Справа № 638/3063/25
Провадження № 1-в/638/312/25
УХВАЛА

Іменем України

27 лютого 2025 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання начальника Державної установи «Олексіївська виправна колонія (№25)» ОСОБА_4 про звільнення від покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України щодо ОСОБА_5 , 1986 року народження,

в с т а н о в и в:

20.02.2025 начальник Державної установи «Олексіївська виправна колонія (№25)» ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням про звільнення від покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України щодо ОСОБА_5 , 1986 року народження, засудженого вироком Київського районного суду м. Полтави від 26.10.2021 року за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України, вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 06.05.2021 року за ч. 2 ст. 185 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_5 засуджений 26 жовтня 2021 року Київським районним судом міста Полтави за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення воля. На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання за даним вироком більш суворим за вироком Октябрського районного суду міста Полтави від 06 травня 2021 року остаточно призначити 4 роки 1 місяць позбавлення волі.

Згідно з мотивувальною частиною вироку від 04 вересня 2020 року Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення-злочин, передбачений за ч.2 ст.185 КК України, 29 травня 2020 року на суму 1663 грн. 33 коп. Відповідно до мотивувальної частини вироку від 06 травня 2021 року Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення-злочин, передбачений за ч.2 ст.185 КК України, 04 січня 2021 року на суму 1500 грн. 00 коп.

Оскільки Законом №3886-ІХ вчинення крадіжок в сумі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян віднесено до адміністративних правопорушень та відповідно декриміналізовано, тому засуджений підлягає звільненню від призначеного вироком покарання.

Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання.

Засуджений надав заяву про розгляд клопотання за його відсутністю.

Представник Державної установи «Олексіївська виправна колонія (№25)» в судове засідання не з`явився, про розгляд провадження повідомлений належним чином, про причини неявки не сповістив, у листі від 25.02.2025 зазначив, що установа підтримує клопотання у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи та оглянувши особову справу засудженого, суд дійшов висновку про задоволення клопотання з наступних підстав.

Судом встановлено, що вироком Октябрського районного суду міста Полтави від 04 вересня 2020 року ОСОБА_5 засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік.

Вироком Октябрського районного суду міста Полтави 06 травня 2021 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України та призначено покарання:

-за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки;

-за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 04.09.2020 року та остаточно визначено ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки і 1 (один) місяць.

Вирок набрав законної сили 07.06.2021 року.

Вироком Київського районного суду м. Полтави від 26 жовтня 2021 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України і призначено йому покарання у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання за цим вироком, більш суворим покаранням за вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 06.05.2021 року, остаточно призначено покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі.

Вирок набрав законної сили 13.01.2022 року.

На теперішній час ОСОБА_5 відбуває покарання за вироком Київського районного суду м. Полтави від 26.10.2021 року в ДУ «Олексіївська виправна колонія (№25)». Початок строку 16.03.2021 року, кінець строку 16.04.2025 року.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, передбачене п. 13 ч. 1 ст. 537 КК України, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

09.08.2024 набрав чинності Закон України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Відповідно до вказаного Закону №3886-ІХ, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Положеннями частини 1 статті 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (частина 6 статті 3 КК України).

Відповідно до пункту 5 підрозділу 1 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, для норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги.

Підпункт 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України визначає, що податкова соціальна пільга визначається у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Таким чином, два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян дорівнюють 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленому законом на 1 січня звітного року.

В постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 07.10.2024 у справі № 278/1566/21 зроблено висновок, що Закон України № 3886-IX від 18.07.2024, яким унесені зміни до ст.51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.51 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Указане положення цілком узгоджується із вимогами ст.58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, на теперішній час кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка) настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення.

Зі змісту вироку Октябрського районного суду міста Полтави від 04 вересня 2020 року вбачається, що ОСОБА_5 засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, за епізодами, які мали місце 26 та 29 травня 2020 року. Вартість викраденого майна складає: 26.05.2020 року 3666,67 грн, 29.05.2020 року 1663,33 грн.

Зі змісту вироку Октябрського районного суду міста Полтави від 06.05.2021 року вбачається, що ОСОБА_5 засуджено за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України. Крадіжки за цим вироком вчинено ОСОБА_5 за епізодами, які мали місце 04.01.2021 року (вартість таємно викраденого майна - 1500,00 грн), 04.02.2021 року (вартість таємно викраденого майна 3033,33 грн).

Зі змісту вироку Київського районного суду м. Полтави від 26.10.2021 року вбачається, що ОСОБА_5 засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, за епізодами, які мали місце 04.09.2020 року (вартість викраденого майна 549,00 грн), 19.01.2021 року (вартість викраденого майна 3674 грн).

Станом на 01 січня 2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2102,00 грн; на 01 січня 2021 року - 2270,00 грн;

На день викрадення майна сума крадіжки за вироком Київського районного суду м. Полтави від 26.10.2021 року за кожним з епізодів, які не були об`єднані єдиним умислом, складає суму меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, тобто менше 2270,00 грн.

Таким чином, діяння, вчинені ОСОБА_5 29.05.2020 року, 04.01.2021 року, 04.09.2020 року, за вчинення яких його засуджено вироками Октябрського районного суду міста Полтави від 04 вересня 2020 року, Октябрського районного суду міста Полтави від 06.05.2021 року та Київського районного суду м. Полтави від 26.10.2021 року відповідно, наразі не може вважатися кримінально караним правопорушенням, оскільки вартість майна, за викрадення якого останній засуджений, не перевищує граничної вартості майна, за викрадення якого передбачено саме кримінальну відповідальність 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Частиною 2 статті 74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

За таких обставин, клопотання начальника Державної установи «Олексіївська виправна колонія (№25)» щодо засудженого ОСОБА_5 є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

При цьому, міра покарання за цими вироками за рештою епізодів, а саме: за епізодом від 26.05.2020 року згідно з вироком Октябрського районного суду міста Полтави від 04 вересня 2020 року; за епізодом від 04.02.2021 року згідно з вироком Октябрського районного суду міста Полтави від 06.05.2021 року, за епізодом від 19.01.2021 року згідно з вироком Київського районного суду м. Полтави від 26.10.2021 року, та остаточне покарання за вироком Київського районного суду м. Полтави від 26.10.2021 року, за яким засуджений відбуває покарання, залишається без змін 4 роки 1 місяць позбавлення волі.

Крім того, відсутні підстави для вирішення питання про звільнення від покарання згідно з вироком Октябрського районного суду міста Полтави від 06.05.2021 року за ч. 2 ст. 186 КК України, оскільки положення статті 51 КУпАП поширюються виключно на суспільні-відносини щодо крадіжки (таємне викрадення чужого майна), шахрайства, привласнення чи розтрати майна, проте не застосовуються у разі відкритого викрадення чужого майна. Таке діяння незалежно від вартості відкрито викраденого майна є кримінально караним.

Керуючись вимогами Закону України № 3886-IX від 18.07.2024, ч. 1, ч. 3 ст. 5, ч. 2 ст. 74 КК України, ст. ст. 372, 376, 537, 539 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Клопотання начальника Державної установи «Олексіївська виправна колонія (№25)» ОСОБА_4 про звільнення від покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України щодо ОСОБА_5 , 1986 року народження, задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного вироком Октябрського районного суду міста Полтави від 04 вересня 2020 року за ч. 2 ст. 185 КК України за епізодом, який мав місце 29.05.2020 року, у зв`язку з усуненням караності діяння.

Вважати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженим вироком Октябрського районного суду міста Полтави від 04 вересня 2020 року за ч. 2 ст. 185 КК України за епізодом, який мав місце 26.05.2020 року.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного вироком Октябрського районного суду міста Полтави від 06 травня 2021 року за ч. 2 ст. 185 КК України за епізодом, який мав місце 04.01.2021 року, у зв`язку з усуненням караності діяння.

Вважати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженим вироком Октябрського районного суду міста Полтави від 06 травня 2021 року за ч. 2 ст. 185 КК України за епізодом, який мав місце 04.02.2021 року.

В іншій частині покарання за цим вироком залишити без змін.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного вироком Київського районного суду м. Полтави від 26 жовтня 2021 року за ч. 2 ст. 185 КК України за епізодом, який мав місце 04.09.2020 року, у зв`язку з усуненням караності діяння.

Вважати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженим вироком Київського районного суду м. Полтави від 26 жовтня 2021 року за ч. 2 ст. 185 КК України за епізодом, який мав місце 19.01.2021 року.

В іншій частині покарання за цим вироком залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим у той же строк з дня отримання копії ухвали суду.

Суддя ОСОБА_1