Номер провадження:1-кс/521/813/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2025 року м.Одеса

Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_6 про зміну підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку ст. 201 КПК України запобіжного заходу, у кримінальному провадженні № 0000853 від 22.11.2024, -

ВСТАНОВИВ:

19.02.2025 в провадження Малиновського районного суду м. Одеси надійшло клопотання адвоката ОСОБА_6 про зміну підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу в частині зменшення розміру застави в порядку ст. 201 КПК України, у кримінальному провадженні № 0000853 від 22.11.2024.

Обґрунтовуючи клопотання, адвокат зазначає, що ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 13 січня 2025 року в рамках зазначеного кримінального провадження відносно ОСОБА_4 , 2000 р.н., підозрюваного за ст. 332 ч.3 КК України застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 300 (триста) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 908 400 (дев`ятсот вісім тисяч чотириста) гривень у рамках кримінального провадження №00000853 від 22.11.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

Відповідно до ухвали слідчого судді від 13 січня 2025 року у разі внесення застави, на ОСОБА_4 покладено обов`язки відповідно до ст. 194 ч.5 КПК України:

- не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місяця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

- утримуватись від спілкування зі свідками, іншими особами з приводу обставин вчиненого ним кримінального правопорушення.

Апеляційна скарга на вказане вище рішення слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеса стороною захисту та самим підозрюваним не подавалась.

Застава з боку підозрюваного ОСОБА_4 , або будь якого іншого застяводавця в інтересах ОСОБА_4 не вносилась, у зв`язку з чим він на теперішній час знаходиться під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

З урахуванням того, що сплинув тридцяти денний строк з дня постановлення ухвали про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного, сторона захисту вважає за необхідне клопотати про заміну застосованого до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави у розмірі 300 (триста) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 908.400 гривень на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 60 (шістдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 181 680 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот вісімдесят) гривень у кримінальному провадженні № 00000853 від 22.11.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, виходячи з наступного.

Так, ризиком у контексті кримінального провадження (ст.177 КПК України) с певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Інкриміноване ОСОБА_4 кримінальне правопорушення є тяжким.

Отже, очікування можливого суворого вироку може мати значення для можливого ризику втечі, який однак повинен оцінюватися у світлі таких факторів, як характер людини, її моральні принципи, місце проживання, робота, засоби до існування, сімейні зв?язки, а також будь-які інші зв?язки з країною, в якій особу притягнуто до кримінальної відповідальності (рішення у справі «Becciev v. Moldova», п. 58).

Таким чином, слідчому судді, вирішуючи питання щодо зміни запобіжного заходу відносно підозрюваного слід враховувати тяжкість злочину, в якому він підозрюється, у сукупності з такими обставинами, як можливість застосування «пільгових» інститутів кримінального права, позитивної характеристики, наявність у підозрюваного міцних соціальних зв?язків, доглядає за мати похилого віку, яка є інвалідом та страдає рядом захворювань, а також, що за час перебування під вартою з ним не проводилось жодної слідчої дії, та його матеріальний стан не змінився.

Також, підозрюваний є особою призивного віку, та обмежений комендантською годиною, що виключає вірогідність поведінки підозрюваного направленої на невиконання ним обов?язків, передбачених ст.42 КПК України, та ст. 194 КПК України.

З приводу ризику знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, слідчому судді слід прийняти до уваги ту обставину, що кримінальне правопорушення у якому підозрюється ОСОБА_4 - припинено органом досудового розслідування.

Відносно ризику впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні слідчому судді необхідно звернути увагу, що у матеріалах досудового розслідування відсутня постанова слідчого, або прокурора з переліком свідків, з якими заборонено спілкування підозрюваному, а також, будь - які зави від вже допитаних осіб, та тих, яких намагаються допитати в цьому кримінальному провадженні щодо тиску на них з боку ОСОБА_4 . А тому, цей ризик неможливо абстрактно розглядати без наведення відповідної доказової інформації.

Адвокат звертає увагу суду, що положення КПК України та практика ЄСПЛ орієнтують суд на наступні критерії, які слід врахувати при визначенні розміру застави: обставини кримінального правопорушення; особливий характер справи; майновий стан підозрюваного: його сімейний стан, у тому числі матеріальне становище близьких осіб; масштаб його фінансових операцій; дані про особу підозрюваного; встановлені ризики, відповідно до ст. 177 КПК України; "професійне середовище" підозрюваного; помірність обраного розміру застави та можливість її виконання, а також, за певних обставин, - шкода, завдана кримінальним правопорушенням.

При визначенні ОСОБА_4 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі у розмірі 300 (триста) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 908.400 гривень, слідчий суддя не врахував матеріальний стан підозрюваного, та відсутність даних на доведення ризиків, та обставини в порозумінні ст.178 КПК України, перелічених вище, чим перетворив обраний йому запобіжний захід на безальтернативне ув`язнення.

Резюмуючи своє клопотання сторона захисту вважає звернути увагу слідчого судді на законоположення ч.2 ст.200 КПК України, а саме, наявність обставин, які виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, а також, які існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу.

Стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , в порозумінні ст.ст. 177, 178 КПК України, відсутність ризиків, які перешкоджають виконану обов`язків відповідно до ст.42 КПК України, а також, погіршення стану здоров`я підозрюваного, що у своє сукупності може слугувати підставою для зміни запобіжного заходу на більш м`який.

З врахуванням зазначеного, адвокат вважає, що наявні підстави для задоволення клопотання про зміну запобіжного заходу, оскільки стороною захисту доведено, що наразі існують обставини, які виправдовують зміну застосованого запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою з визначенням розміру застави на запобіжний захід у вигляді триманні під вартою із зменшенням визначеного розміру застави.

Адвокат та підозрюваний підтримали клопотання, посилаючись на обставини зазначені в ньому.

Прокурор проти задоволення клопотання заперечував, зазначивши, що на даний час обставини та підстави, у зв`язку із якими було застосовано запобіжний захід, не змінились, а обставини, що характеризують особу підозрюваного, враховувались при застосуванні запобіжного заходу, а тому не є підставами для зміни запобіжного заходу.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши докази в обґрунтування поданого клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст. 200 КПК України, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченому статтею 184 цього Кодексу, до слідчого судді, суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування, зміну або покладення додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, чи про зміну способу їх виконання.

У відповідності до ч. 2 ст. 200 КПК України, у клопотанні про зміну запобіжного заходу обов`язково зазначаються обставини, які: 1) виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу; 2) існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які слідчий, прокурор на той час не знав і не міг знати.

Судовим розглядом встановлено, що Слідчим відділення поліції № 3 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000853 від 22.11.2024, за ознаками вчинення за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

10.01.2025 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

13.01.2025 ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси у справі № 521/20223/24 підозрюваному ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, до 10.03.2025 включно.

Так, статями 200, 201 КПК України регламентовано порядок розгляду клопотань про зміну запобіжного заходу.

У відповідності до ч. 2 ст. 200 КПК України, у клопотанні про зміну запобіжного заходу обов`язково зазначаються обставини, які: 1) виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу; 2) існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які слідчий, прокурор на той час не знав і не міг знати.

Зокрема, у відповідності до ст.201 КПК України, клопотання про зміну запобіжного заходу має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції, якого здійснюється досудове розслідування - підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник.

Таким чином, виходячи зі змісту ст. 201 КПК України, підставою для зміни запобіжного заходу за клопотанням підозрюваного чи захисника є, в тому числі, наявність нових обставин, які не були предметом судового розгляду.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.

Згідно положень ч. 1 ст. 178 КПК України, при обранні чи зміні запобіжного заходу слідчий суддя, окрім наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Застава у кримінальному провадженні вважається процесуальним примусом, який застосовується до підозрюваного та накладає відповідні зобов`язання не тільки на підозрюваного, а також на іншу особу, яка погодилась внести заставу за підозрюваного (заставодавця). Так, застава забезпечує виконання підозрюваним обов`язків, покладених на підозрюваного як процесуальним законом, так і обов`язків, покладених слідчим суддею, що передбачені пунктами 1-9 частини 5 статті 194 КПК, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Разом з цим, у відповідності до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Так, частиною 1 статті 182 КПК України передбачено, що застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Гафа проти Мальти», було встановлено що гарантія, передбачена статтею 5 §3 Конвенції покликана забезпечити явку обвинуваченого у судовому засіданні. Тому розмір застави повинен бути встановлений з огляду на особу підозрюваного, належну йому власність, його стосунки з поручителями, іншими словами, з огляду на впевненість у тому, що перспектива втрати застави або заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб стримати його від втечі. Оскільки питання, яке розглядається, є основним правом на свободу, гарантованим статтею 5, органи влади повинні докладати максимум зусиль як для встановлення належного розміру застави, так під час вирішення питання про необхідність продовження тримання під вартою. Крім того, розмір застави, має бути належним чином обґрунтовано у рішенні про визначення застави і повинна враховувати майновий стан обвинуваченого. Нездатність національних судів оцінити здатність заявника сплатити необхідну суму може викликати виявлення Судом порушення. Проте обвинувачений, якого судові органи готові звільнити під заставу, повинні вірно подати достатню інформацію, яку можливо перевірити, якщо це буде необхідно, щодо суми застави, яку необхідно встановити.

Позиція Європейського суду стосовно питання обрання національними судами запобіжного заходу у вигляді застави та призначення її розміру, цілковито прослідковується в рішенні Суду у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain) від 28 вересня 2010 року. У цій справі, посилаючись на пункт 3 статті 5 Конвенції, заявник стверджував, що сума застави у його справі була необґрунтовано високою та не враховувала конкретні обставини й умови його особистого життя. Суд підтвердив, що відповідно до вказаної статті Конвенції внесення застави може вимагатися лише за наявності законних підстав для затримання особи, а також те, що уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність подальшого тримання обвинуваченого під вартою. Більше того, якщо навіть сума застави визначається виходячи із характеристики особи обвинуваченого та його матеріального становища, за певних обставин є обґрунтованим врахування також і суми збитків, у заподіянні яких ця особа обвинувачується.

Також, щоб розмір застави можна було вважати таким, який здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, слідчий суддя повинен, врахувавши положення ст. 177, 178 КПК України, та раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю вчиненого злочину. При цьому судді слід мати на увазі, що, виходячи з практики ЄСПЛ, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

З врахуванням зазначеного, суд прийшов до висновку, що з метою забезпечення досудового розслідування, виконання підозрюваною обов`язків, необхідно визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, у розмірі 80 (вісімдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн. 00 коп., з одночасним покладанням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, що зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків з урахуванням вказаних обставин, оскільки після визначення попереднього розміру застави пройшов певний період, а тому з метою дотримання позицій Європейського суду з прав людини необхідно зменшити розмір застави.

Відтак, клопотання підлягає задоволенню, з підстав зазначених вище.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 193, 194, 201, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_6 про зміну підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного в частині зменшення розміру застави, в порядку ст. 201 КПК України у кримінальному провадженні № 0000853 від 22.11.2024 задовольнити.

Зменшити раніше визначений розмір застави, застосований до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 13.01.2025 у справі №521/20223/24.

Визначити заставу у розмірі 80 (вісімдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн. 00 коп., зобов`язавши підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виконувати процесуальні обов`язки, визначені частиною п`ятою статті 194 Кримінального процесуального кодексу України, а саме:

1) не відлучатися за межі Одеської області без дозволу слідчого, прокурора або суду,

2) утримуватися від спілкування зі свідками, іншими особами з приводу обставин вчиненого ним кримінальних правопорушень,

3) здати на зберігання до органу досудового розслідування свій паспорт для виїзду за кордон;

4) повідомляти суд, прокурора або слідчого про зміну свого місця проживання та роботи.

Термін обов`язків, покладених слідчим суддею, у разі внесення застави визначити до 10.03.2025 року включно.

Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин не повідомив про причину своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1