ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2848/25 Справа № 180/718/24 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000085 за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на ухвалу Чечелівського районного суду міста Дніпра від 29 липня 2025 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України, яким продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 26 вересня 2025 року,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційних скаргах захисник ОСОБА_5 в інтересах обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 просить ухвалу суду скасувати як незаконну, відмовити у задоволенні клопотання прокурора та застосувати до обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з використанням електронного засобу контролю.

Вимоги апеляційних скарг обгрунтовує тим, що прокурором не доведено наявність ризиків та неможливість застосування до обвинувачених альтернативного запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.

Також клопотання прокурора не відповідає вимогам ч. 3 ст. 199 КПК України.

Стверджує, що:

- обвинувачений ОСОБА_6 має міцні соціальні зв`язки у виді постійного місця проживання, хронічні захворювання, раніше не судимий, не має паспорту для виїзду за кордон та родинних зв`язків на території держави агресора та на непідконтрольній території нашої держави, а також, що обвинувачений має доволі скрутний матеріальний стан;

- обвинувачений ОСОБА_7 має міцні соціальні зв`язки у виді постійного місця проживання та наявності членів родини, які перебувають на його утриманні, зокрема, неповнолітня донька та матір похилого віку, яка має хронічні захворювання, раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, є учасником АТО, під час виконання бойового завдання отримав поранення руки, не має паспорту для виїзду за кордон та родинних зв`язків на території держави агресора та на непідконтрольній території нашої держави, а також, що обвинувачений має доволі скрутний матеріальний стан.

Посилається на те, що суд у своєму рішенні не навів жодної ознаки наявності суспільного інтересу у цій справі.

Ухвалою Чечелівського районного суду міста Дніпра від 29 липня 2025 року ОСОБА_6 та ОСОБА_7 було продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 26 вересня 2025 року, також обвинуваченим визначено заставу в розмірі 130 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 393 640 грн.

Суд першої інстанції в обґрунтування свого рішення зазначив, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , перебуваючи на свободі, можуть переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, які ще не допитані, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачуються, оскільки обвинувачуються у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів, при цьому враховані особи обвинувачених, які мають зареєстроване місце проживання та не мають постійного місця роботи, а також наявність на їх утриманні малолітніх дітей та батьків, які потребують постійного догляду, позитивні характеристики.

Від прокурорів - процесуальних керівників не надійшло клопотання про їх участь у розгляді провадження під час апеляційного перегляду, у зв`язку з чим відповідно до ст.4221 КПК України розгляд апеляційної скарги проведено у відсутність прокурора, проти чого не заперечували обвинувачений та захисник.

Заслухавши доповідь судді, думку обвинувачених та захисника, які підтримали апеляційні скарги захисника та просили їх задовольнити, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи скарг, колегія суддів дійшла висновку, що вимоги апеляційних скарг захисника не підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до матеріалів провадження, на розгляді Чечелівського районного суду міста Дніпра перебуває обвинувальний акт № 0000085 щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України.

З Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що у цьому кримінальному провадженні ухвалами слідчого судді від 18.09.2023 року до обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому продовжувався.

Прокурором в судовому засіданні суду першої інстанції 29.07.2025 року було заявлено клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з підстав наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Розглядаючи вказане клопотання прокурора, для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. ст. 199, 331 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави та умови, за яких продовження строку тримання під вартою є можливим.

Під час апеляційного розгляду ухвали суду встановлено, що зазначені вимоги закону при розгляді клопотання були дотримані в повному обсязі.

Колегія суддів вважає, що, вирішуючи клопотання про продовження тримання обвинувачених під вартою, судом правильно встановлена наявність ризиків того, що обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , перебуваючи на свободі, можуть:

- переховуватись від суду, оскільки обвинувачуються у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів, при цьому враховано тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченим у разі визнання їх винними, та особи обвинувачених, які мають зареєстроване місце проживання, не мають постійного місця роботи, позитивно характеризуються, а також наявність у обвинувачених міцних соціальних зв`язків. Окрім того, ризик переховування від суду об`єктивно збільшується з урахуванням введення в Україні воєнного стану, який суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку, зокрема ускладнює належний виклик таких осіб, а також контроль за виконанням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту;

- незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, які відповідно до ухвали суду ще не допитані, оскільки відповідно до ст.23 КПК України показання учасників кримінального провадження суд отримує усно;

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачуються, оскільки обвинуваченим інкриміновано участь в злочинній організації та те, що вони тривалий час займалися незаконним збутом наркотичних засобів та психотропних речовин, злочинною організацією.

Таким чином, доводи апеляційних скарг захисника щодо відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, є необґрунтованими, оскільки зазначені ризики встановлені в ухвалі суду та підтверджуються зазначеними обставинами, відповідно до яких, заявлені ризики об`єктивно існують і для їх запобігання необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Також, колегія суддів вважає, що при вирішенні питання застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, суд апеляційної інстанції виходить з того, що: - особисте зобов`язання не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинувачених з огляду на тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких вони обвинувачуються, та встановлені ризики; - заяв про взяття на поруки обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не надходило; - домашній арешт, з огляду на інкриміновані обвинуваченим кримінальні правопорушення, не є дійовим запобіжним заходом щодо обвинувачених, оскільки обвинувачені не мають постійного місця роботи та законного джерела доходу, обвинувачуються у збуті за грошові кошти наркотичного засобу та психотропної речовини.

При цьому слід зазначити, що судом розглянута можливість застосування до обвинувачених альтернативного запобіжного заходу, а саме, застави.

Доводи захисника про те, що обвинувачені мають скрутний матеріальний стан, колегія суддів вважає такими, що не є підставою для зменшення визначеного судом розміру застави, оскільки з ухвали суду першої інстанції вбачається, що застава судом була визначена відповідно до вимог ч.5 ст.182 КПК України, з урахуванням тяжкості вчинених обвинуваченими кримінальних правопорушень.

Враховуючи наведене, підстав для застосування судом до ОСОБА_6 та ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, колегія суддів не вбачає, з огляду на вищевикладені обставини.

Твердження захисника про те, що прокурором ризики не доведені, а також, що клопотання не містить обгрунтувань неможливості визначення обвинуваченим більш м`якого запобіжного заходу, спростовується наявними в матеріалах провадження клопотаннями прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинувачених, які, як встановлено судом апеляційної інстанції, відповідають вимогам п.6 ч.1 ст.183, ч.3 ст.199 КПК України, так як у них зазначені обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, а також щодо неможливості застосування до обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою.

Посилання захисника на те, що: - обвинувачений ОСОБА_6 має міцні соціальні зв`язки, страждає на хронічні захворювання, раніше не судимий; - обвинувачений ОСОБА_7 має міцні соціальні зв`язки, на його утриманні перебувають неповнолітня донька та мати похилого віку, яка має хронічні захворювання та потребує догляду, раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, є учасником АТО, під час виконання бойового завдання отримав поранення руки, а також, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не мають паспорту для виїзду за кордон та родинних зв`язків на території держави агресора та на непідконтрольній території нашої держави, колегія суддів вважає такими, що не зменшують заявлені у кримінальному провадженні ризики, оскільки зазначені обставини не були стримуючими факторами, окрім того, відсутні відомості на підтвердження неможливості перебування обвинувачених під вартою у зв`язку із станом здоров`я.

Доводи захисника про те, що суд у своєму рішенні не навів жодної ознаки наявності суспільного інтересу у цій справі, - не приймається до уваги, оскільки судом враховано підстави продовження тримання під вартою, наявність ризиків, осіб обвинувачених, при цьому колегія суддів зазначає, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти загальносуспільних прав і інтересів.

Отже, на думку колегії суддів, суд першої інстанції, приймаючи рішення про продовження обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 строку тримання під вартою, повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованих обвинуваченим кримінальних правопорушень, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Будь-яких порушень КПК України при постановленні ухвали, що оскаржується, судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому за наслідками апеляційного розгляду колегія суддів вважає необхідним ухвалу суду залишити без змін, а апеляційні скарги захисника залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на ухвалу Чечелівського районного суду міста Дніпра від 29 липня 2025 року залишити без задоволення.

Ухвалу Чечелівського районного суду міста Дніпра від 29 липня 2025 року щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

____________ _________ __________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3