490/9427/24 24.01.2025
н/п 1-кс/490/505/2025
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/9427/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2025 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю: слідчого ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 , погоджене керівником Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_7 , про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001384 від 22.10.2024 р. за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 4,6 ст.152, ч.1 ст.263 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчому судді Центрального районного суду м. Миколаєва надійшло клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 , погоджене керівником Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_7 , про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001384 від 22.10.2024 р. за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 4,6 ст.152, ч.1 ст.263 КК України.

На обґрунтування клопотання вказано, що слідчими слідчого відділу Відділення поліції №1 Миколаївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001384 від 22.10.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 152, ч. 6 ст. 152, ч. 1 ст. 263 КК України.

Так, у жовтні 2024, але не пізніше 16.10.2024, робітник підсобного відділення забезпечення взводу забезпечення роти забезпечення військової частини НОМЕР_1 матрос ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебувавав за місцем свого фактичного мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , разом з малолітньою донькою своєї співмешканки ОСОБА_8 ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Так, у ОСОБА_4 , який знаходячись у вказаному місці, свідомо знаючи, що ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є малолітньою, враховуючи її зовнішній вигляд та малолітній вік, тобто усвідомлюючи те, що остання не досягла чотирнадцятирічного віку та не може об`єктивно сприймати те, що відбувається навколо неї, виник злочинний умисел спрямований на вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло малолітньої ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло малолітньої ОСОБА_9 з використанням своїх геніталій, та на задоволення статевої пристрасті, ігноруючи загальноприйняті норми моралі та поведінки у суспільстві, нехтуючи правом особи на статеву свободу та статеву недоторканість, ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , де діючи умисно, протиправно усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи цілеспрямовано та рішуче, з метою задоволення своїх сексуальних потреб, користуючись відсутністю інших осіб у квартирі, покликав до себе малолітню ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якій сказав роздягнутися, після чого ліг на ліжко та використовуючи безпорадний стан малолітньої потерпілої ОСОБА_9 , в силу її малолітнього віку, відсутності специфічного життєвого досвіду (зокрема, в інтимних питаннях), рівня інтелектуального розвитку та індивідуальних особливостей, у зв`язку з чим остання не могла чинити йому активний опір, використовуючи свою значну фізичну перевагу та вчиняючи психологічний тиск, достовірно знаючи про малолітній вік потерпілої, можливість настання тяжких наслідків у вигляді психологічних травм, проти волі останньої, здійснив із нею вагінальний статевий акт із використанням своїх геніталій.

Крім того,досудовим розслідуванням встановлено, що у жовтні 2024, але не пізніше 16.10.2024, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебувавав за місце свого фактичного мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , разом з малолітньою донькою своєї співмешканки ОСОБА_8 ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Так, у ОСОБА_4 , який знаходячись у вказаному місці, свідомо знаючи, що ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є малолітньою, враховуючи її зовнішній вигляд та малолітній вік, тобто усвідомлюючи те, що остання не досягла чотирнадцятирічного віку та не може об`єктивно сприймати те, що відбувається навколо неї, виник злочинний умисел спрямований на вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із оральним проникненням в тіло малолітньої ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з використанням своїх геніталій.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із оральним проникненням в тіло малолітньої ОСОБА_9 з використанням своїх геніталій, ігноруючи загальноприйняті норми моралі та поведінки у суспільстві, нехтуючи правом особи на статеву свободу та статеву недоторканість, ОСОБА_4 , перебував у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , де діючи умисно, повторно, протиправно усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи цілеспрямовано та рішуче, з метою задоволення своїх сексуальних потреб, користуючись відсутністю інших осіб у квартирі, покликав до себе малолітню ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після чого оголений ліг на ліжко та використовуючи безпорадний стан малолітньої потерпілої ОСОБА_9 , в силу її малолітнього віку, відсутності специфічного життєвого досвіду (зокрема, в інтимних питаннях), рівня інтелектуального розвитку та індивідуальних особливостей, у зв`язку з чим остання не могла чинити йому активний опір, використовуючи свою значну фізичну перевагу та вчиняючи психологічний тиск, достовірно знаючи про малолітній вік потерпілої, можливість настання тяжких наслідків у вигляді психологічних травм, проти волі останньої, вступив в статевий зв`язок, тобто ввів свій статевий орган в ротову порожнину малолітньої ОСОБА_9 , таким чином умисно вчинив дії сексуального характеру пов`язані із оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням власних геніталій щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди.

Окрім цього, в ході досудового розслідування встановлено, що згідно з Постановою Верховної ради України від 17.06.1992 №2471-ХІІ «Про право власності на окремі види майна» визначено, що зброя, боєприпаси, вибухові речовини й засоби вибуху не можуть перебувати у власності громадян.

Крім того, підпунктами 1-4, 9 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету міністрів України № 576 від 12.10.1992 та Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998, визначено, що придбання, зберігання та використання вогнепальної зброї, боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів здійснюється лише на підставі спеціальних дозволів.

В першому пункті додатку № 1 Постанови Верховної Ради України №2471-XII від 17.06.1992 «Про право власності на окремі види майна» зазначено, що зброя, боєприпаси (крім мисливської і пневматичної зброї, зазначеної в додатку №2, і боєприпасів до неї, а також спортивної зброї і боєприпасів до неї, бойова і спеціальна військова техніка, ракетно-космічні комплекси не можуть перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України без дозволу органів внутрішніх справ.

Згідно з пунктами 9, 15 «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992 видача дозволів на виготовлення, придбання, зберігання, обліку, охорону, перевезення і використання предметів, матеріалів і речовин, відкриття підприємств, майстерень і лабораторій здійснюється: на вибухові матеріали і речовини, їх перевезення, а також сховища та склади, де вони зберігаються, у порядку, визначеному Держнаглядохоронпраці разом з МВС. Посадові особи та громадяни, які порушили порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, охорони, перевезення і використання предметів, матеріалів і речовин, відкриття і функціонування підприємств, майстерень і лабораторій, на які поширюється дозвільна система, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України.

В пункті 2 «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України № 622 від 21.08.1998 зазначено, що видача дозволів громадянам на придбання, зберігання та носіння зброї здійснюється після проведеного з ними вивчення матеріальної частини зброї, правил поводження з нею, її застосування та використання, що здійснюється у пунктах вивчення матеріальної частини зброї, спеціальних засобів, правил поводження з ними та їх застосування після здачі заліку та отримання довідки про вивчення матеріальної частини зброї, спеціальних засобів, правил поводження з ними та їх застосування.

Однак, в порушення зазначених вимог законодавства, ОСОБА_4 , у невстановленому в ході досудового розслідуванні місці та в невстановлений час, незаконно придбав: корпус гранати типу «РГД-5» у кількості 1 шт., підривачтипу УЗРГМ до РГД-5 із маркуванням 117-82 УЗРГМ-2 583, а в подальшому незаконно придбані предмети переніс до місця свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , де зберігав їх до 23.10.2024, тобто до часу їх виявлення та вилучення працівниками правоохоронних органів під час проведення обшуку.

23.10.2024 року ОСОБА_4 затримано в порядку ст.208 КПК України та цього ж дня йому повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч. 4,6 ст.152, ч.1 ст.263 КК України.

25.10.2024 р. ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 21.12.2024 року включно.

16.12.2024 р. постановою в.о. керівника Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001384 від 22.10.2024 р. продовжено до 3-х місяців, до 23.01.2025 року включно.

20.12.2024 р. ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 продовжено до 23.01.2025 року включно.

Посилаючись на те, що в ході досудового розслідування необхідно здійснити низку додаткових слідчих та процесуальних дій, а саме: отримати висновок судово-психологічної експертизи; з урахуванням отриманого висновку повідомити ОСОБА_4 про зміну раніше повідомленої підозри; надати доступ стороні захисту до матеріалів досудового розслідування з дотриманням вимог ст. ст. 103, 104, 290 КПК України; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування; провести інші слідчі (розшукові) та процесуальні дії, необхідність у проведені яких виникне під час досудового розслідування кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законного і неупередженого процесуального рішення, проте строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001384 спливає 23.01.2025 року, але для проведення вище перелічених процесуальних дій потрібен додатковий час два місяці, слідчий просить про продовження строку досудового розслідування до 5 місяців.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив про його задоволення, пославшись на обставини у ньому викладені.

Підозрюваний та захисник у судовому засіданні не заперечували проти задоволення клопотання.

Вивчивши доводи клопотання та додані до нього письмові матеріали, думку сторін кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного.

Зміст вказаного клопотання відповідає вимогам ч.2 ст. 295-1 КПК України.

Слідчим відділом Відділення поліції № 1 Миколаївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001384 від 22.10.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 152, ч. 6 ст. 152, ч. 1 ст. 263 КК України.

23.10.2024 року ОСОБА_4 затримано в порядку ст.208 КПК України та цього ж дня йому повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч. 4,6 ст.152, ч.1 ст.263 КК України.

25.10.2024 р. ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 21.12.2024 року включно.

16.12.2024 р. постановою в.о. керівника Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001384 від 22.10.2024 р. продовжено до 3-х місяців, до 23.01.2025 року включно.

20.12.2024 р. ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 продовжено до 23.01.2025 року включно.

Згідно з ч. 3 ст. 294 КПК України якщо з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину досудове розслідування неможливо закінчити у строк, зазначений у пункті 2 абзацу третього частини першої статті 219 цього Кодексу, він може бути продовжений в межах строків, встановлених пунктами 2 та 3 частини другої статті 219 цього Кодексу, в тому числі до шести місяців - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з керівником регіональної прокуратури або його першим заступником чи заступником, заступниками Генерального прокурора.

Досліджені в судовому засіданні матеріали, додані до клопотання, свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що сталися події кримінальних правопорушень, які і стали підставою для повідомлення про підозру ОСОБА_4 та вказаний підозрюваний причетний до вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень.

На даний час слідчим не проведено усі необхідні процесуальні дії для отримання доказів, які в подальшому можуть бути використаними під час судового розгляду кримінального провадження. Як встановлено в судовому засіданні, ці дії не могли бути проведеними раніше з об`єктивних причин, у зв`язку із особливою складністю кримінального провадження, зареєстрованого за фактом вчинення у тому числі особливо тяжкого кримінального правопорушення, складністю та тривалістю проведення експертних досліджень, великим обсягом та специфікою процесуальних дій, необхідних для забезпечення належної якості досудового розслідування.

Прокурором у судовому засіданні доведено необхідність у кримінальному провадженні отримати висновок судово-психологічної експертизи; з урахуванням отриманого висновку повідомити ОСОБА_4 про зміну раніше повідомленої підозри; надати доступ стороні захисту до матеріалів досудового розслідування з дотриманням вимог ст. ст. 103, 104, 290 КПК України; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування; провести інші слідчі (розшукові) та процесуальні дії, необхідність у проведені яких виникне під час досудового розслідування кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законного і неупередженого процесуального рішення.

Закінчення досудового розслідування у межах строків, визначених п. 2 абз. 3 ч. 1 ст. 219 КПК України , не є можливим у зв`язку із необхідністю отримання доказів, які можуть бути використані під час судового розгляду, враховуючи, що безпосереднє отримання висновку судової експертизи, не залежать від органу досудового розслідування з огляду на специфіку цієї процесуальної дії, але є необхідним для забезпечення належної якості досудового розслідування.

Так, слушними є доводи прокурора про необхідність додаткового часу для проведення та отримання висновку експертизи, терміни виконання якої не залежать від дій слідчого, необхідність проведення додаткових слідчих та процесуальних дій яких обумовлена саме результатами відповідних експертних досліджень.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про продовження строку досудового розслідування є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Виходячи зі змісту тих дій, про необхідність проведення яких стверджується, слідчий суддя приходить до висновку, що наведені у клопотанні слідчі дії дійсно мають бути проведені в строк, вказаний у клопотанні слідчим, у зв`язку із чим строк досудового розслідування має бути продовжений до п`яти місяців.

Керуючись ст. ст. 294, 295-1 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити.

Продовжити строк досудового у кримінальному провадженні №0001384 від 22.10.2024 р. за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 4,6 ст.152, ч.1 ст.263 КК України, до п`яти місяців, до 23.03.2025 року включно.

Ухвала слідчого судді, прийнята за результатами розгляду клопотання про продовження строку досудового розслідування, оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1