Провадження №1-в/127/195/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

представника ДУ «Вінницька ВК (№ 86)» ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №22 в режимі відеоконференції в м. Вінниці клопотання захисника ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання захисника ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Клопотання мотивовано тим, що засуджений ОСОБА_4 за період відбування покарання характеризується посередньо, встановлений режим відбування покарання не порушує, був заохочений адміністрацією установи, має бажання змінити своє життя, що свідчить про його виправлення, а тому його подальше утримання під вартою немає необхідності.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні подане до суду клопотання підтримала, просила суд його задовольнити.

Засуджений ОСОБА_4 підтримав подане захисником клопотання.

Представник ДУ «Вінницька ВК (№86)» ОСОБА_6 з приводу заявленого захисником клопотання заперечував, зазначив, що за результатом розгляду даного питання комісія установи, засудженому було відмовлено, оскільки він ще не довів своє виправлення.

Прокурор ОСОБА_3 зазначив, що засуджений раніше неодноразово судимий, був вже звільнений умовно-достроково від відбування покарання, однак продовжує вчиняти кримінальні правопорушення, крім того за період відбування покарання характеризується посередньо, тому на умовно-дострокове звільнення він не заслуговує.

Заслухавши пояснення захисника та засудженого, думку прокурора та представника ДУ «Вінницька ВК (№86)», дослідивши матеріали клопотання та матеріали особової справи на засудженого, суд дійшов наступного висновку.

У відповідності до ч. 1, 2 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно дострокове звільнення від відбування покарання за змістом ст. 81 КК України є правом, а не обов`язком суду.

Згідно роз`яснень, які містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 Кримінального кодексу України.

При цьому, однією із найважливіших підстав для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України, є виправлення засудженого, яке він довів своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Вирішальне значення має саме активна діяльність засудженого, який своєю поведінкою, системою вчинків доводить, що виправився і заслуговує на умовно-дострокове звільнення. Висновок суду про виправлення особи повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про її поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передував вирішенню питання про звільнення, ставленні засудженого до вчиненого злочину.

Доцільність і необхідність умовно-дострокового звільнення викликана тим, що до моменту звільнення мета покарання в основному досягнута, а саме: особа виправилася і немає необхідності в подальшому відбуванні покарання.

Згідно п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року визначено, що умовно-дострокове звільнення від покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого і переконання в тому, що він сумлінною поведінкою, ставленням до праці та навчання довів своє виправлення. Матеріали про умовно дострокове звільнення, які подають органи, що відають виконанням покарання мають відображати процес виправлення засудженого на протязі всього періоду відбування ним покарання, у зв`язку з чим орган має надати дані про попередні судимості, відшкодування матеріальних збитків та витяг із рішення спостережної ради.

Тобто, умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 відбуває покарання призначене вироком Вінницького районного суду Вінницької області за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, із урахуванням ч. 4 ст. 70 КК України у виді п`яти років трьох місяців позбавлення волі.

Відповідно до характеристики ОСОБА_4 прибув до ДУ «Вінницької ВК №86» 29.06.2023, рішенням комісії установи, протокол №4 від 18.02.2025, йому було відмовлено в умовно-достроковому звільненні, як особі, яка не довела свого виправлення. Працевлаштований на роботах із господарського обслуговування, а саме різноробочим і будівельній бригаді установи, однак до роботи не завжди ставиться сумлінно. За період відбування покарання в установі характеризується посередньо, до дисциплінарної відповідальності притягувався один раз, адміністрацією установи заохочувався чотири рази, має бажання змінити своє життя про те це бажання має поодинокий та несистемний характер.

Згідно з програмою оцінки ризиків рівень ймовірного вчинення повторного кримінального правопорушення середній, ризик ймовірної небезпеки для суспільства середній.

Відповідно до довідки головного бухгалтера від 06.05.2025 засуджений ОСОБА_4 за період відбування покарання в державній установі «Вінницька виправна колонія (№86)» працював з липня по листопад 2023 року, з вересня по грудень 2024 року та з січня по квітнень 2025 року.

Умовно достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього часу відбування покарання своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.

Разом із тим матеріали справи не містять достатніх даних про те, що засуджений довів своє виправлення, оскільки він раніше вже неодноразово судимий починаючи з 2009 року, двічіі був звільнений умовно-достроково від подальшого відбування покарання, однак належних висновків для себе не зробив та знову вчинив кримінальне правопорушення, за яке був засуджений та наразі відбуває покарання.

Враховуючи викладене, а також те, що засуджений ОСОБА_4 неодноразово судимий, однак знову вчинив нове кримінальне правопорушення, характеризується посередньо, до дисциплінарної відповідальності притягувався один раз, хоч і працевлаштований, але не постійно, тому в сукупності дані обставини свідчить про відсутність у ОСОБА_4 сформованої правослухняної поведінки та не доведення ним свого виправлення, в зв`язку з чим слід відмовити в задоволенні клопотання захисника про його умовно - дострокове звільнення.

Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, ст. 81 КК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим, який знаходиться під вартою в той же строк, з дня отримання копії ухвали.

Копію ухвали вручити засудженому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1