УХВАЛА

24 березня 2025 року

м. Київ

провадження № 51-3266 ск 24

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

перевіривши касаційну скаргу (ВХ № 5641/0/170-25 від 18 березня 2025 року) ОСОБА_4 на судові рішення щодо неї,

встановив:

Як убачається з матеріалів провадження за скаргою, вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 13 січня 2022 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватою та засуджено за частиною 1 статті 164 Кримінального кодексу України (далі - КК) до покарання у виді 100 годин громадських робіт.

Вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 18 квітня 2024 рокуОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 389 КК, та призначено їй покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік.

Відповідно до частини 1 статті 71 КК, із застосуванням вимог пункту 4 частини 1 статті 72 КК ОСОБА_4 із розрахунку, що одному дню обмеження волі відповідають вісім годин громадських робіт, за сукупністю вироків частково приєднано до покарання за цим вироком не відбуту частину покарання, призначеного вироком від 13 січня 2022 року Слов`янського міськрайонного суду у виді 100 годин громадських робіт, остаточно визначивши покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік 10 днів.

Строк покарання у виді обмеження волі визначено рахувати з моменту фактичного затримання.

Запобіжний захід не обирався.

Зі змісту касаційної скарги вбачається, що ОСОБА_4 не погоджується з судовими рішеннями.

Перевіривши касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), Суд дійшов висновку, що її подано без додержання вимог зазначеної норми процесуального закону.

Відповідно до частин 1, 2 статті 424 КПК у касаційному порядку можуть бути оскаржені вироки та ухвали про застосування або відмову у застосуванні примусових заходів медичного чи виховного характеру суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також судові рішення суду апеляційної інстанції, постановлені щодо зазначених судових рішень суду першої інстанції. Ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Заперечення проти інших ухвал можуть бути включені до касаційної скарги на судове рішення, ухвалене за наслідками апеляційного провадження.

У частині 2 статті 426 КПК встановлено, що касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Згідно з частиною 2 статті 427 КПК у касаційній скарзі, окрім іншого, наводяться обґрунтування вимог щодо незаконності чи необґрунтованості судового рішення з урахуванням підстав для його скасування або зміни судом касаційної інстанції, визначених у статті 438 КПК, а також зазначаються вимоги до суду касаційної інстанції, які б узгоджувалися зі статтею 436 КПК.

Також, відповідно до частини 5 статті 427 КПК до касаційної скарги додаються копії судових рішень, які оскаржуються.

У частині 1 статті 433 КПК визначено повноваження суду касаційної інстанції, відповідно до яких суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Згідно із частиною 1 статті 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

Так, у мотивувальній частині касаційної скарги ОСОБА_4 посилається на вироки Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 13 січня 2022 року та 18 квітня 2024 року, які постановлені у різних кримінальних провадженнях щодо неї.

Водночас колегія суддів звертає увагу ОСОБА_4 на те, що касаційна скарга подається на судові рішення, постановлені в межах одного кримінального провадження, а не на рішення, постановлені в різних кримінальних провадженнях, навіть щодо однієї особи.

Отже ОСОБА_4 не конкретизує, які судові рішення вона оскаржує та з яких підстав, враховуючи положення статті 424 КПК. Зокрема, ОСОБА_4 , зазначаючи також у прохальній частині касаційної скарги про незгоду з рішенням, яким їй призначено покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік 10 днів, не вказує дати постановлення та назви рішення, не зазначає щодо перегляду апеляційним судом даного рішення, не посилається на незаконність ухвали апеляційного суду та доводів щодо цього рішення не наводить. Внаслідок зазначеного не можливо визначити чи дотримано засудженою строку на касаційне оскарження.

Водночас, ОСОБА_4 не додає до своєї касаційної скарги оскаржуваних нею судових рішень.

Тобто, вказана неузгодженість та суперечності в касаційній скарзі ОСОБА_4 позбавляють суд касаційної інстанції визначитись з предметом оскарження за її касаційною скаргою та прийняти остаточне рішення за наслідками її розгляду.

Отже, ОСОБА_4 слід звернути увагу на положення статті 424 КПК та визначитись з предметом оскарження за її касаційною скаргою.

Також у касаційній скарзі скаржниця має вказати на конкретні порушення закону, що можуть бути підставою для скасування або зміни судових рішень, які, на її думку, допущено судами першої та апеляційної інстанцій при постановленні, навести конкретні аргументи на обґрунтування кожної позиції.

Крім того, касаційна скарга написана від руки нерозбірливим почерком, що унеможливлює ознайомитись з її змістом.

Відповідно до статті 436 КПК, суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право:

- залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення;

- скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції;

- скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження;

- змінити судове рішення.

Однак прохальна частина касаційної скарги ОСОБА_4 викладена не у відповідності до положень статті 436 КПК та без врахування положень статті 424 КПК.

Вказані обставини перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Відповідно до статті 429 КПК суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених статтею 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги та встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

Згідно з вимогами частини 4 статті 429 КПК залишення касаційної скарги без руху або її повернення не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на касаційне оскарження.

Колегія суддів роз`яснює, що усунення недоліків зазначеної скарги слід здійснити шляхом внесення нового тексту касаційної скарги з урахуванням вимог цієї ухвали та з дотриманням положень статті 427 КПК.

Водночас, звертаємо увагу скаржниці на те, що вона не позбавлена права самостійно звернутися за правовою допомогою до Регіональних центрів з надання безоплатної вторинної правової допомоги, що регулюється статтею 59 Конституції України, частиною 2 статті 8 Кримінально-виконавчого кодексу України, пунктом 7 частини 1 статті 14 Закону України «Про безоплатну правову допомогу».

Тобто для засуджених до покарання у виді довічного позбавлення волі, позбавлення волі на певний строк, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або обмеження воліна час підготовки ними заяв про перегляд судових рішень, які набрали законної сили і за якими таким особам було призначено відповідне покарання, законом встановлено гарантії та права на правову допомогу.

На підставі наведеного, керуючись частиною 1 статті 429 КПК, Суд

постановив:

Касаційну скаргу (ВХ № 5641/0/170-25 від 18 березня 2025 року) ОСОБА_4 на судові рішення щодо неї залишити без руху, надавши їй п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання нею ухвали.

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3