Єдиний унікальний номер №943/1/25
Провадження № 1-кп/943/82/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2025 року м.Буськ

Буський районний суд Львівської області

в складі:головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Буськ кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000096 від 20 листопада 2024 року про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , українець, гр.України, не працює, не одружений, в порядку ст. 89 КК України, раніше не судимий,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 - ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 - ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

До початку судового засідання, обвинувачений ОСОБА_4 звернувся до суду з письмовою заявою про звільнення його від кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 27 - ч. 1 ст. 358 КК України на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечив проти задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 , вважаючи можливим звільнення останнього від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження щодо нього в цій частині, оскільки спливли передбачені кримінальним законом строки притягнення до кримінальної відповідальності, протягом яких він до кримінальної відповідальності не притягувався.

Розглянувши заявлене клопотання, заслухавши думку сторін кримінального провадження, суд приходить до такого висновку.

Статтею 1 КПК України передбачено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України. Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов?язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення (ч. 1 ст. 5 КПК).

Під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов?язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов?язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства (ч. 1 ст. 9 КПК).

Відповідно до п. 2 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. Аналогічна норма закріплена у статті 62 Конституції України, відповідно до частини першої якої передбачено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути пілдана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

У відповідності до вимог частини четвертої статті 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Частиною першою статті 285 КПК України визначено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Частиною другою статті 4 КК України передбачено, що кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

В силу вимог п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України (у чинній на час інкримінованих подій редакції кримінального закону) особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.

Згідно вимог статті 12 КК України визначено, що злочин, передбачений ч. 5 ст. 27 - ч. 1 ст. 358 КК України (у чинній на час інкримінованих подій редакції кримінального закону), за ступенем тяжкості є злочином невеликої тяжкості, за який передбачено покарання у виді штрафу до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до двох років.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_4 , у травні 2019 року, у невстановлений день та час, перебуваючи за місцем свого проживання АДРЕСА_1 , маючи умисел на пособництво у виготовлені завідомо підробленого посвідчення (посвідчення тракториста-машиніста) та виконуючи пособницькі дії в підробленні такого документу, що видається установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи і який надає права, з метою

подальшого його використання, за допомогою невстановленого інтернет-каналу у мобільному додатку соціальної мережі «Фейсбук», встановленому на власному мобільному телефоні, шляхом надсилання текстового повідомлення, надав невстановленій особі відомості щодо своїх анкетних даних, фотокартки з власним зображенням, зразок особистого підпису, які були необхідні для виготовлення підробленого документу.

В подальшому у червні 2019 року, ОСОБА_6 у невстановлений день та час, поштовим зв?язком на свою домашню адресу отримав поштове відправлення від невстановленої особи, в середині якого знаходилось підроблене посвідчення машиніста-тракториста серії НОМЕР_1 , видане на його ім?я, яке залишив при собі з метою подальшого використання підробленого документу.

Таким чином ОСОБА_7 обвинувачується в пособництві у підроблені посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи та яке надає права, з метою його використання підроблювачем, а так само у використанні завідомо підробленого документа.

Отже, подія по першому епізоді, мала місце у травні 2019 року, а відтак на даний час минуло більше трьох років, що є підставою для застосування належить п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України.

В силу вимог п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого. Таке звільнення є обов?язковим, за винятком випадку застосування давності, передбаченого ч. 4 ст. 49 КК України.

Як встановлено судом, що строки давності притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 27 - ч. 1 ст. 358 КК України закінчились, обвинувачений не заперечує проти звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі положень ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження щодо нього, більше того він звернувся до суду з відповідним клопотанням про це, а обставини щодо вчинення обвинуваченим протягом цих строків нового злочину певного ступеня тяжкості чи ухилення його від слідства або суду не виявлено.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв?язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Крім того, в силу пункту 1 ч. 2 ст. 412 КПК України судове рішення підлягає скасуванню, коли провадження в кримінальній справі не було закрито судом за наявності підстав для закриття.

Таким чином, оскільки з дня вчинення інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення закінчилися строки давності, їх перебіг не зупинявся і не переривався, що є підставою для звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, на що останній надав свою згоду, у зв?язку із чим його клопотання підлягає до задоволення.

Ураховуючи наведене та керуючись ст. ст. 284, 285, 286, 372 КПК України, ст. 49 КК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

клопотання обвинуваченого задовільнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 27 - ч. 1 ст. 358 КК України у зв`язку з закінченням строків давності притягнення його до кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

Кримінальне провадження № 0000096, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 20 листопада 2024 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення /проступку/, передбачених ч. 5 ст. 27 - ч. 1 ст. 358 КК України закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду, протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку надання апеляційної скарги, а у разі подання апеляційної скарги, якщо її не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1