ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

засудженої ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженої ОСОБА_6 на ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03 грудня 2024 року, якою задоволено подання установи про приведення вироків суду у відповідність до чинного законодавства,

В С Т А Н О В И Л А:

Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскаржуваного рішення.

Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03 грудня 2024 року задоволено подання начальника ДУ "Кам`янська виправна колонія (№34)" та на підставі ч. 2 ст. 74 КК України засуджену ОСОБА_6 звільнено від покарання, призначеного їй вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 22.06.2023 року за епізодами 17.09.2022, 01.10.2022, 15.10.2022, 17.10.2022, 19.01.2023, 27.01.2023, 02.02.2023, 05.02.2023, 07.02.2023, 08.02.2023 року, у зв`язку з усуненням караності діяння.

Постановлено вважати ОСОБА_6 засудженою вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 22.06.2023 року за епізодами 17.01.2023, 21.01.2023, 31.01.2023 року за ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185 до 5 років 3 місяців позбавлення волі.

Мотивуючи постановлене рішення суд виходив з того, що ОСОБА_6 було засуджено за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 22.06.2023 року за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України, за епізодами 17.09.2022, 01.10.2022, 15.10.2022, 17.10.2022, 19.01.2023, 27.01.2023, 02.02.2023, 05.02.2023, 07.02.2023, 08.02.2023 року, де остання своїми протиправними діями завдала матеріальну шкоду потерпілим на суму менше визначеної для кваліфікації діянь на даний час, що станом на день вчинення крадіжки складає суму меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, яка станом на 2022 рік становила 2481 грн., й станом на 2023 рік становила 2684 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погоджуючись з оскаржуваною ухвалою засуджена подала апеляційну скаргу в якій зменшити строк призначеного їй покарання. На переконання засудженої, суд першої інстанції вирішуючи клопотання установи не надав належної оцінки, що вона відбуваючи покарання 08.10.2023 року народила доньку й звільнивши її від покарання за більшістю епізодів, суд першої інстанції безпідставно не зменшив їй остаточний строк покарання.

Позиції учасників судового провадження.

Засуджена підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги засудженої, ухвалу суду вважав законною та просив залишити її без змін.

Мотиви суду.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Апеляційний суд вважає, що вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався у повному обсязі.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти мають зворотну дію в часі, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

09 серпня 2024 року набув чинності Закон України Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів від 18 липня 2024 року №3886-IX (далі - Закон №3886-IX).

Вказаним Законом №3886-IX внесені зміни у ст. 51 КУпАП, якою передбачена відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якими підвищена верхня межа вартості майна, викрадення якого охоплюється цим положенням, з 0,2 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З часу набуття 09 серпня 2024 року чинності Законом № 3886-IX кримінальна відповідальність за статтями 185, 190, 191 КК може настати, лише якщо розмір викраденого майна перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Унаслідок цієї зміни частина діянь, які на час їх вчинення передбачали кримінальну відповідальність, після цього охоплюється диспозицією ст. 51 КУпАП.

Згідно з правовим висновком Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладений у постанові від 07 жовтня 2024 року у справі №278/1566/21, провадження №51-2555кмо24, Закон № 3886-IX, яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП. Зміни, внесені Законом № 3886-IX, мають зворотну дію в часі.

У ході з`ясування, чи перевищує вартість викраденого розмір, визначений ст. 51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п. 5 підрозд. 1 розд. ХХ та пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розд. IV Податкового кодексу України.

Так, апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_6 засуджена вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 22.06.2023 року за вчинення 17.09.2022, 01.10.2022, 15.10.2022, 17.10.2022, 19.01.2023, 27.01.2023, 02.02.2023, 05.02.2023, 07.02.2023, 08.02.2023 року кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України, із врахуванням положень ч. 1 ст. 70 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 3 місяці.

Відповідно до Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX вартість викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185, 190 КК, у 2022, 2023 році становила 2481 грн. та 2684 грн., відповідно.

Таким чином, враховуючи, що діями ОСОБА_6 за епізодами від 17.01.2023, 21.01.2023, 31.01.2023 року за ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185 потерпілим завдано матеріальної шкоди на суму меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на день скоєння крадіжки майна, суд першої інстанції дійшов до обгрутованих висновків про відсутність підстав для звільнення засудженої від покарання за вказаними епізодами.

Разом з цим, колегією суддів встановлено, що за епізодом таємного викрадення чужого майна (крадіжки) в приміщенні магазину «Водафон», розташованого в торговому центрі «Smile City» за адресою: просп. Коцюбинського, 2 А в м. Вінниці, мобільного телефону марки «Nokia» серії «С21» моделі «TA-1352», з кваліфікуючими ознаками якого є вчинення кримінального правопорушення повторно, в умовах воєнного стану, від 27.01.2025 року ОСОБА_6 завдала ФОП ОСОБА_7 матеріальної шкоди на суму 3571,6 грн., що перевищує два неоподатковувані мінімуми доходів громадян, а саме 2684 грн.

Між тим, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про звільнення ОСОБА_6 від покарання за цим епізодом злочинної діяльності, що призвело до неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 413 КПК України визначено, що неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є застосування судом закону, який не підлягає застосуванню.

З огляду на викладене та те, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про звільнення ОСОБА_6 від покарання за епізодом таємного викрадення чужого майна (крадіжки) в приміщенні магазину «Водафон», розташованого в торговому центрі «Smile City» від 27.01.2025, чим допустив застосування закону України про кримінальну відповідальність, який не підлягає застосуванню, а саме положень ст. 74 КК України до цього епізоду, апеляційний суд вважає, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням нової.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне привести покарання засудженої ОСОБА_6 у відповідність до вимог кримінального законодавства.

Разом з цим, колегія суддів зазначає, що посилання засудженої на те, що за період відбування покарання вона народила доньку ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 не є підставою для звільнення її від покарання чи пом`якшення покарання з підстав передбачених ч. 2 ст. 74 КК України.

З огляду на викладене, апеляційна скарга засудженої не підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції, на підставі ч. 2 ст. 404 КПК України, підлягає скасуванню з постановленням нової.

Керуючись статтями 74, 404, 405, 407, 539 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03 грудня 2024 року, якою задоволено подання установи про приведення вироків суду у відповідність до чинного законодавства скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою подання начальника ДУ "Кам`янська виправна колонія (№34)" задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України засуджену ОСОБА_6 звільнити від покарання, призначеного їй вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 22.06.2023 року за епізодами 17.09.2022, 01.10.2022, 15.10.2022, 17.10.2022, 19.01.2023, 27.01.2023 (11.18 год, 13.15 год., 14.32 год.), 02.02.2023, 05.02.2023, 07.02.2023, 08.02.2023 року, у зв`язку з усуненням караності діяння.

Вважати ОСОБА_6 засудженою вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 22.06.2023 року за епізодами 17.01.2023, 21.01.2023, 27.01.2023 (15.48 год.), 31.01.2023 року за ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185 до 5 років 3 місяців позбавлення волі.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3