Справа № 601/1863/24
Провадження № 1-кс/601/140/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2025 року Кременецький районний суд Тернопільської області у складі: головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду місті Кременець клопотання прокурора Кременецької окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженні № 0000017 від 28.03.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.367 КК України,

за участю інших учасників кримінального провадження:

- прокурора ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Кременецької окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про накладення арешту на майно по кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000017 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.03.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 367 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що наказом директора Кременецького районного лісового підприємства «КРЕМЛІС» № 40 від 21.11.2006 ОСОБА_4 призначено на посаду майстра лісу Кременецького районного лісового підприємства «КРЕМЛІС». Після цього на підставі рішення Кременецької районної ради № 345 від 01.03.2018 - Кременецьке районне лісове підприємство «КРЕМЛІС» було перейменовано в Кременецьке районне комунальне лісогосподарське підприємство «КРЕМЛІС» код . Посадова інструкція 16.03.2018 затверджена директором КРКЛП «КРЕМЛІС». Із зазначеною посадовою інструкцією майстер лісу ОСОБА_4 ознайомлений під власний підпис. Таким чином, ОСОБА_4 , обіймаючи посаду майстра лісу КРКЛП «КРЕМЛІС», виконуючи обов`язки за вказаною посадою, є співробітником здійснює функції представника влади, а тому відповідно до вимог ч. 3 ст. 18 КК України є службовою особою.

Наказом директора КРКЛП «КРЕМЛІС» № 4 від 02.01.2019 ОСОБА_4 призначено на посаду майстра лісу та закріплено за ним обходи №№ 1,2,3,5,6,7,9,10,11,12,16,17,18,29 КРКЛП «КРЕМЛІС».

Відповідно до рапортів про рух лісопродукції, специфікації приймання деревини від заготівлі (форма ЕО-1), щоденників приймання деревини від заготівлі (форма ЕО-2), товарно-транспортних накладних - ліс (форма ЕО-6), матеріалів огляду ділянок (в розрізі кварталів та виділів), передано майстру лісу ОСОБА_4 від лісників КРКЛП «Кремліс» лісопродукцію в загальній кількості 281,425 м3.

У той же час, майстер лісу КРКЛП «Кремліс» ОСОБА_4 , діючи в порушення вище вказаних нормативно-правових актів, будучи зобов`язаним здійснювати контроль за дотриманням правил лісокористування, дотримуватись правил відпуску лісу, нести матеріальну відповідальність за збереження лісопродукції, неналежно виконуючи свої службові обов`язки, проявляючи злочинну недбалість, допустив фактичну втрату лісопродукції за наступних обставин.

Так, у період з 01.01.2020 по 28.03.2024, проведено рубки, на ділянках лісу КРКЛП «Кремліс» та заготовлено лісопродукцію, яку належним чином обліковано та передано на відповідальне зберігання майстру лісу ОСОБА_4 .

Поряд з цим, у період з 01.01.2020 по 28.03.2024, точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, але не пізніше 28.03.2024, майстер лісу ОСОБА_4 неналежно виконуючи свої службові обов`язки, проявляючи злочинну недбалість, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків, хоча повинен був і міг їх передбачити, допустив фактичну втрату заготовленої лісопродукції, яка була йому ввірена та перебувала у нього на зберіганні, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин без проведення за неї відповідної оплати та без документального оформлення документів на її перевезення, відвантаження чи збут.

До 28.03.2024, відпуск вище вказаної лісопродукції, яка обліковувалася за майстром лісу ОСОБА_4 , через неналежне виконання ним своїх службових обов`язків та несумлінне ставлення до них не оформлявся та грошові кошти від реалізації до КРКЛП «Кремліс» не надходили.

Внаслідок службової недбалості ОСОБА_4 сума нестачі лісопродукції загальною кількістю 281,425 м3 завдало збитків КРКЛП «Кремліс» на загальну суму 224888,29 грн, що в 100 і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян та згідно п. 3 Примітки до ст. 364 КК України, є істотною шкодою.

Таким чином, ОСОБА_4 , своїми умисними діями, що виразились у службовій недбалості, тобто неналежному виконанні службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що завдало істотної шкоди державним інтересам, тобто підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України (із змінами) .

Арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

У разі задоволення цивільного позову або стягнення з юридичної особи розміру отриманої неправомірної вигоди суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про арешт майна для забезпечення цивільного позову або стягнення з юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, доведеного розміру отриманої неправомірної вигоди до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.

Вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою. У зв`язку із викладеним 04.03.2025 КРКЛП «Кремліс заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні до ОСОБА_4 .

Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 на праві приватної власності володіє: житловим будинком, загальною площею 83,5 м2, №15512011, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; автомобілем марки «Renault» модель «MeganScenic» реєстраційний номер НОМЕР_1 , білого кольору, 2008 року випуску.

У зв`язку із чим, відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України необхідно накласти арешт на майно підозрюваного за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні.

Накладення арешту на вищевказане майно відповідатиме розміру завданої шкоди та суттєво не порушить права ОСОБА_4 на вільне володіння житловою нерухомістю та транспортним засобом.

Таким чином, необхідно накласти арешт на таке майно ОСОБА_4 , шляхом заборони на розпорядження майном: житловим будинком, загальною площею 83,5 м2, № 15512011, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; автомобілем марки «Renault» модель «MeganScenic» реєстраційний номер НОМЕР_1 , білого кольору, 2008 року випуску.

Вважає, що вказане майно зможе забезпечити відшкодування збитків у межах пред`явленого позову. ОСОБА_4 відшкодувавши збитки мав можливість уникнути накладення арешту на майно. Просить накласти арешт на вказане майно шляхом покладення заборони на розпорядження ним з метою відшкодування шкоди в розмірі 224888,29 гривень, яка завдана внаслідок кримінального правопорушення, у межах пред`явленого цивільного позову (відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України).

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав клопотання.

Розгляд вказаного клопотання у відповідності до ч.2 ст.172 КПК України проводився без виклику власника майна.

Слідчий суддя, дослідивши додані до клопотання докази, дійшов наступного висновку.

Встановлено, що 28.03.2024 внесено відомості в Єдиний реєстр досудових розслідувань та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000017 за правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 367 КК України.

У межах кримінального провадження 30.01.2025 повідомлено про підозру: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 367 КК України.

04.03.2025 КРКЛП «Кремліс заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні до ОСОБА_4 який вручено йому під розписку.

Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 на праві приватної власності володіє: житловим будинком, загальною площею 83,5 м2, №15512011, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та автомобілем марки «Renault» модель «Megan Scenic» реєстраційний номер НОМЕР_1 , білого кольору, 2008 року випуску.

Шкода не відшкодована.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно вимог пункту 4 частини 2 статті 170 КПК України арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

У разі задоволення цивільного позову або стягнення з юридичної особи розміру отриманої неправомірної вигоди суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про арешт майна для забезпечення цивільного позову або стягнення з юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, доведеного розміру отриманої неправомірної вигоди до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.

Вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Заборона використання житлового приміщення особам, які на законних підставах проживають у такому житловому приміщенні, не допускається.

Під час досудового розслідування встановлено, що внаслідок вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, сума нестачі лісопродукції загальною кількістю 281,425 м3 завдало збитків КРКЛП «Кремліс» на загальну суму 224888,29 грн.

Відповідно частини 2 статті 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу). ;4) розмір шкоди завданої кримінальним правопорушенням; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

З урахуванням положень ст. ст. 2, 7 КПК України, при розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст. ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати мету, правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні органу досудового розслідування та відповідати вимогам закону.

Згідно доданих до клопотання матеріалів оцінка житлового будинком, загальною площею 83,5 м2, №15512011, що знаходиться за адресою: м. Кременець, вул. Гордасевич Г., буд. 1, Тернопільської області складає 252613,98грн.. вартість автомобіля не відома.

Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи, що у матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вказане майно належить ОСОБА_4 на праві власності, цивільний позов є обґрунтованим, шкода не відшкодована, тому є достатні підстави для накладення арешту на майно для забезпечення пред`явленого цивільного позову. Однак слідчий суддя вважає, що клопотання слід задовольнити частково, а саме в межах заявленої шкоди та враховуючи розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, арешт слід накласти лише на житловий будинок, шляхом позбавлення права лише на розпорядження майном, та з метою відшкодування шкоди.

Керуючись ч. 2 п. 7 ст. 131, ст. 132, 170-175, 309, 369-372, 376, 395 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт, шляхом позбавлення права на розпорядження майном з метою відшкодування шкоди , на наступне майно:

- житловий будинок, загальною площею 83,5 м2, №15512011, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

В решті вимог клопотання відмовити.

У відповідності до частини 4 статті 132 КПК України, ухвала слідчого судді або суду про застосування заходів забезпечення кримінального провадження припиняє свою дію після закінчення строку її дії, скасування запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1