Справа № 364/88/25
Провадження № 1-кп/364/28/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2025 Володарський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 ,

представника Білоцерківського районного сектора № 1 філії Державної установи «Центр пробації» у місті Києві та Київській області ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Володарського районного суду Київської області в селищі Володарка Білоцерківського району Київської області за обвинувальним актом кримінальне провадження, внесене 06.11.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000253, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Пархомівка Володарського району Київської області, громадянки України, освіта повна загальна середня, працює продавцем у фізичної особи підприємця « ОСОБА_7 », вдова, на утриманні малолітніх та/або неповнолітніх дітей не має, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, невійськовозобов`язана, зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,

у вчиненні кримінальних правопорушень: нетяжкого злочину, передбаченого частиною третьою статті 358 Кримінального кодексу України (далі КК України), та проступку, передбаченого частиною четвертою статті 358 КК України;

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с. Пархомівка Володарського району Київської області, громадянки України, освіта професійно-технічна, працює продавцем у фізичної особи підприємця « ОСОБА_7 », неодружена, на утриманні малолітніх та/або неповнолітніх дітей не має, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, невійськовозобов`язана, зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима,

у вчиненні кримінальних правопорушень: нетяжкого злочину, передбаченого частиною третьою статті 358 КК України, та проступку, передбаченого частиною четвертою статті 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачена ОСОБА_4 , будучи працівником магазину «Продовольчі товари» (ФОП « ОСОБА_7 »), що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , за попередньою змовою з ОСОБА_5 , здійснили підроблення офіційних документів особистих медичних книжок з серійними номерами «2 Серія ААД № 388424» на ім`я ОСОБА_4 та «2 Серія ААД № 388423» на ім`я ОСОБА_5 .

Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 21.02.2013 № 150 (далі Наказ МОЗ № 150) затверджено Правила проведення обов`язкових профілактичних медичних оглядів працівників окремих професій, виробництв та організацій, діяльність яких пов`язана з обслуговуванням населення і може призвести до поширення інфекційних хвороб (далі Правила).

Пункт 6 названих Правил передбачає, що обов`язковий профілактичний медичний огляд включає в себе: загальне обстеження лікарями-спеціалістами (лікар-терапевт, лікар-дерматовенеролог, лікар-отоларинголог, лікар-стоматолог та інші спеціалісти (за потреби), лабораторне і функціональне обстеження згідно з Переліком необхідних обстежень лікарів-спеціалістів, видів клінічних, лабораторних та інших досліджень, що необхідні для проведення обов`язкових медичних оглядів, та періодичність їх проведення, затвердженим наказом Міністерства охорони здоров`я України від 23.07.2002 № 280, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 08.09.2002 за № 639/6927.

Згідно з пунктом 10 зазначених Правил після закінчення лікування в разі відсутності протипоказань для зайняття відповідним видом діяльності заклад охорони здоров`я видає працівнику форму № 1-ОМК «Особиста медична книжка» (далі форма № 1-ОМК), затверджену наказом Міністерства охорони здоров`я України від 21.02.2013 № 150.

Відповідно до пункту 5 Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним медичним оглядам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2001 № 559, адміністрація (крім осіб, що не мають контакту з продукцією, яка зберігається та реалізується), продавці, працівники складів, холодильників, експедитори, персонал, який миє обладнання, та прибиральники приміщень, слюсарі, електромонтери та інші працівники, зайняті ремонтом торговельного та холодильного обладнання є професіями, які підлягають обов`язковим профілактичним медичним оглядам.

Відповідно до статті 21 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» особи, які відмовляються або ухиляються від проходження обов`язкових профілактичних медичних оглядів, відсторонюються від роботи.

Так, у серпні 2024 року, точних часу та дати досудовим розслідуванням не встановлено, але не пізніше 08.08.2024, ОСОБА_4 , з метою дотримання вищевказаних вимог чинного законодавства України, а також безперешкодної роботи на посаді продавця магазину «Продовольчі товари», реалізовуючи свій кримінально-протиправний умисел спрямований на підроблення офіційних документів, за попередньою змовою з ОСОБА_5 , діючи умисно, під час дії правового режиму воєнного стану, знаходячись за своїм робочим місцем, а саме: в магазині «Продовольчі товари», що розташований за адресою: вул. Свято-Покровська, 76 А, в селі Пархомівка Білоцерківського району Київської області, достовірно знаючи, що вона та ОСОБА_5 не проходили відповідний медичний огляд в медичній установі, внесла шляхом власноручного внесення рукописно тексту до особистих медичних книжок з серійними номерами «2 Серія ААД № 388424» та «2 Серія ААД № 388423», а саме: найменування закладу охорони здоров`я, який проводив медичний огляд, дату проведення медичного огляду, дату наступного медичного огляду та відомості щодо керівника закладу охорони здоров`я. В свою чергу ОСОБА_5 внесла шляхом власноручного внесення рукописно тексту до вказаних вище особистих медичних книжок анкетні дані на ім`я ОСОБА_4 та своє.

Зазначеними діями ОСОБА_4 та ОСОБА_5 змінили зміст і характер згаданих документів шляхом механічних маніпуляцій, тим самим за попередньою змовою підробили офіційні документи, які видаються установою, яка має право видавати такі документи і які надають права, з метою використання їх для безперешкодної роботи на посадах продавців.

Крім того, 06.11.2024 близько 11 год., точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , виконуючи посадові обов`язки продавця магазину «Продовольчі товари» (ФОП « ОСОБА_7 »), що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , достовірно знаючи, що особиста медична книжка з серійним номером «2 Серія ААД № 388424» на її ім`я є завідомо підробленим офіційним документом, який їй у встановленому чинним законодавством України порядку не видавався, реалізовуючи свій кримінально-правовий умисел, спрямований на уникнення відповідальності за порушення вимог Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», надала на законну вимогу провідного фахівця Відділу безпечності харчових продуктів та ветеринарної медицини управління Держпродспоживслужби Білоцерківського району Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області вказаний вище завідомо підроблений офіційний документ особисту медичну книжку із серійним номером «2 Серія ААД № 388424» на своє ім`я, чим здійснила його використання.

Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_5 , будучи працівником магазину «Продовольчі товари» (ФОП « ОСОБА_7 »), що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , за попередньою змовою з ОСОБА_4 , здійснили підроблення офіційних документів особистих медичних книжок з серійними номерами «2 Серія ААД № 388424» на ім`я ОСОБА_4 та «2 Серія ААД № 388423» на ім`я ОСОБА_5 .

Наказом МОЗ № 150 затверджено Правила проведення обов`язкових профілактичних медичних оглядів працівників окремих професій, виробництв та організацій, діяльність яких пов`язана з обслуговуванням населення і може призвести до поширення інфекційних хвороб.

Пункт 6 цих Правил передбачає, що обов`язковий профілактичний медичний огляд включає в себе: загальне обстеження лікарями-спеціалістами (лікар-терапевт, лікар-дерматовенеролог, лікар-отоларинголог, лікар-стоматолог та інші спеціалісти (за потреби), лабораторне і функціональне обстеження згідно з Переліком необхідних обстежень лікарів-спеціалістів, видів клінічних, лабораторних та інших досліджень, що необхідні для проведення обов`язкових медичних оглядів, та періодичність їх проведення, затвердженим наказом Міністерства охорони здоров`я України від 23.07.2002 № 280, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 08.09.2002 за № 639/6927.

Згідно з пунктом 10 зазначених Правил після закінчення лікування в разі відсутності протипоказань для зайняття відповідним видом діяльності заклад охорони здоров`я видає працівнику форму № 1-ОМК, затверджену наказом Міністерства охорони здоров`я України від 21.02.2013 № 150.

Відповідно до пункту 5 Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним медичним оглядам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2001 № 559, адміністрація (крім осіб, що не мають контакту з продукцією, яка зберігається та реалізується), продавці, працівники складів, холодильників, експедитори, персонал, який миє обладнання, та прибиральники приміщень, слюсарі, електромонтери та інші працівники, зайняті ремонтом торговельного та холодильного обладнання є професіями, які підлягають обов`язковим профілактичним медичним оглядам.

Відповідно до статті 21 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» особи, які відмовляються або ухиляються від проходження обов`язкових профілактичних медичних оглядів, відсторонюються від роботи.

Так, у серпні 2024 року, точних часу та дати досудовим розслідуванням не встановлено, але не пізніше 08.08.2024, ОСОБА_5 , з метою дотримання вищевказаних вимог чинного законодавства України, а також безперешкодної роботи на посаді продавця магазину «Продовольчі товари», реалізовуючи свій кримінально-протиправний умисел, спрямований на підроблення офіційних документів, за попередньою змовою з ОСОБА_4 , діючи умисно, під час дії правового режиму воєнного стану, знаходячись за своїм робочим місцем, а саме: в магазині «Продовольчі товари», що розташований за адресою: вул. Свято-Покровська, 76 А, в селі Пархомівка Білоцерківського району Київської області, достовірно знаючи, що вона та ОСОБА_4 не проходили відповідний медичний огляд в медичній установі, внесла шляхом власноручного внесення рукописно тексту до особистих медичних книжок з серійними номерами «2 Серія ААД № 388424» та «2 Серія ААД № 388423», а саме: анкетні дані на ім`я ОСОБА_4 та своє. В свою чергу ОСОБА_4 внесла шляхом власноручного внесення рукописно тексту до вказаних вище особистих медичних книжок відомості щодо найменування закладу охорони здоров`я, який проводив медичний огляд, дату проведення медичного огляду, дату наступного медичного огляду та відомості щодо керівника закладу охорони здоров`я.

Зазначеними діями ОСОБА_5 та ОСОБА_4 змінили зміст і характер згаданих документів шляхом механічних маніпуляцій, тим самим за попередньою змовою підробили офіційні документи, які видаються установою, яка має право видавати такі документи і які надають права, з метою використання їх для безперешкодної роботи на посадах продавців.

Крім того, у серпні 2024 року, точних часу та дати досудовим розслідуванням не встановлено, але не пізніше 08.08.2024, ОСОБА_5 , виконуючи посадові обов`язки продавця магазину «Продовольчі товари» (ФОП « ОСОБА_7 »), що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , достовірно знаючи, що особиста медична книжка з серійним номером «2 Серія ААД № 388423» на її ім`я є завідомо підробленим офіційним документом, який їй у встановленому чинним законодавством України порядку не видавався, реалізовуючи свій кримінально-правовий умисел, спрямований на уникнення відповідальності за порушення вимог Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», запевнила роботодавця про дійсність даної медичної книжки та залишила її на своєму робочому місці для створення ілюзії правомірності своєї роботи, чим здійснила використання завідомо підробленого документу.

06.11.2024, близько 11 год., під час перевірки вищевказану медичну книжку виявлено фахівцями Відділу безпечності харчових продуктів та ветеринарної медицини управління Держпродспоживслужби Білоцерківського району Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області.

Допитана у судовому засіданні 19.02.2025 обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень, передбачених частиною третьою та частиною четвертою статті 358 КК України, за обставин, правильно, на її думку, викладених в обвинувальному акті, визнала повністю, фактичні обставини справи і зібрані по ньому докази не заперечує, не оспорює.

По суті обвинувачення та заданих запитань обвинувачена ОСОБА_4 пояснила, що, дійсно, викладені в обвинувальному акті обставини повністю відповідають дійсності, вона та ОСОБА_5 власноручно вносили записи до своїх особистих медичних книжок, хотіла, щоб як найскоріше пройти медичний огляд, оскільки його проходження у Володарці займає близько два тижня. За станом на тепер медичний огляд нею пройдений у встановленому законом порядку. Вона як продавець продуктового магазину розуміє мету проходження такого огляду, а також усвідомлює, що нею вчинено протиправні дії у період воєнного стану, що, дійсно, обтяжує вчинене.

Також обвинувачена ОСОБА_4 просила суд суворо не карати, залишити на свободі, висновки для себе зробила, більше такого ніколи не повториться.

Допитана у судовому засіданні 19.02.2025 обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень, передбачених частиною третьою та частиною четвертою статті 358 КК України, за обставин, правильно, на її думку, викладених в обвинувальному акті, визнала повністю, фактичні обставини справи і зібрані по ньому докази не заперечує, не оспорює.

По суті обвинувачення та заданих запитань обвинувачена ОСОБА_5 пояснила, що, дійсно, викладені в обвинувальному акті обставини повністю відповідають дійсності, вона та ОСОБА_4 власноручно вносили записи до своїх особистих медичних книжок, хотіла, щоб як найскоріше пройти медичний огляд, оскільки його проходження займає тривалий час. Їх роботодавець не знав про підробку відомостей медичних книжок. За станом на тепер нею медичний огляд вже пройдений у встановленому порядку. Вона як продавець продуктового магазину розуміє мету проходження такого огляду, адже контактує з людьми та продуктами. Також усвідомлює, що нею вчинено протиправні дії у період воєнного стану, що, дійсно, обтяжує вчинене, посилює негативне ставлення до власних дій.

Також обвинувачена ОСОБА_5 просила суд суворо не карати, щиро кається у вчиненому, висновки для себе зробила, більше такого ніколи не повториться.

Суд, заслухавши думки присутніх учасників судового провадження, аналізуючи надані в судовому засіданні показання, приходить до висновку, що ці показання є логічними і послідовними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння змісту істотних для даного кримінального провадження обставин вчинення кримінального правопорушення, добровільності та щирості їх позицій.

Тому, беручи до уваги, що обвинувачені свою вину у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушень визнали повністю, ствердили обставини, викладені в обвинувальному акті, з`ясувавши, що вони правильно розуміють зміст фактичних обставин кримінального провадження, що немає сумнівів у добровільності та щирості їх позицій, роз`яснивши обмеження права оскаржити визнані ними обставини в апеляційному порядку, заслухавши думки присутніх у судовому засіданні учасників судового провадження, суд на підставі частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) визнав недоцільним досліджувати докази стосовно обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

Зважаючи на усе наведене та даючи правову оцінку діям обвинувачених, суд вважає доведеним:

вчинення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підроблення офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи, і який надає права, з метою використання його іншою особою, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, а також використання завідомо підробленого документа та кваліфікує такі дії відповідно за частиною третьою статті 358 КК України та за частиною четвертою статті 358 КК України;

вчинення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підроблення офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи, і який надає права, з метою використання його іншою особою, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, а також використання завідомо підробленого документа та кваліфікує такі дії відповідно за частиною третьою статті 358 КК України та за частиною четвертою статті 358 КК України.

При цьому, кваліфікуючи дії обвинувачених, суд бере до уваги положення пункту 3 Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним медичним оглядам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2001 № 559, в якому перелічені професії, що процитовані в обвинувальному акті та які відносяться, зокрема, до професій підприємств продовольчої торгівлі.

Питання про призначення обвинуваченим покарання суд вирішує, керуючись вимогами статей 65-67, 70 КК України, роз`ясненнями, викладеними в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (зі змінами), правовими позиціями Верховного Суду.

Так, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, виходячи з принципів справедливості, співмірності й індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу винного, обставини, що впливають на покарання, ставлення винної особи до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та наділяють суд правом вибору щодо розміру призначеного покарання, завданням якого є виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки вищезазначених обставин, що впливають на покарання, а її реалізація становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в межах якої і приймається рішення про можливість виправлення засудженого (зокрема, постанова Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 21.08.2024 у справі № 127/16102/23).

Досліджуючи дані, що характеризують особу обвинуваченої ОСОБА_4 згідно з долученими прокурором доказами, судом встановлено, що вона є громадянкою України, народилася 22.06.1968 у селі Пархомівка Володарського району Київської області (а.п. 65), зареєстрована і фактично проживає у цьому селі (а.п. 67), за місцем проживання характеризується позитивно, працює, скарг на її поведінку не надходило (а.п. 69), раніше не судима (а.п. 71, 72).

До обставин, які відповідно до статті 67 КК України обтяжують обвинуваченій покарання, суд відносить вчинення злочину з використанням умов воєнного стану (пункт 11 частини першої статті 67 КК України).

При цьому суд виходить з того, що поняття «вчинення злочину в умовах воєнного стану» та поняття «вчинення злочину з використанням умов воєнного стану» не є тотожними, адже ці поняття мають різний зміст (зокрема, постанова Касаційного кримінального Суду у складі Верховного Суду від 24.01.2024 у справі № 346/1286/23).

Разом з тим, Верховний Суд також виснував, що кваліфікуючи ознаки, передбачені конкретними видами злочинів, за своїм змістом та значенням пов`язані з положеннями Загальної частини КК, які визначають обставини, що пом`якшують або обтяжують покарання. Закон прямо вказує на однакову правову природу обтяжуючих та пом`якшуючих обставин з кваліфікуючими ознаками конкретних злочинів (зокрема, частина четверта статті 67 КК України). Незалежно від того, чи відіграє певна сукупність обставин роль пом`якшуючої чи обтяжуючої обставини, що впливає на покарання, або роль кваліфікуючої ознаки злочину, сутність цієї сукупності обставин не змінюється (ухвала Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 28.03.2023 у справі № 722/594/22).

Надалі у названій справі Об`єднана палата Касаційного кримінального суду уточнила, що з урахуванням змін, внесених Законом України від 03.03.2022 № 2117-IX «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за мародерство», норма «вчинення злочину з використанням умов воєнного стану» (пункт 11 частини першої статті 67 КК України) як обставина, що обтяжує покарання, може бути врахована судом лише в аспекті індивідуалізації кримінальної відповідальності (постанова від 15.01.2024 у справі № 722/594/22).

Вчинення злочину з використанням умов воєнного стану є обставиною, яка обтяжує покарання. Це означає, що особа з метою полегшення вчинення кримінального правопорушення використовує наи?більш несприятливий? для суспільства час, тяжкі обставини та умови, в яких опинилося суспільство, що свідчить про підвищений? ступінь суспільної? небезпеки злочинів, які вчиняються в умовах воєнного стану.

Враховуючи викладене та те, що ОСОБА_4 усвідомлює, що нею для вчинення кримінального правопорушення використано особливу обстановку, що склалася в країні воєнний стан, суд вважає наявними підстави для визнання згаданої обставини такою, обтяжує її покарання.

Наведене відповідає практиці Верховного суду (зокрема, постанова Касаційного кримінального суду від 29.10.2024 у справі № 636/6051/23).

До обставин, які згідно зі статтею 66 КК України пом`якшують її покарання, суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення (пункт 1 частини першої статті 66 КК України), про що зазначено в обвинувальному акті, прокурором у суді, зокрема, звернуто увагу на співпрацю обвинуваченої з органом досудового розслідування від самого початку провадження. Це підтверджується і наданими обвинуваченою в судовому засіданні показаннями, її ставленням до вчиненого.

Відповідно до статей 314-1, 368 КПК України, статті 9 Закону України «Про пробацію» суд, ухвалюючи вирок, бере до відома досудову доповідь, складену Білоцерківським районним сектором № 1 філії Державної установи «Центр пробації» у місті Києві та Київській області 18.02.2025 (а.п. 48-52) на виконання ухвали суду від 12.02.2025 (а.п. 41-43).

Як вбачається із зазначеної досудової доповіді, ОСОБА_4 проживає одиноко у будинку, що належить їй; умови проживання задовільні. До грудня 2024 року отримувала соціальну виплату як особою з ІІІ групою інвалідності; зараз проходить переоформлення. Під час спілкування ОСОБА_4 спокійна та врівноважена. Не проживає з особами, які раніше засуджувалися за кримінальні правопорушення; має друзів, які впливають на неї позитивно.

Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення, а також ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюються як середні.

Органом пробації в досудовій доповіді зроблено висновок про можливість виправлення ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства.

Досліджуючи дані, що характеризують особу обвинуваченої ОСОБА_5 згідно з долученими прокурором доказами, судом встановлено, що вона є громадянкою України, народилася 01.12.1994 у селі Пархомівка Володарського району Київської області (а.п. 73), зареєстрована і фактично проживає у цьому селі (а.п. 74), за місцем проживання характеризується позитивно, працює, товариська, має багато друзів (а.п. 77), раніше не судима (а.п. 80).

До обставин, які відповідно до статті 67 КК України обтяжують обвинуваченій покарання, суд відносить вчинення злочину з використанням умов воєнного стану (пункт 11 частини першої статті 67 КК України), враховуючи мотиви і висновки Верховного Суду, наведені вище, та виходячи з того, що ОСОБА_5 усвідомлювала використання для вчинення кримінального правопорушення особливу обстановку, що склалася в країні воєнний стан, про негативне ставлення до такої своєї поведінки зазначили в судовому засіданні.

До обставин, які згідно зі статтею 66 КК України пом`якшують її покарання, суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення (пункт 1 частини першої статті 66 КК України), про що зазначено в обвинувальному акті, прокурором у суді, зокрема, звернуто увагу на співпрацю обвинуваченої з органом досудового розслідування від самого початку провадження. Це підтверджується і наданими обвинуваченою в судовому засіданні показаннями, її ставленням до вчиненого.

Відповідно до статей 314-1, 368 КПК України, статті 9 Закону України «Про пробацію» суд, ухвалюючи вирок, бере до відома досудову доповідь, складену Білоцерківським районним сектором № 1 філії Державної установи «Центр пробації» у місті Києві та Київській області 18.02.2025 (а.п. 53-57) на виконання ухвали суду від 12.02.2025 (а.п. 41-43).

Як вбачається із зазначеної досудової доповіді, ОСОБА_5 проживає разом з батьками у будинку, який належить її батьку; умови проживання хороші, спільне проживання всіх задовольняє. Під час спілкування ОСОБА_5 була спокійна та врівноважена. Вона не проживає з особами, які раніше засуджувалися за кримінальні правопорушення; має друзів, які на неї негативного впливу вони не мають.

Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення, а також ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюються як середні.

Органом пробації в досудовій доповіді зроблено висновок про можливість виправлення ОСОБА_5 без ізоляції від суспільства.

Враховуючи усе викладене та беручи до уваги, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, суд дійшов до таких висновків.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд враховує вчинення нею кримінальних правопорушень передбачених, частиною третьою та частиною четвертою статті 358 КК України, які за визначенням статті 12 КК України є відповідно нетяжким злочином та кримінальним проступком, наявність однієї обтяжуючої та однієї пом`якшуючої покарання обставини, бере до уваги особу винної, визнання нею повністю своєї вини, надання суду правдивих та послідовних показів, щире каяття у вчиненому, а також те, що вона своєю поведінкою та способом життя стверджує, що може і бажає стати на шлях виправлення. Тому встановлені судом обставини дають суду підстави вважати, що виправлення та перевиховання обвинуваченої ОСОБА_4 можливе в умовах суспільства.

З огляду на це та враховуючи повністю позицію прокурора, висновки уповноваженого органу з питань пробації, суд дійшов до висновку про доцільність призначення обвинуваченій ОСОБА_4 покарання за частиною третьою статті 358 КК України у виді позбавлення волі на мінімальний строк, передбачений санкцією названої статті, а також за частиною четвертою статті 358 КК України у виді штрафу із застосуванням положень статті 70 КК України щодо визначення остаточного покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим та звільнення її на підставі статті 75 КК України від відбування покарання з призначенням іспитового строку з урахуванням особи обвинуваченої, поклавши на неї обов`язки, передбачені частиною першою статті 76 КК України.

На переконання суду, таке покарання обвинуваченій ОСОБА_4 буде достатнім для її виправлення та запобігання вчинення нею нових кримінальних правопорушень. Призначення обвинуваченій інших видів покарання суд вважає недоцільним з огляду на їх неспівмірність з обставинами вчинених кримінальних правопорушень.

Крім того враховуючи, що обвинувачена ОСОБА_4 не становить собою суспільної небезпеки, не ухилялася від викликів до суду, а міра покарання, яка їй призначається, не пов`язана з ізоляцією від суспільства, тому суд за таких обставин з урахуванням думки прокурора вважає недоцільним обрання обвинуваченій запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_5 суд враховує вчинення нею кримінальних правопорушень передбачених, частиною третьою та частиною четвертою статті 358 КК України, які за визначенням статті 12 КК України є відповідно нетяжким злочином та кримінальним проступком, наявність однієї обтяжуючої та однієї пом`якшуючої покарання обставини, бере до уваги особу винної, визнання нею повністю своєї вини, надання суду правдивих та послідовних показів, щире каяття у вчиненому, а також те, що вона своєю поведінкою та способом життя стверджує, що може і бажає стати на шлях виправлення. Тому встановлені судом обставини дають суду підстави вважати, що виправлення та перевиховання обвинуваченої ОСОБА_5 можливе в умовах суспільства.

З огляду на це та враховуючи повністю позицію прокурора, висновки уповноваженого органу з питань пробації, суд дійшов до висновку про доцільність призначення обвинуваченій ОСОБА_5 покарання за частиною третьою статті 358 КК України у виді позбавлення волі на мінімальний строк, передбачений санкцією названої статті, а також за частиною четвертою статті 358 КК України у виді штрафу із застосуванням положень статті 70 КК України щодо визначення остаточного покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим та звільнення її на підставі статті 75 КК України від відбування покарання з призначенням іспитового строку з урахуванням особи обвинуваченої, поклавши на неї обов`язки, передбачені частиною першою статті 76 КК України.

На переконання суду, таке покарання обвинуваченій ОСОБА_5 буде достатнім для її виправлення та запобігання вчинення нею нових кримінальних правопорушень. Призначення обвинуваченій інших видів покарання суд вважає недоцільним з огляду на їх неспівмірність з обставинами вчинених кримінальних правопорушень.

Крім того враховуючи, що обвинувачена ОСОБА_5 не становить собою суспільної небезпеки, не ухилялася від викликів до суду, а міра покарання, яка їй призначається, не пов`язана з ізоляцією від суспільства, тому суд за таких обставин з урахуванням думки прокурора вважає недоцільним обрання обвинуваченій запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Майнової шкоди кримінальним правопорушенням не завдано.

Цивільний позов не заявлено.

Питання щодо речових доказів та процесуальних витрат суд вирішує за вимогами статей 100, 124 КПК України згідно з поданими прокурором доказами на їх підтвердження (а.п. 81-98).

Водночас суд вбачає підстави для скасування арешту, накладеного ухвалами слідчого судді Сквирського районного суду Київської області від 08.11.2024 (а.п. 83-85, 90-92), керуючись частиною четвертою статті 174 КПК України, за якою суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна; суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації.

Керуючись частиною третьою статті 358, частиною четвертою статті 358 КК України, статтями 100, 124, 174, 369-371, 373, 374, 392-395, 532 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 358 Кримінального кодексу України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком 1 (один) рік.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 358 Кримінального кодексу України, та призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

На підставі частини першої статті 70 Кримінального кодексу України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді позбавлення волі строком 1 (один) рік.

На підставі статті 75 Кримінального кодексу України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

На підставі частини першої статті 76 Кримінального кодексу України на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покласти такі обов`язки:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації за місцем його проживання;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання, роботи або навчання;

не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_4 не обирати.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 358 Кримінального кодексу України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком 1 (один) рік.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 358 Кримінального кодексу України, та призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

На підставі частини першої статті 70 Кримінального кодексу України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , покарання у виді позбавлення волі строком 1 (один) рік.

На підставі статті 75 Кримінального кодексу України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

На підставі частини першої статті 76 Кримінального кодексу України на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , покласти такі обов`язки:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації за місцем його проживання;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання, роботи або навчання;

не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_5 не обирати.

Скасувати арешти майна, накладені ухвалами слідчого судді Сквирського районного суду Київської області від 08.11.2024 (справи № 376/3318/24 та № 376/3311/24, провадження відповідно № 1-кс/376/611/2024 та № 1-кс/376/608/2024), а саме: особистих медичних книжок із серійними номерами «2 Серія ААД № 388424» на ім`я ОСОБА_4 та «2 Серія ААД № 388423» на ім`я ОСОБА_5 .

Стягнути солідарно з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_1 ), та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_4 ; РНОКПП НОМЕР_2 ), на користь держави процесуальні витрати у загальному розмірі 29 846 (двадцять дев`ять тисяч вісімсот сорок шість) грн. 25 коп., з них за проведення:

судово-почеркознавчої експертизи у розмірі 6 367 грн. 20 коп.;

судово-почеркознавчої експертизи у розмірі 5 969 грн. 25 коп.;

судово-почеркознавчої експертизи у розмірі 6 367 грн. 20 коп.;

судово-почеркознавчої експертизи у розмірі 4 775 грн. 40 коп.;

технічної експертизи документів у розмірі 3 183 грн. 60 коп.;

технічної експертизи документів у розмірі 3 183 грн 60 коп.;

Речові докази у кримінальному провадженні, внесеному 06.11.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000253, а саме:

особисту медичну книжку із серійним номером «2 Серія ААД № 388424» на ім`я ОСОБА_4 , що зберігається при матеріалах кримінального провадження, залишити при матеріалах кримінального провадження;

особисту медичну книжку з серійним номером «2 Серія ААД № 388423» на ім`я ОСОБА_5 що зберігається при матеріалах кримінального провадження, залишити при матеріалах кримінального провадження.

Копії цього вироку негайно після проголошення вручити прокурору ОСОБА_3 , обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а також надіслати до Білоцерківського районного сектора № 1 філії Державної установи «Центр пробації» у місті Києві та Київській області.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Володарський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Згідно з частиною другою статті 394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано; у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1