УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.05.2025 Справа №607/9157/25 Провадження №1-кс/607/2608/2025

м. Тернопіль

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника-адвоката ОСОБА_5 , в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області розглянувши клопотання прокурора Спеціалізованої екологічної прокуратури Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту у кримінальному провадженні № 0000088 від 09.07.2024, щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Карцаг, Угорщина, громадянина України, приватного підприємця, без місця реєстрації, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 240 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження № 0000088 від 09.07.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 209, ч. 3 ст. 240 КК України звернувся до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 .

Клопотання мотивоване тим, що слідчим управлінням ГУНІ в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000088 від 09.07.2024 за підозрою ОСОБА_4 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 240 КК України.

Як зазначає прокурор, статтею 13 Конституції України визначено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону.

Відповідно до положень ст. 4 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» природні ресурси України є власністю Українського народу. Громадяни України мають право користуватися природними ресурсами України відповідно до цього та інших законів.

Згідно із ст. 38 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» використання природних ресурсів в Україні здійснюється в порядку загального і спеціального використання природних ресурсів. Законодавством України громадянам гарантується право загального використання природних ресурсів для задоволення життєво необхідних потреб (естетичних, оздоровчих, рекреаційних, матеріальних тощо) безоплатно, без закріплення цих ресурсів за окремими особами і надання відповідних дозволів, за винятком обмежень, передбачених законодавством України. В порядку спеціального використання природних ресурсів громадянам, підприємствам, установам і організаціям надаються у володіння, користування або оренду природні ресурси на підставі спеціальних дозволів, зареєстрованих у встановленому порядку, за плату для здійснення виробничої та іншої діяльності, а у випадках, передбачених законодавством України, - на пільгових умовах.

Статтею 1 Кодексу України про надра визначено, що надра це частина земної кори, що розташована під поверхнею суші та дном водоймищ і простягається до глибин, доступних для геологічного вивчення та освоєння.

Статтею 4 Кодексу України про надра закріплено, що надра є виключною власністю Українського народу і надаються тільки у користування. Угоди або дії, які в прямій або прихованій формі порушують право власності Українського народу на надра, є недійсними.

Відповідно до ст. 5 Кодексу України про надра, родовища корисних копалин це нагромадження мінеральних речовин в надрах, на поверхні землі, в джерелах вод та газів, на дні водоймищ, які за кількістю, якістю та умовами залягання є придатними для промислового використання.

Згідно ст. 6 Кодексу України про надра, корисні копалини за своїм значенням поділяються на корисні копалини загальнодержавного і місцевого значення. Віднесення корисних копалин до корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення здійснюється Кабінетом Міністрів України за поданням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища.

Статтею 13 Кодексу України про надра передбачено, що користувачами надр можуть бути підприємства, установи, організації, громадяни України, а також іноземці та особи без громадянства, іноземні юридичні особи.

Статтею 19 Кодексу України про надра визначено, що право користування надрами надається шляхом надання спеціального дозволу на користування надрами.

Згідно ст. 125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до ст. 23 Кодексу України про надра, землевласники і землекористувачі в межах земельних ділянок, які перебувають у їх власності або користуванні, мають право без спеціального дозволу та гірничого відводу видобувати для своїх господарських і побутових потреб, не пов`язаних із відчуженням видобутих корисних копалин, корисні копалини місцевого значення і торф загальною глибиною розробки до 2 метрів, а також підземні води (крім мінеральних) для всіх потреб, крім виробництва фасованої питної води, за умови що обсяг видобування підземних вод із кожного з водозаборів не перевищує 300 метрів кубічних на добу.

Відповідно до ст. 24 Кодексу України про надра, користувачі надр мають право: здійснювати на наданій їм ділянці надр геологічне вивчення, комплексну розробку родовищ корисних копалин та інші роботи згідно з умовами спеціального дозволу або угоди про розподіл продукції; розпоряджатися видобутими корисними копалинами, якщо інше не передбачено законодавством або умовами спеціального дозволу. Користувачі надр зобов`язані: використовувати надра відповідно до цілей, для яких їх було надано; забезпечувати повноту геологічного вивчення, раціональне, комплексне використання та охорону надр; виконувати інші вимоги щодо користування надрами, встановлені законодавством України та угодою про розподіл продукції.

Статтею 56 Кодексу України про надра серед основних вимог в галузі охорони надр визначено додержання встановленого законодавством порядку надання надр у користування і недопущення самовільного користування надрами; раціональне вилучення і використання запасів корисних копалин і наявних у них компонентів; недопущення шкідливого впливу робіт, пов`язаних з користуванням надрами, на збереження запасів корисних копалин, гірничих виробок і свердловин, що експлуатуються чи законсервовані, а також підземних споруд.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» фасована питна вода питна вода підземних джерел питного водопостачання або питна вода централізованого питного водопостачання, додатково оброблена з метою поліпшення її якості, у герметичній тарі.

Статтею 16 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» передбачено, що забезпечення споживачів питної води централізованим питним водопостачанням, а також за допомогою пунктів розливу питної води (в тому числі пересувних) або фасованою питною водою здійснюють підприємства питного водопостачання. Підприємство питного водопостачання провадить свою діяльність на підставі таких документів дозволу на спеціальне водокористування або дозволу на користування надрами (у разі використання підземних вод).

Згідно ст. 17 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» у разі використання підземних вод для питного водопостачання відповідне підприємство повинне одержати згідно з законом дозвіл на користування надрами.

У ході досудового розслідування встановлено, що за юридичною адресою АДРЕСА_2 , зареєстровано Товариство з обмеженою відповідальністю «Санаторій «Веселка» (далі ТзОВ «Санаторій «Веселка»), директором якого є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який обіймає на вказаному підприємстві посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, отже є службовою особою в розумінні ч. 3 ст. 18 КК України та пункту 1 примітки до статті 364 КК України.

Також з`ясовано, що на території Тернопільської області здійснює господарську діяльність фізична особа-підприємець ОСОБА_4 , (далі ФОП ОСОБА_4 ), зареєстрований за адресою АДРЕСА_3 , проживає за адресою АДРЕСА_1 , одним із основних видів діяльності якого є виробництво мінеральних вод та інших вод, розлитих у пляшки.

Встановлено, що ОСОБА_6 , перебуваючи на посаді директора ТзОВ «Санаторій «Веселка», будучи службовою особою, діючи незаконно, умисно, протиправно, з корисливих мотивів, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій щодо незаконного видобування корисних копалин загальнодержавного значення, за попередньою змовою із фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 , організували незаконне видобування «підземних вод», які відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 827 від 12.12.1994 «Про затвердження переліків корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення» відносяться до корисних загальнодержавного значення, за наступних обставин.

Так, 20.05.2022 ТзОВ «Санаторій «Веселка» отримано дозвіл на спеціальне водокористування № 35/ТП/49д-22, відповідно до якого метою водокористування є питні і санітарно-гігієнічні потреби; виробничі потреби; передача води вторинним водокористувачам, із строком дії до 20.05.2025.

Надалі, 01.01.2024 між ТзОВ «Санаторій «Веселка» (орендодавець) в особі директора ОСОБА_6 та ФОП ОСОБА_4 (орендар) укладено договір оренди нежитлових приміщень, із строком дії до 30.11.2028.

Відповідно до п. 1.1 вказаного договору орендодавець зобов`язується передати орендареві в строкове платне користування нежитлове приміщення по АДРЕСА_2 , площею 95 кв. м., а орендар зобов`язується прийняти це майно, своєчасно сплачувати орендну плату та відповідно до цього договору повернути орендоване майно орендодавцеві в належному стані.

Пунктом 1.3 вказаного договору передбачено, що приміщення надається для використання орендарем підприємницької діяльності щодо розливу та фасування в тару питної води та використання водних ресурсів з свердловини ТзОВ «Санаторій «Веселка» на підставі Дозволу на спеціальне водокористування № 35/ТП/49д-22 від 20.05.2022.

Досудовим розслідуванням встановлено, що упродовж 2024 року (точної дати та часу на даний час не встановлено) ОСОБА_4 , завідомо розуміючи протиправність своїх дій, діючи незаконно, умисно, протиправно, з корисливих мотивів, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, за попередньою змовою із ОСОБА_6 обладнав орендоване приміщення по АДРЕСА_2 для здійснення діяльності, пов`язаної з незаконним видобуванням корисних копалин загальнодержавного значення «підземних вод», їх очисткою та подальшого виробництва фасованої питної води під торгівельною маркою «Секвана», яка реалізовувалася на території Тернопільської області.

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи незаконно, умисно, протиправно, з корисливих мотивів ОСОБА_4 у 2024 році (точної дати та часу на даний час не встановлено), не маючи спеціального дозволу на користування надрами, в порушення вимог ст. 38 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. 19, 23, 24 Кодексу України про надра та ст.ст. 16, 17 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання», здійснив незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення «підземних вод», шляхом надання вказівок своїм працівникам, які безпосередньо проводили таке видобування на території ТзОВ «Санаторій «Веселка» та не були обізнані щодо незаконності таких дій.

Унаслідок незаконних умисних дій директора ТзОВ «Санаторій «Веселка» ОСОБА_6 та фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 , які діяли за попередньою змовою, в порушення вищезазначених вимог Конституції України, Кодексу України про надра, Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», Закону України «Про Перелік документів дозвільного характері у сфері господарської діяльності», Закону України «Про питну воду та питне водопостачання», незаконно видобуто понад 28 метрів кубічних «підземних вод», які відносяться до корисних копалини загальнодержавного значення, які після проведення очистки розфасовано в тару різного об`єму під торговою маркою «Секвана».

З огляду на наведене прокурор вважає, що у кримінальному провадженні № 0000088 від 09.07.2024 наявна обґрунтована підозра щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 240 КК України, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

10.01.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у незаконному видобуванні корисних копалин загальнодержавного значення, за попередньою змовою групою осіб, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 240 КК України.

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 16.01.2025 застосовано до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту, строком дії до 23:59 год. 09.03.2025 із забороною залишати житло по місцю проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 22 год. 00 хв. по 07 год. 00 хв. наступної доби та покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою; не відлучатися із Тернопільської області без дозволу слідчого чи прокурора; утримуватися від спілкування з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

06.03.2025 ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду продовжено строк запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, строком дії до 23 год. 59 хв. 06.05.2025, із забороною залишати житло по місцю проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 22 год. 00 хв. по 07 год. 00 хв. наступної доби, із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Прокурор вказує, що підставами продовження строку дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 є те, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, що передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років

Метою продовження запобіжного заходу та покладених на ОСОБА_4 обов`язків є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам передбаченим ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідка, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду продовжено строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні до 6 місяців, тобто до 10.07.2025, ураховуючи, що для остаточного та беззаперечного доведення вини підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення необхідно виконати наступні слідчі та процесуальні дії, а саме: завершити проведення судової інженерно-екологічної експертизи, з метою підтвердження суми заподіяних збитків; виконати ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду та виконати тимчасовий доступ до речей та документів які перебувають у Тернопільській районній державній адміністрації; завершити процедуру розсекречення документів на підставі яких проводилися у даному кримінальному провадженні негласні слідчі (розшукові) дії та долучити їх до матеріалів кримінального провадження; з урахуванням зібраних доказів дати остаточну правову оцінку діям ОСОБА_4 та ОСОБА_6 ; виконати інші слідчі (розшукові) та процесуальні дії, необхідність у яких може виникнути в ході проведення досудового розслідування; здійснити відкриття матеріалів кримінального провадження та надати стороні захисту достатній строк для ознайомлення.

З урахуванням наведеного, з метою забезпечення належної поведінки підозрюваного, запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, з метою створення необхідних умов для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, швидкого, повного та неупередженого здійснення досудового розслідування, прокурор просить клопотання задовольнити.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 подане клопотання підтримав з викладених у ньому підстав та просив задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні не заперечили з приводу задоволення клопотання.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши зміст клопотання та матеріали, якими обґрунтовується необхідність продовження строку запобіжного заходу, слідчий суддя доходить такого висновку.

Як вбачається з ч. 1 ст.176 КПК України запобіжними заходами у кримінальному провадженні є: особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт, тримання під вартою.

За змістом ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 1, 2, 6 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців.

Тобто при розгляді клопотання про продовження строку запобіжного заходу мають враховуватись обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують застосування запобіжного заходу, а також обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу (ч. 3 ст. 199 КПК України).

Так, слідчий суддя встановив, що групою слідчих у складі слідчих слідчого управління ГУНІ в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000088 від 09.07.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 209, ч. 3 ст. 240 КК України.

В ході здійснення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні 10.01.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 240 КК України, тобто у незаконному видобуванні корисних копалин загальнодержавного значення, за попередньою змовою групою осіб.

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16.01.2025 до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту, із забороною залишати житло по місцю проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 22 год. 00 хв. по 07 год. 00 хв. наступної доби та покладено обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

-прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою;

-не відлучатися із Тернопільської області без дозволу слідчого чи прокурора;

-утримуватися від спілкування з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали встановлено до 23:59 год. 09.03.2025.

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06.03.2025, продовжено підозрюваному ОСОБА_4 строк запобіжного заходу у виді домашнього арешту із забороною залишати житло за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 в період часу з 22 год. 00 хв. по 07 год. 00 хв. наступної доби та продовжено строк дії покладених на ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, строком до 06.05.2025.

Про обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_4 та його можливу причетність до вчиненого кримінального правопорушення свідчать долучені до клопотання матеріали кримінального провадження у їх сукупності, а саме: рапорт начальника 8-го відділу управління стратегічних розслідувань у Тернопільській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України ОСОБА_9 від 08.07.2024; дозвіл на спеціальне водокористування № 34/ТП/49д-22 від 20.05.2022, згідно якого ТзОВ «Санаторій «Веселка» надано дозвіл на водокористування з метою задоволення питних і санітарно-гігієнічних потреб; виробничих потреб; передачі води вторинним водокористувачам; лист Державної служби геології на надр України № 6248/03-4/2-24 від 02.10.2024 згідно якого підприємство питного водопостачання провадить свою діяльність на підставі дозволу на спеціальне водокористування або дозволу на користування надрами у разі використання підземних вод; лист Державної служби геології на надр України № 6412/02-1/2-24 від 09.10.2024 згідно якого у ФОП ОСОБА_4 та ТзОВ «Санаторій «Веселка» відсутні спеціальні дозволи на користування надрами; договір оренди нежитлових приміщень від 01.01.2024 згідно якого між ТзОВ «Санаторій «Веселка» (орендодавець) в особі директора ОСОБА_6 та ФОП ОСОБА_4 (орендар) укладено договір оренди нежитлових приміщень, із строком дії до 30.11.2028; лист № 93/5/5/11-25 від 06.01.2025 згідно якого ФОП ОСОБА_4 та ТзОВ «Санаторій «Веселка» звіти про використання води за формою 2ТП-водгосп (річна) за 2022-2024 роки не подавали; лист № 5677/03-4/2-24 від 10.09.2024 згідно якого інформація щодо наявності у ФОП « ОСОБА_4 » та ТзОВ «Санаторій «Веселка» спеціального дозволу на користування надрами відсутня; протокол обшуку приміщень ТзОВ «Санаторій «Веселка» від 20.12.2024, згідно якого виявлено обладнання для розливу та фасування в тару питної води, а також готову продукцію; протоколи огляду речових доказів від 24.12.2024, 26.12.2024, а саме бутлів води, вилучених у ході обшуку приміщень ТзОВ «Санаторій «Веселка» від 20.12.2024.

Надаючи оцінку наведеним доказам про обґрунтованість підозри, слідчий суддя зважає на практику Європейського суду з прав людини, згідно якої, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Зокрема, слідчий суддя, бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у п. 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення».

Отже, з урахуванням змісту долучених до клопотання матеріалів кримінального провадження у їх сукупності, слідчий суддя встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на даному етапі розслідування достатньою сукупністю доказів. Окрім цього, сторона захисту беззаперечними доказами не спростовує питання обґрунтованості підозри.

Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні прокурора та встановлені у судовому засіданні дані слідчий суддя доходить висновку про обґрунтованість підозри та можливу причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 240 КК України.

Щодо існування заявлених ризиків слідчий суддя зазначає таке.

Як вбачається з матеріалів клопотання, в прокурора виникла необхідність у продовженні строку тримання під домашнім арештом підозрюваного ОСОБА_4 , оскільки більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної його поведінки та виконання ним процесуальних обов`язків.

На думку слідчого судді, прокурором у поданому клопотанні та в судовому засіданні доведено існування обставин, які свідчать про те, що ризики, для запобігання яким ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід, не зменшились та продовжують існувати і надалі.

Відповідно до зі змісту ухвал від 16.01.2025 та 06.03.2025, при застосуванні до ОСОБА_4 запобіжного заходу та його продовженні слідчі судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської вважали доведеними ризики того, що підозрюваний може: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні.

Так, ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за який законом передбачена безальтернативна міра покарання у виді позбавлення волі, на строк від трьох до шести років. Слідчий суддя вважає, що зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від суду. Таке твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, висловленою у справі «Ілійков проти Болгарії» (рішення від 26.07.2001), де Суд зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Відтак слідчий суддя погоджується з доводами сторони обвинувачення, що такий ризик, заявлений під час застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу, не зменшився та усвідомлюючи тяжкість вчиненого злочину і розмір покарання, з метою уникнення відповідальності ОСОБА_4 може переховуватись від суду.

Також слідчий суддя вважає, що не перестала існувати можливість впливу на свідків та іншого підозрюваного у даному кримінальному провадженні, з огляду на те, що згідно зі ст. 23 КПК України доказове значення матимуть показання цих осіб, отримані безпосередньо судом саме під час судового розгляду кримінального провадження.

Поряд з цим, посилання прокурора у клопотанні на наявність інших ризиків, зокрема, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, слідчим суддею до уваги не береться, оскільки ухвалою від 16.01.2025, якою щодо ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та ухвалою від 06.03.2025 якою продовжено підозрюваному ОСОБА_4 строк запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту існування вказаних ризиків встановлено не було. В свою чергу, на даний час прокурором не надано належних доказів на підтвердження виникнення інших ризиків, зазначених в клопотанні.

Відтак слідчий суддя встановив, що ризики передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, визначені вищевказаною ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16.01.2025 на даний час продовжують існувати, що свідчить про необхідність продовження застосування щодо ОСОБА_4 процесуальних заходів стримування таких ризиків.

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02.05.2025, продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000088 від 09.07.2024 за підозрою ОСОБА_4 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 240 КК України, до шести місяців.

При цьому слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про продовження запобіжного заходу, а саме до 06.05.2025, зокрема у кримінальному провадженні необхідно: завершити проведення судової інженерно-екологічної експертизи, з метою підтвердження суми заподіяних збитків; виконати ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду та виконати тимчасовий доступ до речей та документів, які перебувають у Тернопільській районній державній адміністрації; завершити процедуру розсекречення документів на підставі яких проводилися у даному кримінальному провадженні негласні слідчі (розшукові) дії та долучити їх до матеріалів кримінального провадження; з урахуванням зібраних доказів дати остаточну правову оцінку діям ОСОБА_4 та ОСОБА_6 ; виконати інші слідчі (розшукові) та процесуальні дії, необхідність у яких може виникнути в ході проведення досудового розслідування; здійснити відкриття матеріалів кримінального провадження та надати стороні захисту достатній строк для ознайомлення.

З огляду на наведені обставини підозри, тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_4 в разі визнання його винним, переконливість наявних ризиків, які не зменшились та продовжують існувати, в сукупності з відомостями про особу підозрюваного, який раніше не судимий, має постійне місце проживання, беручи до уваги характер вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може забезпечити належну поведінку підозрюваного та запобігти вказаним вище ризикам, а тому вважає за необхідне продовжити строк дії запобіжного заходу застосованого до ОСОБА_4 у виді домашнього арешту до 05.07.2025 заборонивши залишати житло за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 з 22 год. 00 хв. по 07 год. 00 хв. наступної доби та продовжити строк дії покладених на ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Керуючись ст. 177, 181, 194 ч. 5, 199, 205, 309, 369-372, 532 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Спеціалізованої екологічної прокуратури Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк запобіжного заходу у виді домашнього арешту до 05.07.2025 року, заборонивши залишати житло за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 з 22 год. 00 хв. по 07 год. 00 хв. наступної доби.

Продовжити строк дії покладених на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою;

- не відлучатися із Тернопільської області без дозволу слідчого чи прокурора;

- утримуватися від спілкування з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ;

- дати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Встановити строк дії ухвали до 23 год. 59 хв. 05.07.2025.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали направити для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_4 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у даному кримінальному провадженні, а також на орган Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_4 .

Копію ухвали вручити підозрюваному ОСОБА_4 негайно після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської областіОСОБА_1