ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2025 року Колегія суддів Дніпровського апеляційного суду в складі:

судді доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі в режимі відеоконференції доповнену апеляційну скаргу прокурора на вирок Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 04 жовтня 2024 року у кримінальному провадженні №0000342 відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краматорська Донецької області, громадянина України, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, маючого професійно-технічну освіту, не одруженого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Обставини, встановлені судом 1-ї інстанції :

Вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 04 жовтня 2024 року ОСОБА_7 засуджено за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду на строк два роки.

На підставі ч. 2, ч. 3 ст. 59-1 КК України покладено на ОСОБА_7 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- пройти курс лікування від наркотичної, алкогольної залежності, розладів психіки та поведінки внаслідок вживання психоактивних речовин або захворювання, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб.

Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили ухвалено не обирати.

Вирішено питання щодо початку строку відбування покарання, долі речових доказів та стягнення з ОСОБА_7 на користь держави витрат на залучення експертів.

Судом 1-ї інстанції встановлено, що приблизно 09 вересня 2024 року, у денний час доби, більш точний час під час досудового розслідування не встановлено, обвинувачений ОСОБА_7 , знаходячись поблизу будинку № 1 по вул. Севастопольській в м. Краматорську Донецької області, діючи з умислом, спрямованим на незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, незаконно, шляхом зривання куща дикорослої рослини коноплі, придбав особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонений, «канабіс», з якого обірвав листя та верхівки і розклав їх для висушування біля огорожі вказаного вище будинку. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, спрямований на незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, 16 вересня 2024 року, приблизно об 11 годині 30 хвилин, обвинувачений ОСОБА_7 , знаходячись біля будинку № 1 по вул. Севастопольській в м. Краматорську Донецької області, руками подрібнив висохлі верхівку та листя дикорослої рослини коноплі, чим незаконно, без мети збуту, виготовив особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонений, «канабіс», який пересипав до паперового згортка та незаконно, без мети збуту, зберігав при собі у правій кишені своїх шортів. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, спрямований на незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, того ж дня, обвинувачений ОСОБА_7 незаконно, без мети збуту, зберігав при собі вказаний вище особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонений, коли біля будинку № 62 по вул. Севастопольській в м. Краматорську Донецької області, на запитання працівників поліції ним було повідомлено останніх про наявність у нього особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонений, «канабісу». В подальшому, 16 вересня 2024 року, у період часу з 11 години 55 хвилин до 12 години 05 хвилин, під час проведення огляду місця події у обвинуваченого ОСОБА_7 було виявлено та вилучено особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонений, «канабіс», маса якого в перерахунку на суху речовину складає 9,05 грами.

Суд кваліфікував дії обвинуваченого ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 309 КК України як незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичного засобу без мети збуту.

Доводи апеляційної скарги:

Прокурор в доповненій апеляційній скарзі просить вирок Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 04 жовтня 2024 року стосовно ОСОБА_7 , змінити в частині призначеного покарання, шляхом виключення з переліку обов`язків, покладених на ОСОБА_7 - проходження курсу лікування від наркотичної, алкогольної залежності, розладів психіки та поведінки внаслідок вживання психоактивних речовин або захворювання, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб, а також - в частині формулювання обвинувачення визнанного доведеним, шляхом виключення твердження про особливо небезпечний наркотичний засіб обіг якого заборонений. Прокурор вказав, що відповідно до ч.1ст.96 КК України примусове лікування може бути застосоване судом, незалежно від призначеного покарання, до осіб, які вчинили кримінальні правопорушення та мають хворобу, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб. При цьому згідно ч.5 ст.368 КПК України примусове лікування, може бути застосоване лише за наявності відповідного висновку лікувальної установи. А такий висновк лікувальної установи в матеріалах справи відсутен. Тому застосування примусового лікування до ОСОБА_7 є необгрунтованим та незаконним.

Крім того, прокурор зазначив, що судом не було враховано, що положеннями Закону України від 21.12.2023 № 3528-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо державного регулювання обігу рослин роду коноплі (Cannabis) для використання у навчальних цілях, освітній, науковій та науково-технічній діяльності, виробництва наркотичних засобів, психотропних речовин та лікарських засобів з метою розширення доступу пацієнтів до необхідного лікування» внесено зміни до Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770. Зокрема, канабіс, смолу канабісу, екстракти і настойки канабісу виключено зі списку особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, та включено до списку № 1 таблиці II Переліку, обіг яких обмежено. Вказаний Закон набрав чинності 16.08.2024.

Вважає, що підлягають застосуванню положення ч. 1 ст. 5 КК України, відповідно до якої закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Вважає вирок Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 04.10.2024 стосовно ОСОБА_7 незаконним та таким, що підлягає зміні на підставі ст.ст. 408, 413 КПК України через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Іншими учасниками судового розгляду вирок в апеляційному порядку не оскаржено.

Позиції сторін в суді :

Прокурор в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу прокурора та просив її задовольнити з підстав, наведених в ній.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлені про місце, день та час судового розгляду. Обвинувачений ОСОБА_7 подав суду заяву, в якій просив розгляд провадження здійснити за його відсутності та ухвали рішення на розсуд суду. Відповідно до ч. 4 ст.405 КПК України неявка обвинуваченого та його захисника, належним чином повідомлених про розгляд провадження, не перешкоджає апеляційному розгляду за їх відсутності.

Висновки суду:

Заслухавши суддю-доповідача, думку учасників судово, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи доповненої апеляційної скарги прокурора, колегія суддів вважає наступне:

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу , та в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судовий розгляд в даному кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 здійснено в порядку ст. 381, ст. 382 КПК України.

Обговорюючи доводи апеляційної скарги прокурора щодо неправильного призначення ОСОБА_7 обов`язку, передбаченого ч. 3 ст. 59-1 КК України, а саме: проходження курсу лікування від наркотичної, алкогольної залежності, розладів психіки та поведінки внаслідок вживання психоактивних речовин або захворювання, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб, апеляційний суд виходить з наступного.

Положеннями ст. 59-1 КК України встановлено перелік обов`язків, які суд покладає або може покласти на особу, засуджену до покарання у виді пробаційного нагляду. Серед обов`язків, які суд може покласти на особу, засуджену до пробаційного нагляду, є обов`язок пройти курс лікування від наркотичної, алкогольної залежності, розладів психіки та поведінки внаслідок вживання психоактивних речовин або захворювання, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб.

Згідно п.1-ч.1 ст.368 КПК України ухвалюючи вирок, суд між іншим повинен вирішити таке питання: чи слід у випадках, передбачених статтею 96 Кримінального кодексу України, застосувати до обвинуваченого примусове лікування.

Відповідно ч.5 ст.368 КПК України примусове лікування, може бути застосоване лише за наявності відповідного висновку лікувальної установи.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, відомості про те, що ОСОБА_7 має наркотичну, алкогольну або інші залежності або захворювання, відсутні. Згідно досліджених судом даних, які характеризують особу ОСОБА_7 встановлено, що він не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра. Висновк лікувальної установи про необхідність примусового лікування ОСОБА_7 також в матеріалах провадження відсутен.

Таким чином, підстав для застосування до ОСОБА_7 передбаченого ст.59-1 КК України обов`язку пройти курс лікування від наркотичної, алкогольної залежності, розладів психіки та поведінки внаслідок вживання психоактивних речовин або захворювання, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб є необгрунтованим та незаконним, і вказівка про це підлягає виключенню із оскарженого вироку.

З огляду на викладене колегія суддів вважає слушними в цій частині доводи доповненої апеляційної скарги прокурора.

Разом з тим, доводи доповненої апеляційної скарги прокурора про виключення з обвинувачення, доведеного судом, вказівки про те, що канабис є особливо небезпечним наркотичним засібом, обіг якого заборонений, колегія суддів апеляційної інстанції вважає необґрунтованими.

Так, на виконання вимог Закону України від 21 грудня 2023 року № 3528-IX «Про внесення змін до деяких законів України щодо державного регулювання обігу рослин роду коноплі (Cannabis) для використання у навчальних цілях, освітній, науковій та науково-технічній діяльності, виробництва наркотичних засобів, психотропних речовин та лікарських засобів з метою розширення доступу пацієнтів до необхідного лікування» постановою КМУ від 24 травня 2024 року № 653 внесено зміни до Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою КМУ від 6 травня 2000 року № 770, і в таблиці І у списку № 1 виключено таку позицію: «Канабіс, смола канабісу, екстракти і настойки канабісу», а в таблиці ІІ у списку № 1 назву викладено в такій редакції: «Список № 1 Наркотичні засоби та рослини, обіг яких обмежено» та доповнено позицією: «Канабіс, смола канабісу, екстракти і настойки канабісу».

Проте такі зміни підзаконного нормативно-правового акта, посилання на який містять бланкетні диспозиції КК України, з урахуванням Рішення Конституційного Суду України № 6-рп/2000 від 19 квітня 2000 року (справа № 1-3/2000), не змінюють словесно-документну форму кримінального закону і кримінально-правова норма залишається незмінною. Отже, зміни, внесені до Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів постановою КМУ, не є змінами до закону про кримінальну відповідальність, що виключає застосування ст. 5 КК України та ст. 58 Конституції України, що виснувано в Постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 24 лютого 2025 року за результатами розгляду справи №552/4770/19 (провадження № 511524кмо24).

Враховуючи, що зміни, внесені постановою Кабміну від 24 травня 2024 року № 653 до Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою уряду від 6 травня 2000 року № 770, не є змінами до закону України про кримінальну відповідальність і відповідно до ст. 5 КК України та ст. 58 Конституції України не мають зворотної дії в часі, апеляційна скарга прокурора в цій частині задоволенню не підлягає.

З огляду на вищевикладене, апеляційний суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість апеляційної скарги прокурора, у зв`язку з чим вона підлягає застковому задоволенню, а вирок суду зміні в його резолютивній частині.

Керуючись ст.ст. 376, 404-419 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Доповнену апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Вирок Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 04 жовтня 2024 року стосовно ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 309 КК України, змінити, виключивши із нього вказівку про накладання на обвинуваченого в порядку ч. 3 ст. 59-1 КК України обов`язку проходження курсу лікування від наркотичної, алкогольної залежності, розладів психіки та поведінки внаслідок вживання психоактивних речовин або захворювання, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4