ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2025 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з секретарем ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження (без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження) кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000034 від 10.02.2025 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Залізничне Гуляйпільського району Запорізької області, Україна, громадянина України, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , військовослужбовця військової служби за контрактом, який перебуває на посаді навідника 1 десантно-штурмового взводу 5 десантно-штурмової роти 2 десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «старший солдат», раніше не судимого в силу ст. 80 КК України,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 10 лютого 2025 року, приблизно в період часу з 13 години 00 хвилин по 13 годину 40 хвилин, будучи військовослужбовцем призваним за контрактом військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «старший солдат», в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. ст. 9, 11, 16, 127- 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, перебуваючи в компанії знайомих в квартирі АДРЕСА_3 , серед яких був потерпілий ОСОБА_4 (який має явно виражені ознаки інвалідності, що виявляється у помітному порушенні координації рухів), помітив у останнього належний йому на праві власності мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi Note 13 Pro», IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , після чого, у ОСОБА_3 шляхом обману та зловживання довірою, діючи умисно, з корисливих мотивів, під приводом здійснення телефонного дзвінка попросив ОСОБА_4 надати йому вказаний мобільний телефон, заздалегідь маючи на меті привласнити його та не маючи наміру повертати його власнику.

В той час, ОСОБА_4 , не підозрюючи дійсних кримінально-протиправних намірів останнього, добровільно передав йому власний мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi Note 13 Pro», IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , вартість якого становить 8960 (вісім тисяч дев`ятсот шістдесят) гривень 25 (двадцять п`ять) копійок.

Після цього, ОСОБА_3 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи, що в подальшому він не збирається повертати отримане від потерпілого майно, заволодів мобільним телефоном марки «Xiaomi» моделі «Redmi Note 13 Pro», IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_4 та, переконавшись, що останній за ним не спостерігає, зник разом із вище зазначеним мобільним телефоном.

Так, ОСОБА_3 розпорядився мобільним телефоном марки «Xiaomi» моделі «Redmi Note 13 Pro», IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 на власний розсуд, тим самим спричинив потерпілому ОСОБА_4 матеріальний збиток на суму 8960 (вісім тисяч дев`ятсот шістдесят) гривень 25 (двадцять п`ять) копійок.

Дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство).

В обвинувальному акті прокурором викладено клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що підозрюваний (обвинувачений) беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені в результаті досудового розслідування обставини і згоден на розгляд обвинувального акта за його відсутності, відповідно до положень ч. 1 ст. 302 КПК України просить суд розглянути обвинувальний акт у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акта додано письмову заяву обвинуваченого від 09.04.2025 року, з якої вбачається, що ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, тобто у заволодінні чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство) та він згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, йому роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку на підставі розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені в результаті досудового розслідуванням обставини.

З урахуванням викладеного, ОСОБА_3 надав згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному проваджені без проведення судового розгляду в судовому засіданні. Захисником адвокатом ОСОБА_5 підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості обвинуваченим (підозрюваним) ОСОБА_3 та його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами, та згоду на розгляд обвинувального акта без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акта також додано цивільний позов ОСОБА_4 про стягнення з ОСОБА_3 матеріальної шкоди у розмірі 8960 (вісім тисяч дев`ятсот шістдесят) гривень 25 (двадцять п`ять) копійок та письмову заяву потерпілого ОСОБА_4 від 09.04.2025 року з якої вбачається, що він також згоден із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і надає згоду на розгляд обвинувального акта за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченому ч. 1 ст. 190 КК України у спрощеному провадженні. З обмеженнями права на апеляційне оскарження потерпіла ознайомлений.

Положеннями ч. 2, ч. 3 ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими КПК України, з урахуванням положень цього параграфа.

Враховуючи викладене, а також те, що вимоги КПК України виконано, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, передбаченому ст. ст. 381, 382 КПК України, тобто без дослідження доказів обставин кримінального проступку, оскільки учасники кримінального провадження не оспорювали встановлені під час дізнання обставини.

Обвинувачений (підозрюваний) ОСОБА_3 , захист якого здійснює адвокат ОСОБА_5 , обставини вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі.

Дослідивши обставини, які встановлені органом досудового розслідування, повністю визнаються та не оспорюються учасниками кримінального провадження, суд дійшов висновку, що кваліфікація дій ОСОБА_3 відповідає пред`явленому обвинуваченню, а тому кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , відповідно до положень ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , відповідно до положень ст. 67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо особи з інвалідністю.

При визначені виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком; особу ОСОБА_3 , його вік (29 років), стан здоров`я (відомості про хронічні захворювання чи наявність інвалідності відсутні); те, що особа осудна, на обліку лікарів психіатра та нарколога не перебуває; те, що ОСОБА_3 працездатний, військовослужбовець військової служби за контрактом, який перебуває на посаді навідника 1 десантно-штурмового взводу 5 десантно-штурмової роти 2 десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «старший солдат»; те, що ОСОБА_3 беззаперечно визнає вину в інкримінованому йому діянні та готовий нести відповідальність за заподіяну шкоду; наявність обставини, що пом`якшує покарання та наявність обставин, що обтяжують покарання.

З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у виді штрафу, що передбачено санкцією ч. 1 ст. 190 КК України.

З наданих матеріалів досудового розслідування, обмежень визначених ч. 3 ст. 56 КК України, судом не встановлено.

Суд переконаний в тому, що визначена міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень (злочинів, кримінальних проступків).

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 до ОСОБА_3 по цьому кримінальному провадженню був поданий до початку судового розгляду, разом з обвинувальним актом, в якому він просить стягнути майнову шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, на загальну суму 8 960 (вісім тисяч дев`ятсот шістдесят) гривень 25 (двадцять п`ять) копійок.

Матеріали кримінального провадження містять заяву ОСОБА_3 згідно якої останній цивільний позов визнав в повному обсязі.

Відповідно до ч.4 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Враховуючи, що визнання цивільного позову обвинуваченим ОСОБА_3 не суперечить закону та засадам кримінального судочинства, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає за можливе прийняти визнання ОСОБА_3 цивільного позову та задовольнити останній в повному обсязі.

Речові докази в даному кримінальному провадженні відсутні.

Арешти в даному кримінальному провадженні не накладались.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 124 КПК України з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 необхідно стягнути витрати на залучення експерта для проведення товарознавчої експертизи від 26.02.2025 року № 616/25 в сумі 320 (триста двадцять) гривень 00 коп.

Під час досудового розслідування запобіжний захід відносно ОСОБА_3 , в рамках даного кримінального провадження, не обирався. Враховуючи особу обвинуваченого та приймаючи до уваги призначене покарання, суд не вбачає підстав для обрання відносно ОСОБА_3 , будь-якого запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст. 2, 91, 337,369-371,373, 374, 381,382,392,395 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним, у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 2000 (двох тисяч) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень 00 копійок.

До набрання вироком законної сили будь-який запобіжний захід відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - не обирати.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок кримінального проступку у даному провадженні, на загальну суму 8 960 (вісім тисяч дев`ятсот шістдесят) гривень 25 (двадцять п`ять) копійок - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь потерпілого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , завдану матеріальну шкоду у загальній сумі 8 960 (вісім тисяч дев`ятсот шістдесят) гривень 25 (двадцять п`ять) копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , витрати на залучення експерта для проведення товарознавчої експертизи від 26.02.2025 року №616/25 в сумі 320 (триста двадцять) гривень 00 коп.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. 381 та ст. 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Вирок суду може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м. Одеси протягом 30 днів з дня його отримання.

Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1