Провадження № 1-кс/344/6084/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2025 року м.Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Івано-Франківська скаргу адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого в порядку ст.303 КПК України,-

В С Т А Н О В И В:

03.09.2025 року адвокат ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді із скаргою на дії слідчого, в рамках кримінального провадження № 0000001 від 10.01.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, в якій просить зобов`язати заступника начальника Івано-Франківського РУП ГУНП в ІваноФранківській області - начальника слідчого відділу ОСОБА_5 , розглянути клопотання представника третіх осіб, щодо майна яких вирішується питання про арешт, ОСОБА_3 від 17.08.2025 про часткове ознайомлення із матеріалами кримінального провадження № 0000001 та надати обґрунтовану відповідь на нього.

В судовому засіданні адвокат просив про залишення скарги без розгляду.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.7 КПК України, до загальних засад кримінального провадження відносяться, зокрема, диспозитивність; змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Відповідно до ч.1ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.22 КПК України сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Так, згідно з ч. 1 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Детальний аналіз наведених норм права, які передбачають загальні засади кримінального провадження, вказує, що діючим законодавством на слідчого суддю покладено обов`язок розглядати скаргу особи на дії чи бездіяльність слідчого (прокурора) лише у випадках передбачених Законом та за наявності на то ініціативи особи, яка має право на таке оскарження.

В той же час, заявник,подавши таку заяву, на переконання слідчого судді, скористався своїм безумовним правом на припинення судового провадження в такий спосіб.

У даному випадку, залишення скарги без розгляду є ознакою досягнення скаржником дотримання його прав, свобод, інтересів у позасудовий спосіб та свідчить про недоцільність судового контролю з боку слідчого судді в розумінні п.18 ч.1 ст.3 КПК України.

При цьому, слідчий суддя, дотримуючись принципів незалежності та неупередженості (ст.21 КПК України), не має права проявляти власної ініціативи та проводити розгляд скарги всупереч волевиявленню заявника.

Відтак, враховуючи вищенаведене, слідчий судя приходить до висновку,що подану скаргу слід залишити без розгляду.

Керуючись ст. 26 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого в порядку ст.303 КПК України залишити без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1