У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 936/1156/22

Провадження № 1-кс/936/28/2025

19.03.2025 селище Воловець

Слідча суддя Воловецького районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , особи, яка подала скаргу- ОСОБА_3 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову начальника сектору дізнання відділення поліції №2 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_4 від 12.09.2023 про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000145 від 20.10.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України,

в с т а н о в и л а:

06.03.2025 із Закарпатського апеляційного суду на новий розгляд до Воловецького районного суду Закарпатської області надійшла вищезазначена скарга на постанову про закриття кримінального провадження, у якій ОСОБА_3 просить скасувати постанову начальника СД ВП №2 Мукачівського РУП ГУ НП у Закарпатській області ОСОБА_4 від 12.09.2023 року про закриття кримінального провадження №0000145 від 20.10.2022 року, посилаючись на те, що при проведенні досудового розслідування дізнанням протиправно, всупереч вимогам закону, не було вчинено достатніх необхідних слідчих дій та прийнято передчасне рішення про закриття кримінального провадження.

Крім цього, ОСОБА_3 просить суд поновити йому строк звернення до суду зі скаргою, який він пропустив з поважних причин, так як копію оскаржуваної постанови йому надіслано не було.

У судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримав з підстав, наведених у такій.

Начальник СД ОСОБА_4 не з`явився, надав заяву про розгляд скарги без його участі, проти задоволення скарги заперечив.

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України, його відсутність не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши особу, яка подала скаргу - ОСОБА_3 , дослідивши скаргу та матеріали кримінального провадження №0000145 від 20.10.2022 року, слідча суддя дійшла наступного висновку.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосередньої оцінки отриманих фактичних даних, в даному випадку слідчим.

Пункт 3 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачає оскарження рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно з положеннями п. 4 ч.1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових)дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

У відповідності з ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 КПК України покладається на слідчого, прокурора, та у встановлених цим Кодексом випадках - потерпілого.

Слідчим суддею встановлено, що згідно з витягом з ЄРДР №0000145, 20.10.2022 черговою частиною відділення поліції №2 Мукачівського РУП ГУ НП в Закарпатській області зареєстровано ухвалу Воловецького районного суду, яка надійшла через канцелярію відділення поліції №2 Мукачівського РУП ГУ НП в Закарпатській області про зобов`язання внести заяву ОСОБА_3 щодо вчинення самоуправних дій з боку ОСОБА_5 щодо невиконання умов договору оренди. Правова кваліфікація кримінального правопорушення- ст.356 КК України.

В ході дізнання 27.10.2022 проведено допит потерпілого ОСОБА_3 , який пояснив, що 01.05.2021 року уклав з гр. ОСОБА_5 договір оренди приміщення, де останній зберігав своє швейне обладнання. На неодноразові нагадування кошти за оренду ОСОБА_3 так і не отримав. Вважає, що щодо нього та власника готелю "Стрілець", де фактично зберігалось майно ОСОБА_5 , вчинено шахрайські дії.

24.10.2022 року дізнавачем відібрано пояснення від ОСОБА_5 , згідно з якими він залишив швейне обладнання на території готелю "Стрілець" за усною домовленістю з ОСОБА_3 , з яким на той час товаришував, і на безоплатній основі. Коли він приїхав забирати майно, ОСОБА_6 повідомив, що за зберігання потрібно заплатити кошти. Ніяких договорів ОСОБА_7 з ОСОБА_6 не укладав і не підписував. Вважає, що щодо нього вчинено шахрайські дії з боку ОСОБА_6 з метою заволодіння автомобілем, належним йому та його дружині, в якості ніби- то застави за неіснуючими договірними відносинами.

12.09.2023 начальником сектору дізнання відділення поліції №2 Мукачівського районного управління ГУНП у Закарпатській області капітаном поліції ОСОБА_4 винесено постанову про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України, тобто з мотивів п.2 ч.1 ст.284 КК України.

03.01.2025 ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Воловецького районного суду Закарпатської області зі скаргою на вищезазначену постанову.

08.01.2025 слідчим суддею Воловецького районного суду Закарпатської області ОСОБА_8 у задоволенні скарги відмовлено.

19.02.2025 ухвалою Закарпатського апеляційного суду скасовано ухвалу слідчого судді ОСОБА_8 та направлено матеріали судового провадження за скаргою ОСОБА_3 на новий розгляд до суду першої інстанції в іншому складі.

Слідча суддя бере до уваги твердження ОСОБА_3 про неотримання ним копії оскаржуваної постанови та пропуск строку, на оскарження такої, визначений ч.1 ст.304 КПК України, з поважних причин, а відтак вважає за необхідне поновити строк.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів (ст.2, ст.284 КПК України).

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

Заявник вважає, що начальником сектору дізнання передчасно винесено вказану постанову, ним не було проведено усіх необхідних слідчих дій, передбачених КПК України для встановлення об`єктивної істини у справі, під час винесення оскаржуваної постанови порушено порядок збирання доказів та дачі їм правової оцінки.

Так, диспозиця ст.356 КК України передбачає кримінальну відповідальність за самоправство, тобто самовільне, всупереч установленому законом порядку, вчинення будь-яких дій, правомірність яких оспорюється окремим громадянином або підприємством, установою чи організацією, якщо такими діями була заподіяна значна шкода інтересам громадянина, державним чи громадським інтересам або інтересам власника.

З об`єктивної сторони для наявності розглядуваного злочину необхідно встановити сукупність таких трьох ознак: а) самовільне вчинення будь-яких дій; б) оспорювання правомірності цих дій іншими громадянами або юридичною особою (підприємством, установою чи організацією); в) заподіяння такими діями значної шкоди інтересам громадянина, державним чи громадським інтересам або інтересам власника.

Самовільне вчинення будь-яких дій має місце тоді, коли винний реалізує своє дійсне або уявне право незаконними методами, наприклад, усупереч волі власника вилучає його майно в рахунок погашення боргу, вселяється в надану йому квартиру, не дочекавшись, доки її покинуть колишні мешканці, або вселяється у вільну квартиру без наявності ордера, самовільно виконує рішення суду про виселення боржника чи звільнення приміщення від його майна тощо.

Оспорюваність таких дій означає, що інша фізична або юридична особа вважає їх неправомірними. Чи дійсно у винного було відповідне право, чи воно було уявним - значення не має.

Дійсне право - це право, що належить особі в силу закону, договору чи іншої підстави. Уявним (передбачуваним) є право, яке в дійсності особі не належить, але вона помилково вважає, що має це право (наприклад, реалізатор, якому протягом декількох місяців затримували виплату заробітної плати, вважає, що має право взяти її з виторгу, або квартиронаймач знає про своє переважне право на одержання кімнати, що звільнилася у комунальній квартирі, і займає її, не дочекавшись рішення офіційного органу, який відає розподілом житла. Утім і за наявності рішень уповноважених органів права особи мають бути реалізовані у встановленому законом порядку, а не на власний її розсуд.

Якщо ж особа, щодо якої мали місце самовільні дії, не має претензій до особи, яка їх вчинила, склад самоправства відсутній. Цей злочин може бути вчинений як у присутності, так і у відсутності потерпілого, як без насильства, так і з його застосуванням. У разі застосування насильства самоправство кваліфікується за сукупністю з відповідними злочинами проти життя і здоров`я. Оспорювання може мати місце до вчинення дій, у момент їх вчинення або після їх вчинення. Самоправство відсутнє, якщо дії ким-небудь оспорюються, але права чи обов`язки особи реалізуються відповідно до закону чи іншого нормативно-правового акта.

Самоправство є кримінально караним лише за умови заподіяння діями винного значної шкоди інтересам громадянина, державним чи громадським інтересам або інтересам власника. Поняття значної шкоди є оціночним і вирішується у кожному конкретному випадку, виходячи з фактичних обставин справи.

Злочин вважається закінченим з моменту настання наслідків - значної шкоди інтересам громадянина, державним або суспільним інтересам або інтересам власника.

Суб`єктивна сторона самоправства характеризується умисною виною. Винний усвідомлює, що самовільно, всупереч установленому законом порядку, вчиняє дії, передбачає, що його дії можуть завдати значної шкоди інтересам громадянина, державним або суспільним інтересам або інтересам власника і бажає або свідомо припускає настання такої шкоди.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що в ході дізнання встановлено, що відносини ОСОБА_3 та ОСОБА_5 щодо невиконання умов договору оренди є цивільно- правовими, що підтверджується показами ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , а також позовом ОСОБА_3 до Воловецького районного суду та прийняттям рішення від 26.05.2023.

Слідча суддя констатує, що сама по собі наявність цивільно - правових відносин між сторонами не позбавляє орган досудового розслідування обов`язку розслідування та об`єктивного встановлення в діях особи складу кримінального правопорушення.

З досліджених в судовому засіданні матеріалів кримінального провадження №0000145, слідча суддя дійшла висновку, що досудове розслідування даного кримінального провадження не проведено повно і всебічно, не виявлені повністю як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують особу, не надано їм належну правову оцінку та не забезпечено прийняття законних процесуальних рішень, при здійсненні даного розслідування не забезпечено у повній мірі виконання завдань кримінального провадження.

Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

З огляду на наведене, слідча суддя приходить висновку про наявність достатніх підстав для задоволення скарги ОСОБА_3 .

Керуючись ст.ст.303-309, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідча суддя

п о с т а н о в и л а:

Поновити ОСОБА_3 строк звернення до слідчого судді зі скаргою на постанову про закриття кримінального провадження.

Скаргу ОСОБА_3 на постанову начальника сектору дізнання відділення поліції №2 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_4 від 12.09.2023 про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000145 від 20.10.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України- задоволити.

Скасувати постанову начальника сектору дізнання відділення поліції №2 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_4 від 12.09.2023 про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000145 від 20.10.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали буде оголошено 20.03.2025 о 16:00 годині.

Слідча суддя ОСОБА_1