Справа № 216/7753/24
Провадження № 1-кп/216/425/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2025 року м. Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 1 кримінальне провадження № 0000169 від 19 січня 2024 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дергачі Харківської області, громадянина України, який має вищу освіту, працює в ОВС відділу у м. Кривому Розі управління СБ України у Дніпропетровській області на посаді посади старшого оперуповноваженого у військовому званні «підполковник», розлучений, має на утриманні малолітню дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимий, є ветераном війни - учасником бойових дій, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Екібастуз Павлоградської області республіки Казахстан, громадянина України, який має вищу освіту, працює в ОВС відділу у м. Кривому Розі управління СБ України у Дніпропетровській області на посаді посади старшого оперуповноваженого у військовому званні «майор», одружений, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , раніше не судимий, є ветераном війни - учасником бойових дій, зареєстрований і мешкає за адресою: АДРЕСА_3 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7 ,

обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_5 ,

захисники ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави в розмірі 242 240 грн. 20 травня 2024 року ОСОБА_3 звільнено з під варти у зв`язку із внесенням застави. Відповідно до ухвали слідчого судді від 11 жовтня 2024 року ОСОБА_3 продовжено строк дії обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, який в подальшому був продовжений ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 лютого 2025 року строком до 13 квітня 2025 року.

До початку судового засідання через канцелярію суду від прокурора спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_7 надійшло клопотання про продовження строку дії покладених на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язків, оскільки ризики, які були встановлені на час обрання запобіжного заходу не перестали існувати. Крім того, до спливу строку дії обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, судовий розгляд кримінального провадження не може бути завершений.

Прокурор в судовому засіданні підтримала клопотання, наполягала на його задоволенні.

Обвинувачений та його захисник ОСОБА_8 в судовому засіданні заперечували щодо задоволення клопотання, посилаючись на недоведеність заявлених ризиків та необхідність виїзду за межі Дніпропетровської області для виконання службових завдань. Крім того, від захисника ОСОБА_8 надійшло письмове клопотання про зміну ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді застави на особисте зобов`язання, обґрунтовуючи тим, що Починаючи з липня 2024 року і до теперішнього часу, ОСОБА_3 не отримує за місцем несення служби грошове забезпечення, навіть після того, як строк відсторонення від посади не був продовжений в листопаді 2024 року. Протягом 2025 року ОСОБА_3 неодноразово перебував на стаціонарному лікуванні в медичних установах. Крім того, на утриманні ОСОБА_3 перебуває неповнолітня донька. ОСОБА_3 , будучи позбавлений оплати праці і при цьому продовжуючи несення служби в органах СБУ, не може виконувати передбачених сімейним законодавством обов`язків в частині утримання неповнолітньої дитини. В зв`язку із виниклою заборгованістю зі сплати аліментів державним виконавцем накладено арешт на банківські рахунки ОСОБА_3 . Задля звільнення з-під варти, на виконання вимог ухвали слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 17 травня 2024 року заставодавцем - адвокатом ОСОБА_11 - за рахунок переданих батьками ОСОБА_3 грошей були внесені грошові кошти в рахунок застави. В зв`язку із відсутністю у ОСОБА_3 засобів для існування, а також можливості утримувати дитину (в тому числі в рамках аліментних зобов`язань) через припинення виплат грошового забезпечення, сторона захисту просить суд змінити застосований раніше запобіжний захід на менш суворий, що надасть можливість вивільнити грошові кошти батьків ОСОБА_3 , внесені раніше в якості застави, та використати їх для фінансування життєво необхідних потреб, в тому числі - виконання аліментних обов`язків, придбання ліків.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, суд дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 17 травня 2024 року до ОСОБА_3 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з одночасним визначенням застави у розмірі 242 240,00 грн та покладені обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

20 травня 2024 року ОСОБА_3 було звільнено з під варти у зв`язку із внесенням застави.

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 11 жовтня 2024 року ОСОБА_3 продовжено строк дії обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, який в подальшому був продовжений ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 лютого 2025 року до 13 квітня 2025 року включно.

На цей час матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 та ОСОБА_5 знаходяться на розгляді в суді, строк дії обов`язків спливає 13 квітня 2025 року, до спливу цього строку судове провадження не буде завершене, оскільки судовий розгляд триває і ще необхідно допитати свідків і обвинувачених, а також дослідити матеріали кримінального провадження.

Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до положень ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні цього кримінального правопорушення; вік і стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність в обвинуваченого постійного місця роботи або навчання, його репутацію та майновий стан, а також наявність у нього судимостей; дотримання обвинуваченим умов застосованих до нього раніше запобіжних заходів; наявність повідомлення йому про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої він обвинувачується, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення він обвинувачується, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканість, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини.

У своїх рішеннях ЄСПЛ неодноразово наголошував, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси поваги до особистої свободи.

Також відповідно до усталеної практики ЄСПЛ вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Вирішуючи питання доцільності продовження строку дії покладених обов`язків, суд виходить з такого.

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

Таким чином, наведені вище обставини про особу обвинуваченого та суворість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винуватим, підтверджують наявність високого ступеню ризиків, що обвинувачений, перебуваючи на свободі, може переховуватися від суду та незаконно впливати на свідків з метою зміни останніми раніше наданих показань на його користь чи відмови від надання показань з метою уникнення ним кримінальної відповідальності.

При цьому суд зважає, що підстави, за яких слідчим суддею було застосовано до обвинуваченого альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, та обставини, які при цьому враховувались, на даний час не змінились, а ризики - не зменшились і є триваючими.

З огляду на викладене, враховуючи тяжкість і ступень суспільної небезпеки злочину, спосіб його вчинення та наслідки, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі доведення його вини, конкретні обставини кримінального провадження та характер інкримінованих йому дій, а також наведені вище дані про особу обвинуваченого, суд дійшов висновку, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України й зазначені в клопотанні прокурора ризики об`єктивно існують і запобігти їм, окрім як продовженням строку дії покладених обов`язків, неможливо. При цьому такий запобіжний захід відповідає тяжкості кримінального правопорушення і даним про особу обвинуваченого, а також є співмірним з реально існуючими ризиками. Крім того, запобігти доведеним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, на думку суду, неможливо за їх недостатністю, а тому слід продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 строк дії покладених на нього обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.

Щодо клопотання захисника про зміну запобіжного заходу, суд зазначає наступне. Посилання захисника на належне виконання покладених на ОСОБА_3 обов`язків, як на підставу для зміни запобіжного заходу, суд вважає необґрунтованими. Слід зауважити, що доводи захисника щодо добросовісного виконання обвинуваченим обов`язків, які на нього були покладені ухвалою Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 11 жовтня 2024 року, не спростовують і не нівелюють ризики, про які йдеться у вказаній ухвалі слідчого судді. Виконання покладених обов`язків є обов`язковим для особи, щодо якої вони застосовані.

Водночас, слід зазначити, що сплата заставодавцем коштів в якості застави за ОСОБА_3 є актом доброї волі такої особи. Окрім того, відповідно до ч. 3 ст. 182 КПК при застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави заставодавцю роз`яснюється, у вчиненні якого кримінального правопорушення обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків.

На переконання суду, з огляду на вищевикладені обставини запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не зможе запобігти ризикам, які визначені в ухвалі Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 11 жовтня 2024 року, оскільки такий запобіжний захід фактично зводиться до встановлення слідчим суддею певних обов`язків, яких має дотримуватися обвинувачений. Отже, дієвість цього запобіжного заходу у значній мірі залежить від добросовісної поведінки обвинуваченого.

Натомість загроза втрати значної кількості коштів, сплачених як застава, є достатньо дієвим чинником, який не залежить від обвинуваченого та може запобігти встановленим ризикам та забезпечить належну процесуальну поведінку ОСОБА_3 .

Отже, враховуючи вищевикладене, обвинуваченим ОСОБА_3 та його захисником не наведено вагомих обставин, які б свідчили про необхідність зміни застосованого застосування до обвинуваченого запобіжного заходу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 193-196, 331, 369-372, 376 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 про зміну застосованого до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді застави - відмовити.

Клопотання прокурора про продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_3 , - задовольнити.

Продовжити строк дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 11 жовтня 2024 року, на два місяці, тобто до 09 червня 2025 року включно, а саме:

2) не відлучатися за межі Дніпропетровської області без дозволу суду;

3) утримуватися від спілкування зі свідками в цьому кримінальному провадженні;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

5) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця служби (роботи).

Дія ухвали закінчується о 24.00 год. 09 червня 2025 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений та оголошений 10 квітня 2025 року о 16.20 годині.

Суддя ОСОБА_1