Справа № 740/7093/24
Провадження № 1-кп/740/173/25
В И Р О К

іменем України

06 серпня 2025 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 листопада 2024 року за №0000808, про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Ніжина Чернігівської області, громадянина України, із повною загальною середньою освітою, раніше не судимого, проживаючого та зареєстрованого в АДРЕСА_1 ,

за ст.126-1 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 ,

встановив:

ОСОБА_3 в період часу з 30 квітня 2024 року по 14 листопада 2024 року, діючи в порушення вимог ст.28 Конституції України, відповідно до якої ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», умисно, систематично вчиняв психологічне насильство відносно своєї матері ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є особою з інвалідністю 1 групи та особою похилого віку, за місцем спільного проживання у кв. АДРЕСА_2 .

Так, ОСОБА_3 30 квітня 2024 року близько 10 год 00 хв, перебуваючи в АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї матері ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є особою з інвалідністю 1 групи та особою похилого віку, домашнє насильство психологічного характеру,-вчинив з нею сварку, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілої ОСОБА_5 ..

За вказаним фактом стосовно ОСОБА_6 складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, та постановою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 15 травня 2024 року він був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді 170 грн штрафу.

Крім того, після накладення адміністративного стягнення за ч.1 ст.173-2 КУпАП ОСОБА_3 31 травня 2024 року близько 19 год 00 хв, перебуваючи в АДРЕСА_1 , повторно вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї матері ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є особою з інвалідністю 1 групи та особою похилого віку, а саме ображав її нецензурною лайкою, чим міг завдати шкоду її психологічному здоров`ю.

За вказаним фактом стосовно ОСОБА_6 складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, та постановою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 02 липня 2024 року він був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді 340 грн штрафу.

Також, 07 серпня 2024 року близько 18 год 45 хв ОСОБА_3 , перебуваючи в АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру повторно протягом року, а саме висловлювався нецензурною лайкою в бік матері ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є особою з інвалідністю 1 групи та особою похилого віку, чим міг завдати шкоди її психологічному здоров`ю.

Крім того, 24 серпня 2024 року близько 19 год 00 хв ОСОБА_3 , перебуваючи в АДРЕСА_1 , висловлювався в бік матері ОСОБА_5 нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, чим міг завдати шкоди психологічному здоров`ю потерпілої.

За вказаними фактами стосовно ОСОБА_6 складено протоколи про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.173-2 КУпАП, та постановою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 11 вересня 2024 року він був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді 340 грн штрафу.

Однак, будучи неодноразово притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства відносно потерпілої ОСОБА_5 , ОСОБА_3 належних висновків не зробив та знову 14 листопада 2024 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння в АДРЕСА_1 , умисно вчинив відносно своєї матері ОСОБА_5 , з якою спільно проживає, домашнє насильство, яке виразилось у словесних образах, висловлюванні на її адресу нецензурною лайкою, погрозах фізичною розправою, чим ображав та принижував її людську гідність, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є особою з інвалідністю 1 групи та особою похилого віку.

Такі протиправні дії ОСОБА_3 принижували честь та гідність його матері ОСОБА_5 , призводили до її емоційної невпевненості, нездатності захистити себе, завдавши шкоду її психічному здоров`ю, що призвело до пониження самооцінки, втрати позитивних емоцій та психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є особою з інвалідністю 1 групи та особою похилого віку.

Тобто, своїми умисними діями ОСОБА_7 відповідно до ст.ст.1, 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» вчинив домашнє насильство у формі психологічного насильства.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні винуватість у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, показавши, що спільно до лютого 2025 року проживав із своєю матір`ю ОСОБА_5 у кв. АДРЕСА_2 , і через його дівчину сварився із матір`ю, зокрема в стані алкогольного сп`яніння та з нецензурними висловлюваннями, був притягнутий судом за домашнє насильство щодо матері, яка має хворобливий стан; свої дії засуджує, щиро розкаявся у скоєному, просив суворо не карати.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується його показаннями під час судового розгляду, доказами кримінального провадження, які суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним досліджувати щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються, при цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, і немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 є доказами згідно з ст.ст.84, 95 КПК України.

Із врахуванням викладеного наявні підстави для визнання обвинуваченого ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо потерпілої ОСОБА_5 , з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань і погіршення якості життя потерпілої ОСОБА_5 ..

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст.65 КК України, суд при виборі покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії нетяжкого злочину і пов`язане із вчиненням домашнього насильства в сім`ї, у даному випадку щодо своєї матері, яка є особою похилого віку з інвалідністю І групи, що має підвищений рівень суспільної небезпечності; дані про особу обвинуваченого, який має 40-річний вік і вперше притягується до кримінальної відповідальності, з укладенням трудового договору у встановленому порядку не працює, є працездатним і має постійне місце проживання, за яким скарг не має, не перебуває на обліку лікаря-нарколога та лікаря-психіатра, згідно з досудовою доповіддю щодо нього встановлені середні ступені ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства із можливістю виправлення без ізоляції від суспільства; обставина, яка пом"якшує покарання,-щире каяття, обтяжуючі обставини-вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку, особи з інвалідністю.

З урахуванням встановлених обставин суд дійшов висновку про необхідність призначення ОСОБА_3 покарання за ст.126-1 КК України у виді пробаційного нагляду в межах санкції статті, що відповідає загальним засадам призначення покарання і є достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Суд також вважає за доцільне застосувати ОСОБА_3 , який вчинив домашнє насильство, на підставі ст.91-1 КК України обмежувальний захід із покладенням обов`язку щодо направлення для проходження програми для кривдників.

Дані щодо речових доказів та судових витрат суду не подані.

При розгляді справи суд виходить виключно із тих доказів, що надані сторонами під час судового розгляду із врахуванням ст.22 КПК України щодо змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, при цьому судовий розгляд проведений лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в його межах.

Керуючись ст.374 Кримінального процесуального кодексу України, суд,-

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим за ст.126-1 КК України і призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду строком на 01 (один) рік, із застосуванням відповідно до ст.59-1 КК України наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства, та покладенням наступних обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Початок строку відбуття покарання обчислювати з дня постановки засудженого ОСОБА_3 на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Застосувати до ОСОБА_3 обмежувальний захід, передбачений п.5 ч.1 ст.91-1 КК України, у виді направлення для проходження програми для кривдників на строк 03 (три) місяці.

Вирок може бути оскаржений до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_8 .