ЄУН №337/1466/25
Провадження № 1-кс/337/105/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2025 року слідчий суддя Хортицького районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого ВП № 5 Запорізького РУП Головного управління Національної поліції в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладання арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000208 від 03.03.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України

в с т а н о в и в:

25.03.2025 року слідча ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Дніпровської окружної прокуратури м. Запоріжжя Запорізької області ОСОБА_4 звернулася до суду з клопотанням, вказавши, що досудовим розслідуванням встановлено, що 02.03.2025 до відділу поліції №5 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області із заявою звернувся ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає АДРЕСА_1 про те, що невстановлена особа, діючи умисно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, 02.03.2025 приблизно о 16:00 год. перебуваючи в магазині «АТБ» по вул. Василя Сергієнка, буд. 50А здійснила крадіжку мобільного телефону Xiaomi Redmi 12, IMEI1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , в якому встановлена сім-картка оператора ТОВ «лайфселл» за номером телефону НОМЕР_3 , яким користувалась його донька ОСОБА_6 . Вказаними діями було завдано матеріальної шкоди на суму 4113,03 гривень.

Відомості за вказаним фактом 03 березня 2025 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000208 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

20 березня 2025 року в ході огляду предмета, який ОСОБА_7 добровільно видала співробітникам поліції, оглянуто мобільний телефон марки Xiaomi Redmi 12, IMEI1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , в якому встановлена сім-карта оператора ТОВ лайфселл за номером мобільного телефону НОМЕР_3 . Даний мобільний телефон знаходився в чохлі помаранчевого кольору з блискітками. Знизу на чохлі знаходиться малюнок лебедя з написом «Svarovski». Мобільний телефон в корпусі чорного кольору. На задній кришці знаходиться напис «Redmi» тa «Made in China Mode/^23053RN02Y». Телефон має три камери на задній частині телефону, ближче до камери, маються тріщини. Пароль від даного телефону №1111, який вказала ОСОБА_7 . В телефоні маються різні програми, на робочому столі в телефоні зображена ОСОБА_7 на заставці. В галереї телефону знаходяться фотографії лічильників, взуття, та фото дітей ОСОБА_7 .

Вилучений мобільний телефон в ході огляду місця події визнаний в ході досудового розслідування речовим доказом, про що винесена відповідна постанова.

Вилучений мобільний телефон визнаний речовим доказом, який має суттєве значення для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення та є тимчасово вилученим майном.

Власником вказаного телефону являється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вилучений в ході огляду місця події мобільний телефон має суттєве доказове значення для подальшого досудового розслідування та необхідні для встановлення обставин вчиненого кримінального правопорушення, оскільки даний мобільний телефон «Xiaomi Redmi 12» є предметом вчинення кримінального правопорушення.

Оскільки тимчасово вилучене під час огляду предметамайно у разі його повернення, може призвести до приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження речових доказів, що, у свою чергу є завданням арешту, наявні підстави для накладення арешту на таке майно.

Слідчий вважає, що є підстави вважати, що вилучене майно має важливе значення для досудового розслідування і буде в подальшому використане як докази, з метою всебічного, повного і об`єктивного розслідування обставин цього кримінального провадження, призначення судових експертиз, обставин вчинення вказаного правопорушення, механізму, способу його вчинення та інше, при цьому існує реальна загроза приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вказаного майна.

Просить задовольнити клопотання та накласти арешт на майно, а саме: на мобільний телефон марки Xiaomi Redmi 12, IMEI1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , який вилучений у ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який визнано речовим доказом по кримінальному провадженню.

В судове засідання слідчий та прокурор не прибули, подали заяву про розгляд клопотання без їх участі, клопотання підтримують в повному обсязі.

Власник майна ОСОБА_5 до суду не з`явився повідомлявся шляхом розміщення відповідного оголошення на офіційному веб-порталі суду.

Згідно ч.4 ст.107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Слідчий суддя, дослідивши додані до клопотання матеріали, приходить до наступних висновків.

Так, згідно ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини четвертої статті 170 цього Кодексу.

Вказана норма також узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватись відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно вимог ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

За змістом ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4)відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частина 3 ст. 170 КПК України передбачає, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно вимог ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Тобто, за змістом вказаних положень закону арешт може бути накладено слідчим суддею на майно, яке є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.

При вирішенні питання про накладення арешту слідчий суддя, відповідно до положень ч. 2 ст. 173 КПК України, враховує: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

При дослідженні матеріалів, доданих до клопотання документів, слідчим суддею встановлено, що 03.03.2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000208 внесено відомості про кримінальне правопорушення за ознаками ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

20 березня 2025 року ОСОБА_7 добровільно видала співробітникам поліції мобільний телефонмарки Xiaomi Redmi 12, IMEI1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , що зафіксовано у протоколі огляду від 20.03.2025 року.

Постановою слідчого від 20.03.2025 року мобільний телефон Xiaomi Redmi 12, IMEI1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , в якому встановлена сім-карта оператора ТОВ «Лайфселл» за номером мобільного телефону НОМЕР_3 - визнано речовим доказом.

Враховуючи зазначене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого, про накладення арешту на майно шляхом заборони відчужувати, розпоряджатися майном, відповідає вимогам встановленим ст. 170-173 КПК України.

Відповідно ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчим доведено, що зазначене майно має значення речового доказу, але не надано жодного доказу, який би свідчив про те, що його перебування у користуванні власника чимось загрожуватиме збереженню майна, що є речовим доказом, та призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, передачі майна.

Таким чином, враховуючи наведене, слідчий суддя вважає за можливе накласти арешт на вказане майно, але лише шляхом позбавлення права на його відчуження та розпорядження без позбавлення права користування ним.

Керуючись ст. 107 ч.1, 98, 170-173,309, 369, 370, 371, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотанняслідчого ВП № 5 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладання арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000208 від 03.03.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України задовольнити.

Накласти арешт на на мобільний телефон марки Xiaomi Redmi 12, IMEI1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , який вилучений у ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та який належить потерпілому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження, без позбавлення права користування.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту оголошення. Подання апеляційної скарги не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1