Провадження №1-кс/127/6560/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого відділення СВ Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Вінниці, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання слідчого відділення СВ Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_5 .

Клопотання мотивовано тим, що проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000752 від 08.05.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Слідчий у клопотанні зазначає, щоОСОБА_5 , 08 травня 2025 року, у невстановлений слідством час, проходячи по лісовій місцевості неподалік річки «Південний Буг», що поблизу вулиці Радіона Скалецького у місті Вінниця, на стежині виявив психотропну речовину «амфетамін», яка знаходився у полімерному пакеті. Далі діючи умисно, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, суспільні відносини, що охороняють здоров`я населення України, в порушення вимог ст. ст. 7, 12, 17, 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995, Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, а також зловживання ними» від 15.02.1995, постанови Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000 та наказу Міністерства охорони здоров`я України №188 від 01.08.2000 (з наступними змінами та доповненнями до наведених нормативних актів), піднявши, таким чином придбавши психотропну речовину, обіг якої обмежено «амфетамін», забрав його із собою і незаконно зберігав при собі для власного вживання без мети збуту.

У подальшому, ОСОБА_5 , продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне зберігання психотропної речовини без мети збуту, 08 травня 2025 року, незаконно зберігаючи психотропну речовину, обіг якої заборонено «амфетамін», при собі, перебуваючи неподалік приватного будинку під № 59, що по вулиці Радіона Скалецького у місті Вінниці, був зупинений працівниками ВКП Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області та на запитання останніх про наявність при собі заборонених речей, усвідомлюючи що його дії, спрямовані на незаконне зберігання психотропних речовин будуть викриті працівниками поліції, повідомив, що у нього при собі наявна заборонена речовина, яку він добровільно бажає видати.

Того ж дня, в ході проведення огляду місця події в період часу з 16 год. 19 хв. по 16 год. 29 хв. 08.05.2025, на відкритій ділянці місцевості, що поблизу приватного будинку під № 59, по вулиці Радіона Скалецького у місті Вінниці, в присутності двох понятих ОСОБА_5 добровільно видав працівникам поліції полімерний пакет із вмістом порошкоподібної речовини білого кольору, який останній зберігав у передній кишені своєї куртки, одягнутої на ньому та який в подальшому було вилучено.

Згідно висновку експерта від 15.05.2025, надана на експертизу порошкоподібна речовина, містить у своєму складі психотропну речовину амфетамін. Амфетамін відноситься до психотропних речовин, обіг яких обмежено. В порошкоподібній речовині, масою 6, 6300 г., маса амфетаміну становить 4, 5071 г.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, а саме незаконне придбання, зберігання психотропних речовин у великих розмірах, без мети збуту.

Водночас, винуватість ОСОБА_5 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підтверджується наступними доказами, які містяться у матеріалах кримінального провадження, а саме:

-Рапортом оперуповноваженого ВКП ВРУП ГУНП у Вінницькій області, про виявлення кримінального правопорушення від 08.05.2025;

-Заявою від ОСОБА_5 про бажання добровільно видати психотропну речовину «амфетамін» від 08.05.2025;

-Протоколом огляду місця події від 08.05.2025;

-Висновком експерта за результатами проведення судової товарознавчої експертизи від 15.05.2025 № СЕ-19/102-25/10630-НЗПРАП;

-Протоколами допиту свідків від 09.05.2025;

-Повідомленням про підозру від 16.05.2025 ОСОБА_5 ;

-Іншими матеріалами кримінального провадження.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, відповідно до ст. 177 КПК України, до ОСОБА_5 є забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється; незаконно впливати на свідків та експерта, у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Підставою застосування вказаного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п. п. 1, 3, 4, 5, ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- підозрюваний ОСОБА_5 , вчинив кримінальне правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 3-х років, а тому без обрання йому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічну пору доби, через усвідомлення можливої втрати свободи на тривалий строк зможе ухилитися від явки до органів досудового розслідування (слідчого), прокурора, та суду, залишивши район, область та межі держави, де він проживає, що унеможливить своєчасне виконання процесуальних рішень та призначення йому покарання за скоєний злочин.

- підозрюваний ОСОБА_5 маючи змогу вільно пересуватися, може вчинити інші кримінальні правопорушення.

- підозрюваний ОСОБА_5 , маючи змогу вільно пересуватися, може незаконно впливати на свідків та експерта, маючи їх анкетні дані, отримані з наданими йому копіями із матеріалів кримінального провадження.

- підозрюваний ОСОБА_5 , маючи змогу вільно пересуватися, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

У той же час, застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти вищевказаним ризикам, оскільки:

1) особисте зобов`язання, є недостатньо суворим запобіжним заходом, у зв`язку з тим, що це найбільш м`який запобіжний захід і він не відповідає тяжкості вчиненого злочину та наслідкам, які були завдані вчиненням злочину.

2) особиста порука, в силу того, що не встановлено осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.

Звертаючись із клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту, на підставі зібраних матеріалів кримінального провадження, враховано вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України, репутацію підозрюваного, його вік і стан здоров`я, матеріальний стан, а також тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого злочину.

Всі вищевказані обставини, у своїй сукупності свідчать про те, що застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_5 в рамках даного кримінального провадження є недоцільним та малоефективним, оскільки вони не можуть запобігти наявним ризикам та забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_5 має постійне місце проживання, застосування запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту буде достатнім для попередження вищевказаних ризиків, тому слідчий враховуючи викладені обставини звернувся до суду з даним клопотанням та просив його задовольнити.

Слідчий ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити.

Прокурор ОСОБА_4 клопотання слідчого підтримав, оскільки під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тому наявні достатні підстави для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення клопотання.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали клопотання слідчого та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданими сторонами кримінального провадження доказами обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що у розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Матеріали кримінального провадження, на які посилалися прокурор та слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру оголошену ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання підозрюваного та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні не тяжкого кримінального правопорушення, санкцією якого передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 3 років, проте раніше судимий, не одружений, офіційно не працює.

Ризики вчинення підозрюваним дій, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, вважаються наявними за умови встановлення судом обґрунтованої ймовірності реалізації нею таких дій. Чинне законодавство не вимагає підтвердження того, що підозрювана особа обов`язково здійснюватиме такі дії. Однак суду необхідно встановити, чи підозрюваний наразі має об`єктивну можливість їх реалізації в майбутньому.

Слідчим та прокурором в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, зокрема, враховуючи особу підозрюваного ОСОБА_5 , наявний ризик незаконного впливу свідків у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки, відповідно до норм кримінального процесуального законодавства України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише тими свідченнями, які він сприйняв безпосередньо під час судового засідання або які отримані у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею, та не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому та/або прокурору, а також і посилатися на такі показання, а тому ризик впливу на свідків існує не лише на стадії досудового розслідування, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від свідків та їх дослідження.

Інформації про ухилення чи перешкоджання слідству в судовому засіданні не встановлено, відтак ризик уникнення від слідства наразі не підтверджується. Відомостей щодо наявності інших підозр у вчиненні кримінальних правопорушень стосовно підозрюваної особи не встановлено.

На думку слідчого судді більш м`які запобіжні заходи, ніж домашній арешт не будуть достатнім стримуючим фактором та не забезпечать належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 .

Таким чином, для забезпечення виконання підозрюваною особою процесуальних обов`язків, слідчий суддя вважає, що застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний період доби з покладенням обов`язків, визначених ч.5 ст. 194 КПК України, буде достатнім для попередження ризиків, реальність існування яких доведено прокурором в судовому засіданні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 181, 193, 194, 196, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого відділення СВ Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_3 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, що полягає у забороні залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , в проміжок часу з 22:00 години до 06:00 години.

Визначити строк дії ухвали, в межах строку досудового розслідування, тобто до 16 липня 2025 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

-прибувати на виклики до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою на визначений ними час;

-не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований і проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання та/або місця роботи;

-утримуватися від спілкування з особами, які мають процесуальні статуси свідка, експерта у кримінальному провадженні;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, та інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Направити ухвалу для виконання органу Національної поліції України за місцем проживання ОСОБА_5 для негайної постановки на облік підозрюваного, про що повідомити слідчого і прокурора.

Контроль за виконанням ухвали суду покласти на слідчоговідділення СВ Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, однак її оскарження не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя