№ 204/4005/23
№ 1-кп/204/279/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2025 року Чечелівський районний суд міста Дніпра

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро, обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000682 від 21.02.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111 КК України,-

встановив:

В провадженні Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська знаходиться кримінальне провадження №0000682 від 21.02.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України.

В судовому засіданні прокурор надав клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_5 . В обґрунтування зазначив, що метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , згідно ст.177 КПК України, є забезпечення виконання обвинуваченою покладених на неї процесуальних обов`язків, передбачених ст.42 КПК України, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення в якому підозрюється. Застосування більш м`якого запобіжного заходу, з урахуванням встановлених вище ризиків, не зможе забезпечити належне виконання підозрюваною ОСОБА_5 , покладених на неї процесуальним законом обов`язків.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання просив задовольнити, продовживши строк тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_5 .

В судовому засіданні обвинувачена та її захисник заперечували проти клопотання прокурора, зазначивши, що ризики не обґрунтовані.

Вислухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, за необхідне задовольнити клопотання прокурора. При цьому суд враховує наступне.

Відповідно до ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Судом встановлено, що відносно ОСОБА_5 ухвалою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 25.09.2022 року обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. В останнє ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 05.05.2025 року строк тримання під вартою обвинуваченої було продовжено до 03.07.2025 року. До цього строку судове провадження не може бути закінчено.

В судовому засіданні також встановлено, що ОСОБА_5 , обвинувачуються у вчиненні умисного особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111 КК України, за яке передбачені покарання у вигляді позбавлення волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна або без такої. Прокурором доведено, що необхідністю продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що обвинувачена може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється.

Крім цього, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Так, згідно ст. ст. 7-9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 Європейський суд з прав людини вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства. Крім цього, у рішенні по справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 Європейський суд з прав людини вказав, що розумність строку тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно, вона має оцінюватись в кожному конкретному випадку залежно від особливостей конкретної справи. Невідворотність покарання за злочини вже саме по собі є підставою та мотивом для обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи підозрюваного, обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в повній мірі відповідатиме меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, в тому числі зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Летельє проти Франції».

Судом не встановлено дієвих стримуючих чинників, які б забезпечили належну процесуальну поведінку обвинуваченого. Отже, застосування більш м`якого запобіжного заходу на даний час є недоцільним, та не буде достатнім для запобігання визначеним ризикам, передбаченим п.п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, тому слід задовольнити клопотання прокурора та продовжити обвинуваченій запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. Застосування до обвинуваченої іншого більш м`якого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, про що просили в судовому засіданні обвинувачена та її захисник, не зможе запобігти вказаним ризикам та не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Поряд із цим, суд вважає недоведеним під час розгляду клопотання наявність ризиків, визначених пунктами 2, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, з підстав їх необґрунтованості та відсутності будь-яких достатніх доказів на підтвердження їх існування.

Суд, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, зважаючи на те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину проти основ національної безпеки України, беручи до уваги, що на даний час на території України введено воєнний стан, враховуючи, характер вчиненого кримінального правопорушення, який свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи, суд в даному випадку вважає за доцільне не визначати розміру застави

Керуючись ст. ст. 110, 131-132, 176-178, 183-187, 193-194,196-197, 331, 369-372 КПК України, суд,-

постановив:

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_5 - задовольнити.

Продовжити відносно обвинуваченої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 28 серпня 2025 року, без визначення розміру застави.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1