Справа № 308/731/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2025 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_9 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №308/731/25 (1-кп/308/178/25), відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000016 від 13.03.2024, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 3 ст. 332 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,

в с т а н о в и в:

на розгляді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області перебуває вищевказане кримінальне провадження.

До суду від ОСОБА_9 надійшло клопотання про скасування арешту майна в частині заборони права користування, а саме з мобільного телефону марки «Iphone 12 Pro Max», накладеного ухвалою слідчого судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 10.01.2025 по справі №304/2598/24.

Заслухавши думку учасників процесу, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, зважаючи на таке.

Порядок та підстави для скасування арешту унормовано статтею 174 КПК України.

Відповідно до положень ст. 174 КПК України арешт може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Суд встановив, що ухвалою слідчого судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 10.01.2025 по справі №304/2598/24 накладено арешт із забороною права користування та розпорядження на мобільний телефон марки «Iphone 12 Pro Max», який належить ОСОБА_9 .

Постановляючи означену ухвалу, слідчий суддя виходив з того, що вилучене майно відповідає ознакам речового доказу, втручання у право власності є пропорційним, а накладення арешту є доцільним у зв`язку з можливістю досягнення завдань, що ставляться для цього заходу забезпечення кримінального провадження.

Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом (ч. 1 ст. 16 КПК України).

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

Так, у рішеннях Європейського суду з прав людини від 09.06.2005 р. у справі «Бакланов проти Російської Федерації», від 24.03.2005 р. у справі «Фрізен проти Російської Федерації» наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23.09.1982 у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»).

Суд зауважує про те, що стороною обвинувачення не подано доказів, що в межах кримінального провадження проводяться слідчі (розшукові) дії із вилученим майном. Крім того, у судовому засіданні прокурор проти задоволення клопотання ОСОБА_9 не заперечив.

Також суд враховує наслідки арешту майна для його власника (володільця), розумність та співрозмірність обмеження права власності (володіння) завданням кримінального провадження, та процесуальні позиції сторін щодо досліджуваного питання.

Беручи до уваги те, що судовий розгляд по кримінальному провадженню триває, суд доходить до переконання, що арешт на мобільний телефон слід скасувати в частині заборони права користування.

Керуючись ст.ст. 174, 350, 368 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

клопотання ОСОБА_9 про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати арешт на мобільний телефон марки «Iphone 12 Pro Max» в частині заборони права користування, накладений ухвалою слідчого судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 10.01.2025 по справі №304/2598/24.

Ухвала оскарженню не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Суддя ОСОБА_1