Справа № 331/1156/24
Провадження № 1-кп/331/233/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2025 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні у залі суду у м. Запоріжжя у кримінальному провадженні, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000204 від 17.10.2023 року, відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Болград Болградського району Одеської області, українця, громадянина України, який має неповну середню освіту, неодруженого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, який перебуває на посаді командира відділення 1-го взводу оперативного призначення 3-ї роти оперативного призначення ( на бронетранспортерах) 6-го батальйону оперативного призначення, у військовому званні «молодший сержант», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимий,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 152 КК України

клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та клопотання захисника про зміну запобіжного заходу,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Жовтневого районного суду м. Запоріжжя перебувають матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_5 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 152 КК України.

У судовому засіданні прокурором було заявлене клопотання про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. В обґрунтування клопотання посилається на те, що відповідно до положення п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України встановлено наявність ризиків передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_5 може: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків та потерпілу у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення. Прокурором було зауважено про достатність письмових доказів, які доводять причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального провадження, в якому його обвинувачують, у зв`язку із чим будь-який більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, на які посилався прокурор. Також зазначив, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України не минули та не зменшились, адже не можна відкидати можливість потреби повторного допиту свідків чи потерпілої. На неможливість змінити запобіжний захід на більш м`який вказує поведінка обвинуваченого під час розгляду кримінального провадження. Так ОСОБА_5 неодноразово до суду не з`являвся, уникав викликів в судові засідання, ОСОБА_5 неодноразово піддавався примусовому приводу у судові засідання. Поважність своєї неявки не підтвердив, у зв`язку із чим був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Також прокурор послався на те, що інкриміноване ОСОБА_5 кримінальне правопорушення характеризується цинічністю та зухвалістю, посяганням на особисту недоторканість потерпілої, тому ризик незаконного впливу на потерпілу є високим, окрім цього обвинувачений може впливати на свідків з метою створити йому «алібі». На разі триває допит свідків. Стан здоров`я дозволяє ОСОБА_5 перебувати в місцях попереднього ув`язнення, через що фактори, які б унеможливлювали його знаходження в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» відсутні.

Представник потерпілої та потерпіла у судове засідання не з`явились. Представник потерпілої надав суду клопотання про подальший розгляд кримінального провадження без їх участі.

Захисник обвинуваченого у судовому засіданні звернувся до суду з клопотанням про зміну запобіжного заходу його підзахисному, з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з передачею ОСОБА_5 командуванню військової частини НОМЕР_2 . Зазначив, що ризики, на які послався прокурор, не обгрунтовані. Потерпіла та свідки у судовому засіданні вже допитані, ухилятись від суду ОСОБА_5 не має бажання, вказувати, що ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення, не довівши вчинення ОСОБА_5 цього злочину, суперечить закону. Клопотання прокурора засноване лише на припущеннях. Так прокурором зазначено, що ОСОБА_5 умисно ухилявся від явок до суду, однак, обвинувачений захищав державу, був направлений на виконання бойового завдання, після отримання поранення перебував у лікарні. Таким чином ОСОБА_5 мав поважні причини бути відсутнім у судових засіданнях, призначених на 08.05.2024 та 30.05.2024. Відповідальна особа у військовій частині, де проходив військову службу ОСОБА_5 повідомила захисника про неотримання військовою частиною судових повісток та викликів до суду. На підставі вищевикладеного, ОСОБА_5 не ухилявся від явки до суду. Додатково, захисник посилається на відсутність обґрунтованої підозри та доказів вчинення злочину ОСОБА_5 , оскільки жодна з експертиз не довела причетності його підзахисного до скоєння кримінального правопорушення, свідки захисту також доводять, що ОСОБА_5 не міг вчинити злочин, а свідки обвинувачення дають розпливчасті покази. ОСОБА_5 позитивно характеризується військовим командуванням, має чисельні нагороди, має цивільну дружину. У кримінальному провадженні свідки та потерпіла допитані, письмові матеріали судом досліджені, тому ризики, зазначені прокурором значно зменшились, таким чином на підставі вищевикладеного, захисник просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, змінити ОСОБА_5 запобіжний захід на більш м`який, у вигляді домашнього арешту з передачею командуванню військової частини НОМЕР_1 .

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав подане захисником клопотання. У судовому засіданні проти задоволення клопотання прокурора заперечив, просив передати його військовому командуванню. В разі залишення запобіжного заходу, просив змінити його на домашній арешт.

Судом встановлено, що ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 03.10.2024 року до ОСОБА_6 застосований запобіжних захід у вигляді тримання під вартою, який неодноразово продовжувався.

Вирішуючи питання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

За змістом ч.ч. 3, 5 ст. 199 КПК України, суд може продовжити строк тримання під вартою, якщо прокурор доведе, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також, що є наявними обставин, які перешкоджають завершенню кримінального провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин кримінального правопорушення та обвинуваченої особи (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців тощо), її поведінки під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків тощо).

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству. При цьому КПК не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Наявність обґрунтованої підозри підтверджується фактом направлення обвинувального акту до суду, що може свідчити про те, що сторона обвинувачення зібрала достатньо доказів для того, щоб доводити винуватість особи перед безстороннім судом.

Захисник у своєму клопотанні про зміну запобіжного захисту аналізує належність та допустимість кожного доказу, поданого стороною обвинувачення, та їх сукупність із позиції достатності. Захисник зазначає на недостатність доказової бази, отриманої стороною обвинувачення, для визначення причетності ОСОБА_5 до вчинення даного кримінального парвопорушення. Однак, оцінку доказів суд проводить під час ухвалення вироку у нарадчій кімнаті, кримінальним процесуальним законом заборонено суду висловлювати думку щодо обвинувачення та достатності доказів до ухвалення рішення по суті, оскільки це буде порушенням безсторонності.

Надаючи оцінку можливості обвинуваченого ОСОБА_6 переховуватися від суду, суд бере до уваги поведінку обвинуваченого під час розгляду кримінального провадження, а саме той факт, що він неодноразово піддавався примусовому приводу, майже 10 місяців уникав явки до суду та не цікавився перебігом кримінального провадження. Перебування обвинуваченого у фактичних шлюбних відносинах свідчить про наявність певних соціальних зв`язків, однак до його фактичного поміщення під вартю обвинувачений не надавав даних цивільної дружини, як особи, яка б могла забезпечити явку обвинуваченого до суду.

Оцінюючи доводи захисника про те, що військовослужбовець в/ч НОМЕР_1 НГУ, відповідальний за направлення особового складу до суду згідно повісток повідомив про те, що військова частина судових викликів не отримувала, суд враховує наступне. Відповідаючи на запитання суду офіцер на покази якого посилається захисник, вказав, що судові виклики йому передає канцелярія, а тому стверджувати, чи надходили такі виклики він не може. Також, ця особа підтвердила, що обвинувачений не підходив до нього із повістками, які отримував у дні, коли повідомлявся про дату наступного судового засідання у приміщенні суду особисто.

Більш того, у своєму клопотанні захисник посилався на поважність причин неявки у судові засідання у травня 2024 року, однак щодо неявки у судові засідання 12.07.2024, 26.09.2024 та 04.06.2024 жодних документів, що підтверджують поважність причин такої неявки також не надано.

З огляду на такі доводи, неналежну процесуальну повдінку обвинуваченого під час судового розгляду справи, суд вважає, що ризик переховування від суду є високим.

Ризик протиправного впливу на свідків та потерпілу суд вважає середнім, оскільки розгляд даного провадження ще триває, потерпіла та більшість свідків строни обвинувачення допитані.

Стосовно ризику повторного вчинення кримінальних правопорушень ОСОБА_5 , то суд визначає даний ризик як низький, адже обвинувачений в силу ст. 89 КК України не судимий.

Судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що відпала необхідність у раніше обраному обвинуваченому запобіжному заході у виді тримання під вартою.

З огляду на встановлені ризики, неналежну процесуальну поведінку обвинуваченого, яка полягала у неодноразовій неявці у судові засідання, клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню

Згідно вимог статті 201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Захисник у своєму клопотанні про зміну запобіжного заходу посилається на можливість передати ОСОБА_5 командуванню військової частини НОМЕР_1 НГУ, однак жодних заяв від командування частини з цього приводу до суду не надходило.

Під час розгляду клопотання прокурора судом вивчалась можливість застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків, не пов`язаного з триманням під вартою, однак підстав для зміни під час розгляду клопотання не віднайдено.

З огляду на викладене, клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Керуючись 178, 179,194, 217, 314-316 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор».

Строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановити до 26 червня 2025 року включно.

Клопотання захисника про зміну запобіжного заходу залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали оголошений 30 квітня 2025 року о 14 год. 50 хв.

Суддя: ОСОБА_1