Новоархангельський районний суд Кіровоградської області
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Новоархангельський районний суд Кіровоградської області в складі

головуючого - судді: ОСОБА_1

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченоі : ОСОБА_4

потерпілого: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Новоархангельськ кримінальне провадження, що внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000511 від 07.12.2024 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , молдаванки, громадянки України, уродженки с. Михайлівка Красноокнянського району Одеської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , освіта неповна середня не одруженої, утриманців і пільг немає, стан здоров`я задовільний, тимчасово непрацюючої, яка раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 вчинила умисне тяжке тілесне ушкодження, яке є небезпечним для життя в момент заподіяння за таких обставин:

06 грудня 2024 року близько 18 години 00 хвилин ОСОБА_4 перебувала у кімнаті спальні житлового будинку, який розташований по АДРЕСА_2 , де також знаходився власник домоволодіння та співмешканець останньої ОСОБА_5 .

Під час спільного вживання алкогольних напоїв, між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 розпочалась словесна суперечка та сварка. В подальшому, в ході сварки, ОСОБА_4 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, діючи умисно та цілеспрямовано з метою заподіяння тілесних ушкоджень, взяла до рук зі столу предмет, ззовні схожий на кухонний ніж, з яким направилась до ОСОБА_5 , який перебував поряд. Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_4 , наблизившись до ОСОБА_5 , завдала останньому один удар предметом, схожим на кухонний ніж, в область живота з права. В результаті протиправних дій ОСОБА_4 ОСОБА_5 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді: рани у правій здухвинній ділянці, яка проникає в черевну порожнину з пошкодженням брижі висхідної ободової кишки, які мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 визнала себе винуватою у повному обсязі при обставинах, викладених в обвинувальному акті. Визнає, що під час сварки дійсно вдарила ножем свого співмешканця, бо він її дуже образив, разом вони не проживають після цього випадку, щиро розкаюється, вину усвідомила, зробивши для себе належні висновки, .

Суд вважає показання обвинуваченої правдивими і достовірними, оскільки вони детально узгоджуються між собою та в повній мірі відповідають фактичним обставинам вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України Об`єктивних підстав ставити під сумнів свідчення допитаної обвинуваченої у суду немає.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України доводиться зібраними у справі доказами, вважає за необхідне призначити покарання обвинуваченій у виді позбавлення волі строком на 5 років із застосуванням положень ст.ст.75, 76 КК України на 2 роки та обмежувальних заходів.

Потерпілий суду пояснив, що дійсно між ними сталася сварка і обвинувачена вдарила його ножем в живіт, але після цього одразу викликала швидку допомогу та зателефонувала його сестрі, допомагала у всьому, він не тримає на неї зла, просить її повернутися до нього жити, він пробачив її і будь-яких претензій до обвинуваченої немає.

Враховуючи те, що обвинувачена в повному обсязі визнала свою провину у вчиненні інкримінованого органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що учасники не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Згідно ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення та стороною захисту своїх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість створює необхідні умови для реалізації сторонами їх процесуальних прав і обов`язків. Саме сторона обвинувачення повинна забезпечити подання доказів, на обґрунтування обставин, на які вона посилається.

Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до ч. 1ст. 337 КПК України.

В ході судового розгляду, враховуючи викладене вище, свідчення обвинуваченої, надані суду, той факт, що обставини, встановлені під час кримінального провадження, доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій, обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, учасниками судового розгляду не оспорюються, суд дійшов висновку, що інкриміноване обвинуваченій ОСОБА_4 діяння повністю доведене і правильно кваліфіковане за ч.1 ст.121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, оскільки як вбачається з досліджених доказів, знаряддя вчинення злочину, характер і локалізація поранення, поведінка винної і потерпілого, що передувала події (виниклий конфлікт після розпивання спиртних напоїв), вказує про наявність в діях обвинуваченої прямого умислу на заподіяння тяжкого тілесного ушкодження.

Вирішуючи питання про призначення покарання, суд виходить з принципів законності справедливості, обгрунтованності та індивідуалізації призначеного покарання, при цьому керується вимогами ст. 65 КК України, відповідно до якої особі має бути призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, і й виправлення засудженого.

Суд також враховує практику Верховного Суду, (постанова № 634/609/15-к від 01.02.2018 щодо судової дискреції), де зазначено що саме суду належать повноваження, надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Відповідно до абз. 17 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику особи обвинуваченого. Так, з досудової доповіді, вбачається, що за результатами оцінки особи ОСОБА_4 ризик вчинення повторного кримінального правопорушення середній, криміногенних факторів не виявлено, при цьому вона не становить небезпеку для суспільства, в тому числі для окремих осіб, враховуючи наявність активної життєвої позиціі свідчать про можливість виправлення без ізоляції від суспільства.

В якості обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, при цьому, суд враховує, що щире каяття характерне тим, що воно засновано на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки через визнання вини і готовність нести кримінальну відповідальність, тобто характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого кримінального правопорушення, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого. У судовому засіданні обвинувачена свою вину визнала у повному обсязі, у вчиненому щиро розкаялася, висловлювала жаль з цього приводу, критично оцінює свої дії, готова нести відповідальність за вчинене, що також свідчить про те, що особа розуміє тяжкість наслідків від своїх дій та щиро кається, дійсно бажає виправити ситуацію, що склалася з її вини.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Призначаючи вид і міру покарання, суд враховує особу обвинуваченої ОСОБА_4 , що за місцем проживання характеризується посредньо, на обліку у лікарів - нарколога та психіатра не перебуває, враховується також ставлення обвинуваченої до вчиненого, характер та ступінь суспільної небезпечності скоєного кримінального правопорушенння, яке згідно приписів ст. 12 КК України є умисним тяжким злочином, позицію прокурора та потерпілого, досудову доповідь, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій покарання у виді позбавлення волі в межах санціїї статті, що з урахуванням тяжкості кримінальних правопорушень та особи обвинуваченого в повній мірі відповідає меті покарання.

Разом з тим, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченої можливо без ізоляції від суспільства, шляхом звільнення від відбування покарання з іспитовим строком, на підставі ст. 75 КК України, а також вважає необхідним покласти на обвинувачену обов`язки передбачені п.п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України.

Підстав для застосування ст. 69 чи ст. 69-1 КК України суд не вбачає.

Разом з тим, керуючись приписами ст. 91-1 КК України, суд вважає за необхідне покласти на обвинувачену обов`язок пройти програму для кривдників.

Саме визначене покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Такий висновок узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним ("Скоппола проти Італії").

Цивільного позову у кримінальному провадженні не заявлено.

Питання речових доказів, наявних у кримінальному провадженні, слід вирішити за правилами ст. 100 КПК України.

Процесуальних витрат у кримінальному провадженні немає.

Запобіжний захід в рамках даного кримінального провадження щодо обвинуваченої в вигляді домашнього арешту закінчився до надходження провадження до суду, клопотань прокурора щодо його обрання до суду не надходило, разом з тим, підстав для обрання запобіжного заходу з урахуванням призначеного покарання на даному етапі судом не вбачається.

Відповідно до ч.15 ст.615 КПК України, в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд вважає за можливе обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд -

у х в а л и в :

Визнати винною ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 5 /п`ять/ років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо вона протягом іспитового строку, який суд визначає в один рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: повідомляти уповноважений орган пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу пробації.

Згідно приписів п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України застосувати відносно ОСОБА_4 обмежувальний захід, поклавши обов`язок проходження програми для кривдників строком на 2 /два/ місяці, направивши ОСОБА_4 до Новоархангельської селищної ради Голованівського району Кіровоградської області.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне ухилення від проходження програми для кривдників особою, передбачених ст. 91-1 КК України, щодо якої такі заходи застосовані судом, є підставою для притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 390-1 КК України.

Речові докази: кухонний ніж, упакований до паперового конверта, який знаходиться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області - знищити.

Вирок може бути оскаржено до Кропивницького апеляційного суду через Новоархангельський районний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження. У разі, якщо було подано апеляційну скаргу, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст вироку негайно після проголошення резолютивної частини згідно ч.15 ст.615 КПК України вручити прокурору та обвинуваченому, роз`яснити, що інші учасники судового розгляду мають право отримати копію вироку в суді. Учаснику, який не був присутній в судовому засідання, надіслати копію вироку не пізніше наступного дня.

Суддя: