покарання, суд не знаходить.

Так, суд враховує характер та ступінь тяжкості злочину, який відноситься до тяжких злочинів.

Крім того, суд бере до уваги особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, має постійне місце проживання, на обліку у лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно. При цьому, суд враховує довідку КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» Одеської обласної ради № 2001 від 12.03.2025 року про те, що ОСОБА_5 знаходився на лікуванні в лікарні з 17.11.2006 року по 08.12.2006 року, виписаний з діагнозом - змішаний розлад шкільних навичок.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обвинуваченого обставин, характеристику його особи, щире каяття у вчиненому, з врахуванням ставлення обвинуваченого до вчиненого діяння та його наслідків, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 слід призначити покарання в межах санкції ч.2 ст. 121 КК України і таке покарання буде достатнім, справедливим та необхідним для його виправлення, а також для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Цивільний позов потерпілою не заявлений.

Витрати на проведення експертних досліджень - відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження підлягають скасуванню.

Долю речових доказів необхідно вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили слід залишити попередній - у виді тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 50, 65-67, 121 КК України, ст.ст. 349, 370, 373, 374, 615 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у виді 7 років 6 місяців (семи років шести місяців) позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обчислювати з моменту затримання особи, а саме: з 07.03.2025 року.

До набрання вироком законної сили, застосований до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в державній установі «Одеський слідчий ізолятор» - залишити без змін.

Скасувати арешти, накладені ухвалами Біляївського районного суду Одеської області від 11.03.2025 року (справа № 496/1366/25).

Речові докази:

- тачку металеву садову «Forte»;

- черевик (лівий) «Fashion Shoes» зі слідами речовини бурого кольору - упаковано до картонної коробки;

- зіскоб речовини бурого кольору з поверхні землі біля входу до будинку упаковано до паперового конверту НПУ СУ;

- змив речовини бурого кольору з асфальтного покриття біля входу до будинку - упаковано до паперового конверту НПУ СУ;

- змив речовини бурого кольору з поверхні садової тачки - упаковано до паперового конверту НПУ СУ;

- джинси темно-синього кольору зі слідами речовини бурого кольору - упаковано до картонної коробки;

- взуття чорного кольору (галоші) зі слідами речовини бурого кольору - упаковано до картонної коробки;

- куртку темно-синього кольору «D&A», куртку темно-синього кольору, жилетку чорного кольору, светр гірчичного кольору, шапку чорного кольору - упаковано до картонної коробки - знищити.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається засудженому та прокурору.

Відповідно до ч.15 ст. 615 КПК України суд обмежився проголошенням резолютивної частини вироку з врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Суддя ОСОБА_11