ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 642/4193/25 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/1984/25 Суддя-доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.4 ст.186, ч.1 ст.357 КК України
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про відмову у відкритті апеляційного провадження

03 вересня 2025 року м. Харків

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду ОСОБА_2 , на підставі ст. 398 КПК України, перевіривши апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_3 на вирок Холодногірського районного суду м.Харкова від 16 липня 2025 року стосовно ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И В:

Вироком Холодногірського районного суду м.Харкова від 16 липня 2025 року затверджена угода про визнання винуватості від 16 липня 2025 року, що укладена у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000091 від 17 січня 2025 року, між прокурором Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст.186, ч.1 ст.357 КК України та їй призначено узгоджене покарання:

- за ч. 4 ст.186 КК України, із застосуванням ст. 69-1 КК України, у виді 6 років 8 місяців позбавлення волі;

- за ч.1 ст.357 КК України, у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що у грошовому виразі становить 850 гривень.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 6 років 8 місяців позбавлення волі.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, обвинувачена ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій міститься прохання про призначення їй більш м`якого покарання.

Перевіривши подану апеляційну скаргу на відповідність вимогам ст.392 КПК України, суддя-доповідач дійшов висновку, що у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_3 належить відмовити, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, зокрема вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст.394 КПК України, вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди.

Зазначений вище перелік меж і підстав, з яких вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржено, є вичерпним.

Так, кримінальним процесуальним законом визначено суттєві особливості розгляду кримінальних проваджень на підставі угод (диференціація процесуальної форми). Главою 35 КПК встановлено умови, за яких може бути укладено угоду про примирення або угоду про визнання винуватості, вимоги до змісту угоди, наслідки укладення та затвердження угоди, порядок судового провадження на підставі угоди.

За змістом ч. 2 ст. 473 КПК наслідком укладення та затвердження угоди про визнання винуватості для прокурора, підозрюваного чи обвинуваченого є обмеження їх права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а для підозрюваного чи обвинуваченого - також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. ст. 475 КК України, вирок на підставі угоди може бути оскаржений у порядку, передбаченому цим Кодексом, з підстав, передбачених статтею 394 цього Кодексу.

Зазначене узгоджується і з правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 березня 2023 року по справі №947/10464/21.

З наявної в матеріалах провадження угоди про визнання винуватості видно, що сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_3 за ч.4 ст.186 КК України із застосуванням ст.69-1 КК України, у виді позбавлення волі строком на 6 років8 місяців, за ч.1 ст.357 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. На підставі ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років 8 місяців позбавлення волі.

Із журналу судового засідання від 16 липня 2025 року вбачається, що захисник просив суд затвердити угоду, а обвинувачена ОСОБА_3 зазначила, що вона добровільно уклала цю угоду, та повністю визнає свою вину.

Суд першої інстанції 16 липня 2025 року ухвалив стосовно ОСОБА_3 вирок, яким затвердив угоду і призначив обвинуваченій узгоджену сторонами, зокрема, у присутності захисника ОСОБА_5 , міру покарання.

Зі змісту апеляційної скарги обвинуваченої ОСОБА_3 вбачається, що вона просить пом`якшити призначене їй судом покарання. Тобто, фактично єдиною підставою для зміни рішення суду першої інстанції обвинувачена називає призначення їй суворого покарання. При цьому, у скарзі не йдеться про призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди, як і не наведено інших підстав для оскарження вироку суду.

Таким чином, обвинуваченою ОСОБА_3 не зазначено в апеляційній скарзі передбачених процесуальним законом підстав, встановлених п.1 ч.4 ст.394 КПК України, для оскарження вироку на підставі угоди про визнання винуватості, а, відтак, вирок оскаржено обвинуваченою виключно з підстави, з якої він не може бути оскаржений згідно з положеннями ст.394 КПК України.

Частиною 4 ст. 399 КПК України передбачено, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо судове рішення оскаржене з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями статті 394 КПК України.

Таким чином, приходжу до висновку, що у відкритті провадження за апеляційною скаргою обвинуваченої на вирок Холодногірського районного суду м.Харкова від 16 липня 2025 року стосовно ОСОБА_3 належить відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 392, 394, 399, 475 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_3 на вирок Холодногірського районного суду м.Харкова від 16 липня 2025 року стосовно ОСОБА_3 , яким затверджено угоду про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою.

Відповідно до ч.5 ст.399 КПК України, копію ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження разом із апеляційною скаргою обвинуваченої та доданими до неї матеріалами направити обвинуваченій ОСОБА_3 .

Ухвала набирає чинності з моменту її постановлення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її постановлення, а засудженою, яка тримаються під вартою, - в той самий строк з дня вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_2