Справа № 308/2505/25
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 лютого 2025 року м. Ужгород
17.02.2025 року до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшла скарга ОСОБА_2 , в якій останній посилаючись на п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України просить:
- дії дізнавача СД Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 визнати незаконними.
Дослідивши доводи, викладені в скарзі, та додані до неї матеріали, приходжу до висновку, про відмову у відкритті провадження, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст.26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України.
Главою 26 КПК України визначено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування.
Частиною 1 ст. 303 КПК України визначено, які рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора підлягають оскарженню під час досудового провадження та визначено суб`єктів оскарження рішень.
Так, відповідно до частини 1 статті 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора: 1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк; 2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування; 3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи; 5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки; 7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій; 8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу; 9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування; 10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом; 11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу.
Встановлений ч. 1 ст. 303 КПК України перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора під час досудового розслідування є вичерпним.
Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Частиною 2 ст. 303 КПК України передбачено, що скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 3 ст.303 КПК України під час підготовчого судового засідання можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, передбачені пунктами 5 та 6 частини першої цієї статті.
Згідно з положеннями ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Законодавець передбачив вичерпний перелік випадків, які утворюють процесуальні підстави відповідно до норм ст. 303 КПК України, для звернення з певною скаргою і передбачив можливість оскарження не будь-якого рішення слідчого, дізнавача або прокурора, а лише певних їх видів, перелік яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законом.
Оскарження постанови дізнавача про відмову у визнанні осіб підозрюваними у кримінальному провадженні не передбачено ч. 1 ст. 303 КПК України, в незалежності від того з яких мотивів прийнята ця постанова.
Таким чином, оскаржуване рішення дізнавача, а саме постанова від 21.01.2025року про відмову у визнанні осіб підозрюваними у кримінальному провадженні не відноситься до переліку, визначеному у ч. 1ст. 303 КПК України, та не може бути оскаржена в порядку ст. 303 КПК України до слідчого судді на стадії досудового розслідування.
Разом з тим, законодавець забезпечив право оскарження інших рішень, дій чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, які не розглядаються під час досудового розслідування, а може бути розглянуто під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314 - 316 цього Кодексу.
Окрім того, згідно з приписами ч. 6 ст. 36 КПК України генеральний прокурор, керівник обласної прокуратури, керівник окружної прокуратури, їх перші заступники та заступники при здійсненні нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування мають право скасовувати незаконні та необґрунтовані постанови слідчих та прокурорів нижчого рівня у межах строків досудового розслідування, передбачених статтею 219 цього Кодексу.
Таким чином, КПК України передбачає інші дієві механізми для оскарження рішення, дії чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які не відносяться до переліку визначеному ч. 1ст. 303 КПК України.
Відповідно до ч. 4 ст.304 КПК України слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження у разі, якщо скарга подана на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягають оскарженню.
Оскільки, оскаржуване рішення, а саме постанова дізнавача від 21.01.2025 року про відмову у визнанні осіб підозрюваними у кримінальному провадженні не входить до переліку, визначеного ст. 303 КПК України, слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження за скаргою.
При цьому, слід зазначити, що посилання ОСОБА_2 в скарзі на можливість оскарження вказаної постанови на підставі п. 3 ч.1 ст.303 КПК України не є слушним, оскільки, цей пункт стосується оскарження рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження.
На підставі викладеного вище, керуючись ст.ст. 303,304 КПК України, слідчий суддя,-
Копію ухвали разом зі скаргою та доданими до неї матеріалами повернути заявнику.
Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1