ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2025 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого суддіОСОБА_2
суддів: за участю: секретаря судового засідання прокурора захисника підозрюваногоОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 13 лютого 2025 року,

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 жовтня 2024 року за №0000676, клопотання ВРОТЗ СУ ГУНП у Полтавській області ОСОБА_10 , погоджене з прокурором Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_9 , задоволено частково.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , не судимому,

застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України: прибувати за кожною вимогою суду, слідчого, прокурора у визначений у вимозі час; повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування з іншими підозрюваними та свідками в кримінальному провадженні; не виїжджати за межі м. Полтава без дозволу слідчого, прокурора, суду; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну, строком до 10 квітня 2025 року.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя врахував: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2, 3 ст.307, ч.2 ст.306 КК України, яка підтверджується вагомими доказами, ризиків, визначених у п.п.1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може: переховуватись від органу досудового розслідування та суду, знищити, сховати, спотворити речі, документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень, незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, особу підозрюваного та недоведеність стороною обвинувачення недостатності обрання більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, щоб запобігти вказаним вище ризикам.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 13 лютого 2025 року та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого про застосування ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Свої вимоги мотивує тим, що слідчий суддя не врахував те, що з урахуванням характеру й тяжкості інкримінованих ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, даних про його особу, кількості слідчих дій, які підлягають виконанню в найкоротший строк, більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою без визначення розміру застави, не зможе запобігти ризикам, передбаченим п.п.1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, та забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_8 .

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ заслухала суддю-доповідача, позицію прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та водночас підтвердив те, що ОСОБА_8 не порушує умови застосованого йому запобіжного заходу, заперечення підозрюваного та його захисника проти апеляційної скарги, перевірила матеріали провадження, обговорила доводи апеляційної скарги та дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Статтею 404 КПК України регламентовано, що суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

За ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

У силу ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст..177 КПК України.

Як визначено в ч.ч.1, 2, 4 ст. 194 КПК України,під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчинені підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому, слідчий суддя зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх вказаних вище обставин.

Якщо ж при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п.п.1, 2 ч.1 ст.194 КПК України, але не доведе обставини, передбачені п.3 ч.1 ст.194 КПК України, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.ч.5, 6 ст.194 КПК України, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби та може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що ГУНП у Полтавській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 жовтня 2024 року за №0000676 (а.п.2-9).

12 лютого 2025 року слідчий ОСОБА_10 за погодженням із прокурором ОСОБА_9 повідомив ОСОБА_8 про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ч.2 ст.307 КК України - незаконного придбання, перевезення, зберігання з метою збуту та незаконного збуту особливо небезпечної психотропної речовини, психотропної речовини, зокрема, у великих розмірах, вчинених повторно й за попередньою змовою групою осіб; незаконного придбання, перевезення, зберігання з метою збуту наркотичного засобу, вчинених повторно й за попередньою змовою групою осіб; ч.3 ст.307 КК України - незаконного придбання, перевезення, зберігання з метою збуту наркотичного засобу в особливо великих розмірах, вчинених повторно; ч.2 ст.306 КК України - використання коштів, здобутих від незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, із метою продовження незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, вчинених повторно й за попередньою змовою групою осіб (а.п.79-83).

Цього ж дня слідчий ОСОБА_10 за погодженням із прокурором ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава з клопотанням про застосування підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком на 60 днів, мотивуючи подане клопотання наявністю: обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2, 3 ст.307, ч.2 ст.306 КК України, ризиків, визначених у п.п.1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, та неможливістю інших більш м`яких запобіжних заходів запобігти встановленим вище ризикам (а.п.1-68).

Слідчий суддя за результатами розгляду наведеного вище клопотання застосував підозрюваному запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України: прибувати за кожною вимогою суду, слідчого, прокурора у визначений у вимозі час; повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування з іншими підозрюваними та свідками в кримінальному провадженні; не виїжджати за межі м. Полтава без дозволу слідчого, прокурора, суду; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну (а.п.90-97).

Доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді щодо застосованого ОСОБА_8 запобіжного заходу не спростовують.

Як убачається з матеріалів справи, обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2, 3 ст.307, ч.2 ст.306 КК України, в апеляційній скарзі не оспорюється та відповідно до матеріалів, доданих до клопотання слідчого, підтверджується вагомими доказами, на підставі розумної оцінки сукупності яких слідчий суддя правильно визначив, що причетність ОСОБА_8 до вчинення кримінальних правопорушень, підозра в яких йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.

Не оскаржується в апеляційному порядку й необхідність застосування ОСОБА_8 запобіжного заходу.

У свою чергу, колегія суддів уважає наявним існування ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки обставини, на які посилається орган досудового розслідування в клопотанні та доведені прокурором у судовому засіданні, дають підстави вважати про наявність певного ступеню ймовірності того, що ОСОБА_8 може: переховуватись від органу досудового розслідування та суду, знищити, сховати, спотворити речі, документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень, незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Натомість, ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КК України вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, стороною обвинувачення належним чином не обґрунтовано та не доведено з урахуванням, у тому числі й даних про особу ОСОБА_8 , який, при цьому, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався (а.п.77).

Розглядаючи ж клопотання слідчого про застосування підозрюваному запобіжного заходу, слідчий суддя врахував вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_8 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному в разі визнання винуватим, дані про особу ОСОБА_8 , який раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, є особою молодого віку, має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки.

Разом з цим, під час розгляду клопотання та апеляційної скарги сторона обвинувачення не довела обставину, передбачену п.3 ч.1 ст.194 КПК України - недостатності застосування більш м`якого запобіжного заходу ОСОБА_8 , ніж тримання під вартою, для запобігання встановленим вище ризикам, із урахуванням усіх обставин провадження, передбачених ст.ст.177, 178 КПК України, які стосуються кримінального правопорушення (характеру, тяжкості, обставин) та особи підозрюваного, його поведінки та інших доречних факторів під час досудового розслідування, саме в їх сукупності.

Так, кримінальним процесуальним законом установлено презумпцію застосування більш м`якого запобіжного заходу, якщо не доведено, що він не є достатнім для досягнення мети запобіжного заходу. Обов`язок доведення того, що менш суворий вид запобіжного заходу є недостатнім покладається на сторону обвинувачення.

Поряд із загальною та особливою складовими підставами для застосування запобіжного заходу слідчий суддя повинен також ураховувати обставини, зазначені в ст.178 КПК України, й оцінити їх у сукупності. До того ж, перелік таких обставин не є вичерпним.

При цьому, законодавцем підкреслюється, що застосування запобіжного заходу не має карального характеру, а його метою є саме забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, з тим щоб орган досудового розслідування зміг виконати завдання передбачені ст.2 КПК України.

Колегія суддів, окрім урахованого слідчим суддею, також ураховує те, що ОСОБА_8 у період часу із серпня 2022 року до лютого 2024 року працював у ТОВ «Денімекс Юкрейн» на умовах цивільно-правового характеру, а з 01 лютого до 30 вересня 2024 року обіймав посаду помічника інженера-дефектоскопіста в цьому товаристві, за час роботи зарекомендував себе позитивно, звільнився за угодою сторін, а саме, як повідомив ОСОБА_8 у судовому засіданні апеляційної інстанції, він звільнився з посади у зв`язку з бажанням працевлаштуватись у м. Київ, що узгоджується з відповідним записом у трудовій книжці щодо виду припинення трудового договору, проживає разом із матір`ю та бабою, яка є інвалідом ІІ групи за загальним захворюванням, за місцем проживання також характеризується позитивно, дотримується умов застосованого слідчим суддею запобіжного заходу, що підтверджено прокурором у суді апеляційної інстанції, самостійно у визначений апеляційним судом час брав участь у судовому засіданні в розгляді апеляційної скарги сторони обвинувачення, в якій порушувалося питання про погіршення його становища шляхом застосування йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. А, отже, й апелянтом не обґрунтовано, чому за наведених вище обставин неможливо досягти мети запобіжного заходу в умовах систематичного (цілодобового) контролю за поведінкою підозрюваного не лише шляхом обрання останньому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, слідчий суддя дійшов правильного висновку про те, що ОСОБА_8 належить застосувати запобіжний захід, пов`язаний із цілодобовою ізоляцією останнього в житлі та покладенням на нього широкого ряду відповідних процесуальних обов`язків (обмежень) із метою контролю за його поведінкою, оскільки запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту узгоджуватиметься з метою його застосування та буде достатнім стримуючим засобом, щоб забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, при цьому, відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства й вимогами захисту основоположних прав особи.

Отже, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких ставиться питання про скасування оскаржуваної ухвали, не знайшли свого підтвердження, а тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 13 лютого 2025 року щодо ОСОБА_8 без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4