У Х В А Л А

Іменем України

Справа № 285/3035/25

провадження № 1-кс/0285/835/25

07 червня 2025 року м. Звягель

Слідчий суддя Звягельського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України (ЄРДР №0000537 від 05.06.2025),

УСТАНОВИВ:

07.06.2025 слідчий СВ Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 , за погодженням прокурора Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_7 , звернулась до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України.

В обґрунтування свого клопотання слідчий посилається на те, що 27.02.2019 ОСОБА_5 був прийнятий на військову службу за контрактом військовою частиною НОМЕР_1 , після чого його призначено на посаду інструктора групи інструкторів військової частини НОМЕР_2 . На даний час ОСОБА_5 є діючим військовослужбовцем.

Слідством установлено, що ОСОБА_5 , перебуваючи поза межами військової частини, умисно вчинив кримінальне правопорушення проти статевої свободи та недоторканості особи. 04.06.2025 близько 20 год. 30 хв., ОСОБА_5 та неповнолітня ОСОБА_8 , перебуваючи разом в компанії поблизу річки Церем, а саме дамби, вживали алкогольні напої, після чого вирішили прогулятися, пішли вздовж вказаної річки до лісопосадки поблизу с. Пилиповичі Звягельського району Житомирської області.

Під час перебування в лісопосадці у вказаний час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на порушення статевої свободи та статевої недоторканості неповнолітньої ОСОБА_8 - її зґвалтування із застосуванням фізичного насильства.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 достовірно знаючи, що потерпіла є неповнолітньою, порушуючи загальноприйняті норми моралі та поведінки у суспільстві, нехтуючи правом особи на статеву свободу та недоторканість, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, наказав потерпілій лягти на землю, яка в силу свого віку, не мала змоги чинити йому опір, і тому виконала вказівку. Далі ОСОБА_5 , використовуючи свою фізичну перевагу над потерпілою, ліг на неї зверху, таким чином став її утримувати, долаючи опір потерпілої. Після чого ОСОБА_5 , застосовуючи фізичне насильство та використовуючи безпорадний стан потерпілої, а саме стан алкогольного сп`яніння, зняв з ОСОБА_8 одяг та зґвалтував потерпілу, шляхом використання своїх геніталій вчинив вагінальне проникнення в тіло без її згоди, тобто всупереч її волі умисно вступив з нею у природні відносини.

В ході застосованого фізичного насильства під час зґвалтування ОСОБА_8 , ОСОБА_5 заподіяв потерпілій легкі тілесні ушкодження у вигляді осадження слизової оболонки дівочої перетинки.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може:

- переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, тобто ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України;

- незаконно впливати на свідків та потерпілу у цьому кримінальному провадженні, тобто ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України;

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, тобто ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст.177 КПК України.

ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України.

Усвідомлюючи тяжкість покарання, в разі застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування, з метою уникнення покарання.

Слідчий також посилається на ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_5 може вчинити інші злочини, зокрема проти статевої свободи та статевої недоторканості особи.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання, просив обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання. Просили обрати більш м`який запобіжний захід.

ОСОБА_5 дав суперечливі пояснення. Висловив визнання вини у вчиненні інкримінованого діяння. Разом з тим, посилався на те, що не знав про вік потерпілої, яка повідомила йому, що вона досягла 16 років. Крім того, сама потерпіла запропонувала здійснити з нею статевий акт і будь-якого насильства до неї ОСОБА_5 не вчиняв. Причини повідомлення ОСОБА_8 про вчинення відносно неї злочину йому не відомі. Крім того, пояснив, що проходив службу у військовій частині НОМЕР_2 на посаді інструктора. 25.05.2025 самовільно залишив місце служби та постійно перебував за місцем проживання батька у с. Ярунь Звягельського району. 04.06.2025 відпочивав на березі р. Церем поблизу с. Пилиповичі Звягельського району Житомирської області, де зустрів двох раніше незнайомих йому дівчат, однією з яких була ОСОБА_8 . Вона запропонувала йому мати з нею стосунки та добровільно вступила у статевий акт.

Захисник вважає клопотання слідчого необґрунтованим, посилається на відсутність будь-яких ризиків перешкоджання розслідуванню з боку ОСОБА_5 .

За клопотанням захиника у судовому засіданні допитано в якості свідка ОСОБА_9 , який повідомив, що він є батьком підозрюваного ОСОБА_5 . Сина характеризує позитивно. Вважає, що підозра є необґрунтованою. Потерпіла дала неправдиві покази, про що свідку відомо від сусідів.

Перевіривши надані матеріали клопотання, заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

У провадженні органу досудового розслідування перебуває кримінальне провадження ЄРДР № 0000537 від 05.06.2025.

06.06.2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України.

Подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст.ст. 178, 183, 184 КПК України та надані докази доводять наявність обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України.

Обґрунтованість підозри підтверджується наступними доказами:

- рапортом інспектора-чергового Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області про надходження від ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , письмової заяви про вчинення відносно неї злочину;

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення ОСОБА_8 ;

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення ОСОБА_10 ;

- протоколом допиту неповнолітньої потерпілої ОСОБА_8 , з участю психолога - ОСОБА_11 в приміщенні «Зеленої кімнати» Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області та відеозаписом допиту;

- протоколом огляду місця події за участю потерпілої ОСОБА_8 та її законного представника ОСОБА_10 від 05.06.2025;

- протоколом допиту законного представника потерпілої ОСОБА_8 ОСОБА_10 ;

- протоколом затримання ОСОБА_5 ;

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 ;

- протоколами допитів свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 .

Зібрані докази вказують на те, що на даній стадії досудового розслідування існує обґрунтована підозра, яка разом з існуючими ризиками, конкретними обставинами провадження та з урахуванням особи підозрюваного, виключає можливість обрання відносно нього більш м`якого запобіжного заходу.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

При обранні запобіжного заходу слідчий суддя визнає обґрунтованими посилання слідчого на ризики незаконного впливу ОСОБА_5 на потерпілу та свідків, переховування від слідства та суду, а також вчинення інших кримінальних правопорушень.

Згідно ст. 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди при розгляді справ застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім визначених випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення ним зазначених дій.

При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії підозрюваного кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК.

Запобіжний захід застосовується саме з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки підозрюваного та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження. Тобто в даному випадку слідчий суддя має зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Рішення ЄСПЛ у справі «Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти (рішення у справах: «Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя враховує тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , його особу та наявність ризиків, що можуть зашкодити досудовому розслідуванню кримінального провадження.

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особи підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 одружений, на утриманні має неповнолітню дитину, військовослужбовець, учасник бойових дій, до кримінальної відповідальності раніше не притягувався.

Характеризуючі дані вказують на наявність у ОСОБА_5 соціальних зв`язків. Разом з тим, вони не змогли запобігти вчиненню підозрюваним діяння, що кваліфікуються стороною обвинувачення як кримінальне правопорушення, що відповідно до ст. 12, ч. 3 ст. 152 КК України є тяжким злочином.

Довести або спростувати ризик психологічної схильності ОСОБА_5 до вчинення інших аналогічних злочинів можливо лише шляхом проведення відповідної експертизи. Разом з тим, усунення можливості продовження протиправних дій підозрюваним є одним із завдань запобіжного заходу на стадії досудового розслідування.

З урахуванням вищенаведених обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що існують ризики завдання шкоди суспільним інтересам, які не можуть бути усунуті застосуванням більш м`яких запобіжних заходів, та вважає можливим допустити обмеження прав підозрюваного ОСОБА_5 шляхом застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Слідчим доведено наявність обставин, передбачених ч. 1 ст.194 КПК України, клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою є обґрунтованим та підлягає задоволенню, з урахуванням часу фактичного затримання ОСОБА_5 працівниками поліції о 19 год. 00 хв. 05.06.2025 року.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину із застосуванням насильства, розмір застави не визначається.

Керуючись вимогами статей 176-178, 182-184, 186, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів - до 19 год. 00 хв. 04 серпня 2025 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Житомирського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її проголошення, а підозрюваним - у той же строк із дня вручення копії ухвали.

Повний текст ухвали оголошено о 13 год. 30 хв. 11 червня 2025 року.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1