ЄУН справи: 336/5599/23>
Номер провадження: 1-кп/336/348/2025
ВИРОК

Іменем України

10 січня 2025 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за звинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Харків, громадянина України, зареєстрований проживаючим за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Харківського районного суду Харківської області від 28.03.2019 року за ст. 122 ч. 1 КК України до двох років позбавлення волі, у скоєнні злочину, передбаченого ст. 121 ч. 1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

19 січня 2023 року приблизно о 20.00 годині ОСОБА_4 , знаходячись у приміщенні будинку АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_6 , схопив кухонний ніж та наніс два удари ОСОБА_6 в область тулуба, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді колото-різаного поранення лівої половини грудної клітки, з локалізацією рани в лівій надключичній ділянці, що проникає в ліву плевральну порожнину із пораненням паренхіми переднього сегменту верхньої частки лівої легені, пневмотораксу зліва, міжм`язової емфіземи лівої половини грудної клітки та колото-різаного поранення правої бічної стінки на рівні 9 міжребер`я, що проникає у черевну порожнину з пораненням великого чепця та 5 сегменту печінки, які кваліфікуються із тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя.

Обвинувачений ОСОБА_4 по суті обвинувачення пояснив, що мобілізувався та проходив службу у ВЧ НОМЕР_1 , виконував обов`язки кухаря. Станом на 19.01.2023 року його підрозділ перебував у с. Жовтеньке. Під час проходження служби у нього виник конфлікт із старшим сержантом ОСОБА_7 , який продукти харчування, призначені для військовослужбовців, відносив до своєї співмешканки, через що ОСОБА_4 робив йому зауваження, але останній не реагував. Ввечері 19.01.2023 року ОСОБА_4 попрямував до співмешканки старшого сержанта, щоб поговорити, але між ними виникла сварка, після чого ОСОБА_4 пішов до будинку, де тоді проживав. Через деякий час до будинку прийшли 5 або 6 чоловік, з них пригадує ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , які зробили ОСОБА_4 зауваження через те, що він ходить по селу. Під час конфлікту ОСОБА_6 вдарив ОСОБА_4 кулаком в область лівого ока. Потім відвідувачі пішли, а ОСОБА_4 почав шукати свій телефон, але не міг його знайти. Десь за півгодини до будинку знову зайшов ОСОБА_6 та між ними продовжився конфлікт та бійка, під час якої ОСОБА_4 двічі вдарив ОСОБА_6 ножем. Потім до будинку зайшли інші військовослужбовці та розняли їх, після чого ОСОБА_4 затримали. У скоєному він розкаюється, після зміни прокурором обвинувачення вину свою повністю визнає, кваліфікацію дій не оспорює. Намагався відшкодувати потерпілому завдану шкоду, але ОСОБА_6 від грошової компенсації відмовився.

Судом за клопотанням сторін кримінального провадження допитані потерпілий, свідки, досліджені письмові докази, надані стороною обвинувачення.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що перебуває на посаді начальника військової техніки та озброєння ВЧ НОМЕР_2 . У січні 2023 року вони перебували у АДРЕСА_2 , ввечері до нього підійшов сержант ОСОБА_7 та повідомив, що якийсь військовослужбовець ходить селом зі зброєю. ОСОБА_6 разом із ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 пішли по селу, проходячи повз будинку, де мешкав ОСОБА_4 , побачили останнього у дворі, у нього в руках був автомат. Вони усі зайшли до будинку, де забрали у ОСОБА_4 зброю та боєприпаси, після чого почали розмовляти, зокрема, ОСОБА_4 вказував, що йому не надають відпустки. В ході розмови виник конфлікт, під час якого ОСОБА_6 відштовхнув ОСОБА_4 , а потім вдарив його у груди, після чого вони всі вийшли, а ОСОБА_4 лишався в будинку. За деякий час ОСОБА_6 знов повернувся до будинку, де в цей момент ОСОБА_4 сказав, що пропав його телефон та вимагав повернути. Потім ОСОБА_4 вхопив ніж на почав наносити удари потерпілому, між ними почалась бійка. За декілька хвилин інші військовослужбовці їх розняли та відібрали у ОСОБА_4 ніж, після чого викликали швидку медичну допомогу. На цей момент потерпілий не має претензій до обвинуваченого, після конфлікту ОСОБА_6 телефонувала дружина ОСОБА_4 та пропонувала грошову допомогу, але ОСОБА_6 відмовився.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що був мобілізований та проходив службу у ВЧ НОМЕР_1 . 19.01.2023 року їх підрозділ перебував у с. Жовтеньке, він разом із ОСОБА_4 мешкали в одному з будинків. Ввечері до будинку зайшов один з офіцерів, між ним та ОСОБА_4 виник конфлікт, причини якого свідок не знає, на момент конфлікту свідок перебував в іншій кімнаті, тому обставин спричинення тілесних ушкоджень не знає. Далі забігли інші військовослужбовці, тоді свідок вийшов до кімнати та побачив, що один з військовослужбовців лежить на підлозі.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні показав, що є військовослужбовцем за мобілізацією. Ввечері 19.01.2023 року він разом із іншими військовослужбовцями прийшли до будинку, де розташовувалась їдальня, та побачили ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , які бились. Коли їх розтягли, то побачили у ОСОБА_6 кров, а потім виявили поранення. У ОСОБА_4 в руці був ніж, який свідок забрав та викинув.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснив, що у січні 2023 року перебував у будинку своєї матері у с. Жовтеньке. Вечері до їх будинку забіг ОСОБА_4 , вказав, що з кимось побився, на обличчі були ушкодження. Спочатку ОСОБА_4 просив надати йому цивільний одяг, але потім вирішив добровільно здатись.

При дослідженні письмових доказів судом встановлено наступне.

В ході огляду місця події 20.01.2023 року було оглянуто домоволодіння АДРЕСА_2 , виявлено та вилучено одяг зі слідами РБК та ніж.

Ухвалою слідчого судді від 20.01.2023 року в порядку ст. 233 КПК України надано дозвіл на проведення огляду території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , здійсненого 20.01.2023 року.

В ході слідчого експерименту 17.02.2023 року ОСОБА_4 пояснив обставини конфлікту, що виник у нього з ОСОБА_6 , показав, як ОСОБА_6 наніс йому удар кулаком в обличчя, а потім ОСОБА_4 виявив зникнення телефону та автомату, а коли ОСОБА_6 повернувся до приміщення, то ОСОБА_4 з метою припинити конфлікт наніс йому удар ножем в область лівої частини грудної клітки, а потім в ході бійки продовжив наносити удари ножем в кількості не менше п`яти.

На підставі ухвал слідчого судді від 18.04.2023 року було надано тимчасовий доступ до медичних документів ОСОБА_6 , на підставі яких проведено судово-медичну експертизу.

Згідно із висновками експертів у ОСОБА_6 виявлене колото-різане поранення лівої половини грудної клітки з локалізацією рани в лівій надключичній ділянці, що проникає в ліву плевральну порожнину із пораненням паренхіми переднього сегменту верхньої частки лівої легені, пневмоторакс зліва, міжм`язова емфізема лівої половини грудної клітки; колото-різане поранення правої бічної стінки на рівні 9 міжребер`я, що проникає в черевну порожнину з пораненням великого чепця та 5 сегменту печінки, які кваліфікуються як тяжке тілесне ушкодження за ознакою небезпеки для життя. Тілесні ушкодження утворились від не менш ніж двох травматичних впливів, давність утворення не суперечить строку, вказаному в обставинах справи - 19.01.2023 року.

Характер травмуючого предмету (ніж), часткова локалізація зони травматичного впливу (ділянка тулуба) та часткова кількість (2) частково відповідають поясненням ОСОБА_4 під час слідчого експерименту.

На момент огляду 20.01.2023 року о 08.30 годині ОСОБА_4 не перебував у стані сп`яніння.

Згідно висновку експертизи від 23.01.2023 року у ОСОБА_4 виявлено синець лівої очноямкової ділянки, який кваліфікується як легке тілесне ушкодження, давність його утворення 19.01.2023 року не виключається.

Як вбачається з висновку судово-психіатричного експерта ОСОБА_4 розладів психічної діяльності не виявляв та не виявляє, у період здійснення інкримінованого йому правопорушення ознак тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не виявляв, а знаходився у стані короткочасного психічного розладу у вигляді гострої алкогольної інтоксикації. ОСОБА_4 міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, примусових заходів медичного характеру не потребує.

Інші письмові докази судом досліджені (протоколи відбору біологічних зразків, висновки судових імунологічних експертиз, висновки дактилоскопічної експертизи ножа), оцінка їх не надається у зв`язку з відсутністю у висновках експертизи чітких та недвозначних висновків за результатами проведення дослідження зразків, відсутністю інформації, яка б мала доказове значення у кримінальному провадженні.

При вирішенні питання щодо доведеності вини особи в інкримінованому злочині, суд виходить з наступного.

Так, ст. 337 КПК України визначено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Під час кримінального провадження функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган чи службову особу.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Прокурором в ході судового розгляду в порядку ст. 338 КПК України змінено обвинувачення, складено новий обвинувальний акт 12.11.2024 року. Потерпілий ОСОБА_6 не виловив наміру підтримувати обвинувачення у раніше пред`явленому обсязі, про що надав відповідну письмову заяву.

Враховуючи позицію обвинуваченого щодо визнання вини у скоєнні злочину після зміни прокурором обвинувачення, показання свідків та потерпілого, висновки експертів, які узгоджуються між собою та підтверджують обставини подій, викладені в обвинувальному акті, суд вважає, що вина ОСОБА_4 доведена сукупністю досліджених судом доказів.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, за ст. 121 ч. 1 КК України.

При дослідженні документів, які характеризують особистість ОСОБА_4 судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 з 21.04.2022 року є військовослужбовцем за мобілізацією, займав посаду кухаря господарчого відділення взводу забезпечення ремонтно-відновлювального батальйону ВЧ НОМЕР_1 , за місцем служби характеризується посередньо.

При цьому суд враховує, що у скоєному ОСОБА_4 вину визнав, щиро покаявся та вибачився перед потерпілим, який претензій до обвинуваченого не мав, намагався компенсувати потерпілому спричинену моральну шкоду, від чого потерпілий відмовився добровільно.

До обставин, які пом`якшують покарання, суд відносить визнання вини у скоєнні злочину та щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

При призначенні покарання суд враховує положення ст. 50 КК України, яка вказує, що метою покарання є кара, виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів.

Враховуючи відомості про ОСОБА_4 , який має стійкі соціальні зв`язки (одружений), має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є військовослужбовцем за мобілізацією та висловив бажання продовжувати військову службу, водночас раніше вже засуджувався за скоєння злочину проти здоров?я особи, суд вважає можливим призначити обвинуваченому мінімальний строк покарання, передбачений санкцією статті.

Судом також вирішується питання щодо стягнення витрат на залучення експертів, а також доля речових доказів.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 369, 373, 374 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 121 ч. 1 КК України, та призначити покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

До строку покарання у відповідності до ст. 72 КК України зарахувати строк попереднього ув?язнення з 19.01.2023 року по 08.12.2024 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з дня набрання вироком суду законної сили.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта в сумі 956 гривень (дев`ятсот п`ятдесят шість гривень).

Скасувати арешт кофти, футболки, куртки, ножа, куртки та штанів камуфльованих зеленого кольору, накладений ухвалами слідчого судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 23.01.2023 року.

Речові докази: кофту, футболку, куртку, ніж, змиви, куртку та штани камуфльовані зеленого кольору, передані на зберігання до ВП № 2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, знищити.

Копію вироку учасники провадження мають право отримати в суді негайно після його проголошення. Учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, копію вироку надіслати не пізніше наступного дня після ухвалення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, та може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1