Справа № 503/890/25
Провадження № 1-кп/503/95/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2025 року Кодимський районний суд Одеської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в залі суду у м. Кодима в спрощеному провадженні, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, судове провадження у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000182 від 07.05.2025 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кодима Одеської області, громадянина України, українця, військовослужбовця за мобілізацією військової частини НОМЕР_1 у військовому званні солдата на посаді водія, з середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ст.358 ч.1, 358 ч.4 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник адвокат ОСОБА_5 ,

встановив:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним внаслідок згоди підозрюваного із встановленими досудовим розслідуванням обставинами:

Епізод № 1

На початку травня 2025 року, точної дати та часу в ході досудового розслідування встановити не надалось можливим, у ОСОБА_3 виник протиправний умисел, направлений на придбання посвідчення водія, з відкритими водійськими категоріями: «В1, В, С1, С, ВЕ, СЕ» з метою його подальшого використання під час керування ним транспортним засобом.

Реалізуючи свій протиправний намір, ОСОБА_3 на початку травня 2025 року, більш точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, достовірно розуміючи, що посвідчення водія видаються державною установою, після проходження необхідного навчання в автошколах та успішного складення іспитів, не бажаючи отримувати посвідчення водія з дозволеними водійськими категоріями: «В1, В, С1, С, ВЕ, СЕ» відповідно до чинного законодавства, у невстановленому під час досудового розслідування місці, вклеїв до сувеніру у вигляді посвідчення водія власну фотокартку, з метою виготовлення та придбання завідомо підробленого посвідчення водія, яке є офіційним документом, з метою подальшого використання завідомо підробленого документу посвідчення водія серії НОМЕР_2 видане ТСЦ 8042, від 06.12.2023, на ім`я ОСОБА_3 з дозволеними категоріями «В1, В, С1, С, ВЕ, СЕ», яке з початку травня 2025 року зберігав при собі, для пред`явлення виготовленого ним, завідомо підробленого посвідчення водія, поліцейським в разі необхідності, або на їх вимогу.

Епізод № 2

Крім того, 06.05.2025 року приблизно о 20 годині 20 хвилин, рухаючись по вулиці Шевченко в с. Писарівка, Подільського району, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи намір на використання завідомо підробленого офіційного документа, з метою його подальшого використання, керував легковим автомобілем марки «Мазда 626» синього кольору з державним реєстраційним номером НОМЕР_3 , будучи учасником дорожнього руху, був зупинений працівниками поліції.

В подальшому, під час перевірки документів поліцейським СРПП ВПД №1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області, відповідно до ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію», ОСОБА_3 достовірно знаючи про те, що посвідчення водія серії НОМЕР_2 видане ТСЦ 8042, від 06.12.2023, на ім`я ОСОБА_3 з дозволеними категоріями «В1, В, С1, С, ВЕ, СЕ» є підробленим, умисно, на вимогу поліцейського СРПП ВПД №1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області, реалізуючи свій злочинний умисел на використання завідомо підробленого документу, усвідомлюючи, що пред`явлення цього документу дозволить йому посвідчувати особу та надає право на керування транспортним засобом, власноруч надав останньому вказане посвідчення водія, яке було перевірено вказаним співробітником поліції по базі інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» та в подальшому встановлено, що вказане посвідчення видане на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виготовлене не за технологією та не в умовах поліграфічного підприємства, що здійснює їх випуск та не відповідає аналогічним документам, які знаходяться в офіційному обігу на території України, та таким чином, використав завідомо підроблений документ.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинувачений ОСОБА_3 подав письмову заяву в порядку, передбаченому пунктом 1 ч.3 ст. 302 КПК України, складену ним в присутності захисника адвоката ОСОБА_5 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч.2 ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.

За результатом вивчення обвинувального акта та доданих до нього матеріали суд не вважає за необхідне призначати розгляд обвинувального акта в даному кримінальному провадженні у судовому засіданні та викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження відповідно до ч.3 ст. 382 КК України.

Ураховуючи виконання під час досудового розслідування кримінального проступку у формі дізнання вимог ст. 302 КПК України, то суд вважає, що є підстави, передбачені ч.1 ст. 382 КК України, для ухвалення вироку.

У відповідності до вимог ч.2 ст. 382 КПК України суд вважає необхідним зазначити встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження:

Епізод № 1

На початку травня 2025 року, точної дати та часу в ході досудового розслідування встановити не надалось можливим, у ОСОБА_3 виник протиправний умисел, направлений на придбання посвідчення водія, з відкритими водійськими категоріями: «В1, В, С1, С, ВЕ, СЕ» з метою його подальшого використання під час керування ним транспортним засобом.

Реалізуючи свій протиправний намір, ОСОБА_3 на початку травня 2025 року, більш точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, достовірно розуміючи, що посвідчення водія видаються державною установою, після проходження необхідного навчання в автошколах та успішного складення іспитів, не бажаючи отримувати посвідчення водія з дозволеними водійськими категоріями: «В1, В, С1, С, ВЕ, СЕ» відповідно до чинного законодавства, у невстановленому під час досудового розслідування місці, вклеїв до сувеніру у вигляді посвідчення водія власну фотокартку, з метою виготовлення та придбання завідомо підробленого посвідчення водія, яке є офіційним документом, з метою подальшого використання завідомо підробленого документу посвідчення водія серії НОМЕР_2 видане ТСЦ 8042, від 06.12.2023, на ім`я ОСОБА_3 з дозволеними категоріями «В1, В, С1, С, ВЕ, СЕ», яке з початку травня 2025 року зберігав при собі, для пред`явлення виготовленого ним, завідомо підробленого посвідчення водія, поліцейським в разі необхідності, або на їх вимогу.

Епізод № 2

Крім того, 06.05.2025 року приблизно о 20 годині 20 хвилин, рухаючись по вулиці Шевченко в с. Писарівка, Подільського району, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи намір на використання завідомо підробленого офіційного документа, з метою його подальшого використання, керував легковим автомобілем марки «Мазда 626» синього кольору з державним реєстраційним номером НОМЕР_3 , будучи учасником дорожнього руху, був зупинений працівниками поліції.

В подальшому, під час перевірки документів поліцейським СРПП ВПД №1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області, відповідно до ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію», ОСОБА_3 достовірно знаючи про те, що посвідчення водія серії НОМЕР_2 видане ТСЦ 8042, від 06.12.2023, на ім`я ОСОБА_3 з дозволеними категоріями «В1, В, С1, С, ВЕ, СЕ» є підробленим, умисно, на вимогу поліцейського СРПП ВПД №1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області, реалізуючи свій злочинний умисел на використання завідомо підробленого документу, усвідомлюючи, що пред`явлення цього документу дозволить йому посвідчувати особу та надає право на керування транспортним засобом, власноруч надав останньому вказане посвідчення водія, яке було перевірено вказаним співробітником поліції по базі інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» та в подальшому встановлено, що вказане посвідчення видане на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виготовлене не за технологією та не в умовах поліграфічного підприємства, що здійснює їх випуск та не відповідає аналогічним документам, які знаходяться в офіційному обігу на території України, та таким чином, використав завідомо підроблений документ.

Суд дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфікує:

- за епізодом № 1 за ч.1 ст. 358 КК України, як підроблення посвідчення, яке видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією, і яке надає права, з метою використання його підроблювачем;

- за епізодом № 2 за ч.4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень (епізоди № 1-2).

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом за епізодами № 1-2 не встановлені.

Відповідно до наявних у суду відомостей, обвинувачений ОСОБА_3 за місцем проживання характеризується позитивно, з 07.06.2022 року по теперішній час проходить військову службу за мобілізацією, у лікаря-нарколога та/або лікаря-психіатра на обліку не перебуває, раніше не судимий.

При призначенні міри покарання ОСОБА_6 суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України є кримінальними проступками, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують покарання, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, майновий стан винного, який будучи військовослужбовцем отримує відповідне грошове забезпечення, у зв`язку з чим прийшов до висновку, що ОСОБА_6 слід призначити міри покарання за кожне кримінальне правопорушення окремо, а саме у виді штрафу в розмірах установлених у санкціях згаданих частин статті Особливої частини КК України, після чого з врахуванням положень абзацу другого пункту 21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року № 7 за сукупністю кримінальних правопорушень визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим одного виду, яке на думку суду є необхідним й достатнім як для кари обвинуваченого так і для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлений.

Запобіжний захід до обвинуваченого під час досудового розслідування і судового провадження не застосовувався, а до набрання вироком законної сили суд не вбачає ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, та як наслідок необхідності в обранні запобіжного заходу до обвинуваченого з огляду на обставини, передбачені ст. 178 КПК України, та призначення міри покарання у виді штрафу.

Арешт на майно, яке як предмет кримінального правопорушення є речовим доказом посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане 06.12.2023, ТСЦ 8042, накладений ухвалою слідчого судді Подільського міськрайонного суду Одеської області від 12.05.2025 року, згідно положень ч.4 ст. 174 КПК України, підлягає скасуванню.

Речовий доказ, а саме підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_2 , в якому зазначені не відповідаючи дійсності відомості про його видачу 06.12.2023 ТСЦ 8042 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та його дійсність до 06.12.2053 року, яке є предметом кримінального правопорушення, має значення для кримінального провадження та зберегло на собі сліди кримінального правопорушення, що зберігається у матеріалах кримінального провадження досудового розслідування у формі дізнання (а.с.28), згідно положень пункту 7 ч.9 ст. 100 КПК України, залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Процесуальні витрати в сумі 3816,72 грн, пов`язані із проведенням судово-технічної експертизи документів, згідно положень ст. 118, 124 ч.2, 126 ч.1 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Керуючись ст. 369-374, 381-382 КПК України, суд

ухвалив:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 358 ч.1, 358 ч.4 КК України, та призначити йому покарання:

за ч.1 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 75 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1275 (одну тисячу двісті сімдесят п`ять) грн;

за ч.4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) грн.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, у виді штрафу в розмірі 75 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1275 (одну тисячу двісті сімдесят п`ять) грн.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Подільського міськрайонного суду Одеської області від 12.05.2025 року, а саме на посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 06.12.2023.

Речовий доказ, а саме підробне посвідчення водія серії НОМЕР_2 , в якому зазначені не відповідаючи дійсності відомості про його видачу 06.12.2023 ТСЦ 8042 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та його дійсність до 06.12.2053 року залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із проведенням судово-технічної експертизи документів, в сумі 3816,72 грн.

Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через суд, який його ухвалив Кодимський районний суд Одеської області, протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

У відповідності до ч.1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1