Справа № 344/880/25
Провадження № 1-кс/344/518/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2025 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000043 від 16.01.2025, -

В С Т А Н О В И В:

Старший дізнавач сектору дізнання Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором Окружної прокуратури міста Івано-Франківська ОСОБА_4 звернувся з вказаним клопотанням, в обґрунтування якого зазначив, що 15.01.2025 о 15:31 год надійшло повідомлення від ст. ДОП Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_5 про те, що по вул.22 січня, 194 в с.Крихівці Івано-Франківського МТГ, зупинено ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якого виявлено речовину схожу на наркотичну.

В ході огляду місця події ОСОБА_7 видав обклеєний клейкою червоного кольору пакет із кристалічною речовиною, яку зберігав без мети збуту. Також під час огляду місця події ОСОБА_7 видав свій мобільний телефон iPhone 12 Pro ІМЕІ: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 із сім-карткою з номером НОМЕР_3 , який в подальшому вилучено та визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Підставами для тимчасового вилучення вище зазначеного майна стало те, що він зберіг на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та міг бути використаний як засіб вчинення кримінального правопорушення.

В ході досудового розслідування будь-які документи, які підтверджують право власності на майно зазначене у клопотанні не здобуто, однак є достатні підстави вважати, що зазначеним майном користувався та розпоряджався ОСОБА_7 , оскільки він був безпосередньо вилучений в нього під час огляду місця події.

Враховуючи вище наведене, з метою збереження речових доказів, запобігання можливого приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вилученого майна, оскільки існує сукупність підстав вважати, що вони в подальшому можуть мати доказове значення під час досудового розслідування та могли зберегти на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, просить клопотання задовольнити.

Дізнавач подав заяву, відповідно до якої просить розглянути клопотання у його відсутності.

Володілець майна в судове засідання не з`явився.

Дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачені такі види заходів забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.40-1 КПК України дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого. Дізнавач несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення дізнання.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Ч. 10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Встановлено, що дізнавач звернувся з вказаним клопотання, яке відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Ст. 173 КПК України визначено порядок вирішення питання про арешт майна.

Слідчим відділом Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000043 від 16.01.2025 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

З матеріалів клопотання вбачається, що 15.01.2025 о 15:31 год надійшло повідомлення від ст. ДОП Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_5 про те, що по вул. 22 січня, 194 в с. Крихівці Івано-Франківського МТГ, зупинено ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якого виявлено речовину схожу на наркотичну. В ході огляду місця події ОСОБА_7 видав обклеєний клейкою червоного кольору пакет із кристалічною речовиною, яку зберігав без мети збуту. Також під час огляду місця події ОСОБА_7 видав свій мобільний телефон iPhone 12 Pro ІМЕІ: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 із сім-карткою з номером НОМЕР_3 , який в подальшому вилучено та визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

В той же час, згідно з вимогами ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Постановою дізнавача сектору дізнання Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 від 16.01.2025 року мобільний телефон iPhone 12 Pro ІМЕІ: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 із сім-карткою з номером НОМЕР_3 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000043 від 16.01.2025 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Слідчим поза розумним сумнівом доведено наявність достатніх підстав вважати, що мобільний телефон iPhone 12 Pro ІМЕІ: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 із сім-карткою з номером НОМЕР_3 , може бути використаний, як доказ у кримінальному провадженні, тобто відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відтак, враховуючи вищенаведене, з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки, незастосування накладення арешту, може призвести до наслідків, визначених ч. 11 ст. 170 КПК України, зокрема, таких як його зникнення, втрати або пошкодження майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, вважаю вказаний захід забезпечення доцільним, співмірним та таким, що відповідає завданням кримінального провадження, тому клопотання слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на мобільний телефон iPhone 12 Pro ІМЕІ: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 із сім-карткою з номером НОМЕР_3 , який вилучений 15.01.2025 року під час огляду місця події у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом заборони на їх відчуження, розпорядження та користування, до скасування у встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України порядку.

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського Апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1