Центральний районний суд м. Миколаєва
н/п 1-кс/490/388/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2025 року слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва з клопотанням про накладення арешту на вилучене в ході добровільної видачі 08.01.2025 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , майно.

В обґрунтування клопотання вказав, що в провадженні СВ УСБУ в Миколаївській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000260 від 10.10.2024 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 1 ст. 368-5, ч. 1 ст. 368, ч. 1 ст. 366-2 КК України.

Також вказав, що вилучене майно має суттєве значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні та можуть бути використані як доказ.

В судове засідання прокурор не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання без його участі, в якому вказав, що клопотання підтримує та просить задовольнити.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, приходжу до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

В провадженні СВ УСБУ в Миколаївській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000260 від 10.10.2024 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 1 ст. 368-5, ч. 1 ст. 368, ч. 1 ст. 366-2 КК України.

В ході здійснення досудового розслідування перевіряються обставини можливого внесення працівниками закладів охорони здоров`я та уповноваженими посадовими особами медико-соціальних експертних комісій, недостовірних відомостей до офіційних медичних документів військовозобов`язаних осіб. що стало підставою для можливого необґрунтованого встановлення діагнозу захворювання та відповідних груп інвалідності у період дії правового режиму воєнного стану.

08.01.2025 у вказаному кримінальному провадженні допитано в якості свідка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який пояснив, що отримавши статус особи з інвалідністю, він отримував відповідні соціальні виплати, використовуючи належний йому мобільний телефон. В ході допиту ОСОБА_4 також повідомив, що має добровільно видати співробітникам правоохоронних органів належний йому мобільний телефон, а саме: мобільний телефон марки «Samsung» IMEI 1 НОМЕР_1 : IMEI 2: НОМЕР_2 з сім-карткою мобільного зв`язку: НОМЕР_3 , з метою його огляду.

Того ж дня, ОСОБА_4 власноручно, написана заява щодо добровільної видачі належному йому мобільного телефону та складено протокол добровільної видачі.

09.01.2025 у кримінальному проваджені винесено постанову щодо визнання виданого ОСОБА_4 мобільного телефону речовим доказом, з метою збереження інформації, яка має значення для кримінального провадження.

З урахуванням того, що вилучене майно має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, тобто є речовими доказами у кримінальному провадженні, з метою забезпечення їх збереження, вважаю необхідним клопотання прокурора задовольнити.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на вилучене в ході добровільної видачі 08.01.2025 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , майно, а саме: Мобільний телефон марки «Samsung» IMEI 1 НОМЕР_1 : IMEI 2: НОМЕР_2 з сім-карткою мобільного зв`язку: НОМЕР_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_5