Дата документу 23.12.2024Справа № 554/4994/23
Провадження № 1-кс/554/669/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.12.2024 року слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого ТУ ДБР, розташованого в м. Полтаві, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за заявою про вчинення кримінального правопорушення, в порядку ст. 303 КПК України,-

в с т а н о в и в:

08.06.2023 року згідно протоколу автоматичного визначення слідчого судді до провадження слідчого судді надійшла вищезазначена скарга ОСОБА_3 ,в якій останній просить поновити пропущений процесуальний строк з поважних причин для звернення зі скаргою до слідчого судді та зобов`язати уповноважених осіб слідчого ТУ ДБР, розташованого в м.Полтаві внести відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР за його заявою про вчинення кримінального правопорушення від 16.08.2022 року.

Заявник у судове засідання не з`явився, подав заяву в якій прохав розглядати скаргу без його участі.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до висновку про повернення скарги особі, яка її подала, виходячи з такого.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Відповідно до ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування визначений главою 26 розділу ІІІ КПК України.

Зокрема, згідно положень п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

При цьому Кримінальним процесуальним кодексом України врегульований порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні та визначені певні умови подання скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора під час досудового розслідування, недотримання яких тягне за собою відповідні визначені процесуальним законом правові наслідки.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Правило дотримання десятиденного строку на оскарження до слідчого судді рішення слідчого має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності.

Це правило надає особі, яка має право на оскарження, достатній строк для роздумів стосовно того, чи подавати скаргу, для чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції, і визначає період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан потрібного їм судового провадження. У кожній справі суди мають перевіряти, чи виправдовують підстави для поновлення строків для оскарження втручання у принцип юридичної визначеності. Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. Зокрема, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк. При цьому особа, яка бажає подати скаргу має діяти сумлінно для того, що б ефективно реалізувати своє право. Тобто окрім принципу правової визначеності важливим також є і принцип добросовісності, як загальноправовий принцип, який передбачає необхідність сумлінної та чесної поведінки суб`єктів при виконанні своїх юридичних обов`язків і здійсненні своїх суб`єктивних прав. У суб`єктивному значенні добросовісність може розглядатися як усвідомлення суб`єктом власної сумлінності та чесності при здійсненні ним прав і виконанні обов`язків.

Згідно ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ст. 113 КПК України процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

В своїй скарзі ОСОБА_3 зазначає про невиконання службовими особами ТУ ДБР, розташованого в м. Полтаві вимог ст. 214 КПК України щодо поданої ним заяв про вчинення кримінального правопорушення від 16.08.2022 року.

Виходячи з наведених норм КПК України, перебіг 10-денного строку на оскарження бездіяльності прокурора розпочинається з моменту вчинення бездіяльності, яка в силу положень ст. 214 КПК України окреслена чітко визначеними часовими рамками, після сплину двадцяти чотирьох годин з моменту отримання заяви про вчинення злочину.

Тобто, в даному випадку відлік строку на оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей в ЄРДР за заявою ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення розпочався по закінченню двадцяти чотирьох годин після отримання ТУ ДБР, розташованого в м.Полтаві заяви про вчинення кримінального правопорушення.

В свою чергу, ОСОБА_3 , не отримавши протягом наступних двадцяти чотирьох годин витягу з ЄРДР, фактично повинен був знати про допущену бездіяльність.

Разом із тим, його скарга на бездіяльність службових осіб ТУ ДБР в м. Полтаві, в порядку ст. 303 КПК України, датована 26.05.2023 року, надійшла до суду лише 08.06.2023 року, тобто із значним пропуском встановленого ч. 1 ст. 304 КПК України строку для її подання.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений процесуальний строк може бути поновлений слідчим суддею, якщо його пропущено з поважних причин.

Звертаючись до суду з цією скаргою ОСОБА_3 порушує питання про поновлення процесуального строку, як пропущеного з поважних причин, в аргументування чого зазначає, що він засуджений до покарання у виді довічного позбавлення волі, яке наразі відбуває в Державній установі «Закарпатська установа виконання покарань (№ 9)», де кореспонденцію отримує виключно поштою.

Надаючи оцінку обставинам, які називає заявник, як такі, що слугували перешкодою для його своєчасного звернення до суду, слідчий суддя не вбачає підстав для визнання їх поважними, а тому й не знаходить підстав для поновлення процесуального строку на звернення до суду. При цьому слідчий суддя виходить з такого.

Саме по собі перебування заявника в умовах установи виконання покарань не може вважатись поважною причиною пропуску процесуального строку без зазначення обставин, які унеможливили звернення конкретної особи до суду, та приймає до уваги той факт, що в своїй скарзі, викладаючи таку причину для визнання поважним пропуск процесуального строку, як його утримання в Державній установі «Закарпатська установа виконання покарань (№ 9)», ОСОБА_3 не посилається на те, що його перебування в названій установі якимсь чином завадило йому вчасно звернутися до суду із цією скаргою.

Із заявою про вчинення злочину до ТУ ДБР в м. Полтаві ОСОБА_3 звертався самостійно, й не отримавши витяг з ЄРДР у встановлений процесуальним законом строк, був достеменно поінформований про початок відліку процесуального строку на оскарження такої бездіяльності. Отже, заявник, будучи достовірно поінформованим протягом тривалого проміжку часу про допущену щодо нього бездіяльність, не реалізував у встановлений законом строк своє право на звернення до суду із відповідною скаргою.

Із системного аналізу норм КПК України слідує, що під поважними причинами пропуску звернення до суду слід розуміти лише ті обставини, які не залежали від волі особи і об`єктивно перешкоджали чи унеможливлювали своєчасне звернення особи до суду у встановлений КПК України строк.

Підстави пропуску строку на оскарження можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк, подання скарги. Проте, таких підстав заявником не наведено та доказів на обґрунтування їх наявності слідчому судді не представлено.

Таким чином, наведені заявником доводи не можуть бути свідченням того, що останній без зайвих зволікань скористався своїм правом на оскарження бездіяльності слідчого, а інших причин (поважних), які унеможливлювали або незалежно від волі заявника, перешкодили йому своєчасно звернутись до суду, не встановлено.

Зі змісту цієї скарги чітко слідує, що скаржник поінформований про строк звернення до суду із скаргою на бездіяльність слідчого та початок його перебігу.

Однак, ОСОБА_3 пропущено розумні строки на оскарження бездіяльності слідчого.

В силу положень кримінального процесуального законодавства на учасників судового провадження покладається обов`язок доведеності викладених ними обставин, порушених питань і наявності достатніх правових підстав для задоволення висунутих ними вимог, в тому числі й щодо визнання причин пропуску процесуального строку для звернення до суду із скаргою поважними, що має бути належним чином обґрунтовано та підтверджено відповідними доказами.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

На підставі викладеного, зважаючи на те, що скарга подана до Октябрського районного суду м. Полтави після закінчення десятиденного строку, встановленого для її подання, і слідчим суддею не встановлено підстав для поновлення цього строку, вона підлягає поверненню скаржнику.

Керуючись ст. ст. 110, 113, 115, 214, 303, 304, 372 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

В задоволенні клопотання ОСОБА_3 про поновлення процесуального строку для звернення до суду зі скаргою на бездіяльність слідчого ТУ ДБР, розташованого в м. Полтаві, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, - відмовити.

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого ТУ ДБР, розташованого в м. Полтаві, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за заявами про вчинення кримінального правопорушення від 16.08.2022 року, в порядку ст. 303 КПК України, разом з доданими до неї матеріалами, - повернути особі, яка її подала.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1