Справа № 461/9635/24
Провадження № 1-кс/461/2062/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.04.2025 року. м. Львів.

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові клопотання старшого слідчого Відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості Слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області капітана поліції ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у межах кримінального провадження № 0001184 від 26.11.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 369, ч. 3 ст. 332 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Старший слідчий Відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості Слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області капітан поліції ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0001184 від 26.11.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 369, ч. 3 ст. 332 КК України, про обрання підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Клопотання мотивує тим, що Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001184 від 26.11.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 369, ч. 3 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 05.12.2024 приблизно о 09.30 год. ОСОБА_7 перебуваючи у злочинній змові з ОСОБА_4 , з метою реалізації спільного злочинного умислу, спрямованого на незаконне переправлення ОСОБА_8 через державний кордон України та отримання від нього грошових коштів за зазначені незаконні дії, прибули спільно з останнім на автомобілі марки «Haval H6» з номерним знаком НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_4 , неподалік міжнародного пункту пропуску «Краківець-Корчова», що розташований в с. Краковець Яворівського району Львівської області, після чого ОСОБА_7 вийшла з автомобіля та залишилась очікувати неподалік, а ОСОБА_4 повіз ОСОБА_8 в пункт прикордонного контролю де згідно домовленості мав фізично незаконно перевезти останнього через державний кордон України, після чого на території Республіки Польща отримати від нього грошові кошти в загальній сумі 10 000 доларів США, з яких 600, 00 доларів США для себе, 2400, 00 доларів США для ОСОБА_7 та 7000, 00 доларів США для ОСОБА_9 .

Цього ж дня, о 09.55 год. коли ОСОБА_4 та ОСОБА_8 прибули в пункт прикордонного контролю та надали для огляду працівнику ДПС ОСОБА_10 свої документи то ОСОБА_4 з метою забезпечення безперешкодного перевезення ОСОБА_8 через державний кордон України повідомив, що вони від «Тетяни», а ОСОБА_8 на запитання ОСОБА_10 щодо підстав його виїзду не міг нічого пояснити та повідомив, що всі запитання до ОСОБА_4 оскільки він обізнаний у домовленості щодо перетину ним кордону.

Після цього, 05.12.2024 о 10.30 год. ОСОБА_10 на виконання вказівок ОСОБА_7 , залишив ОСОБА_8 та ОСОБА_4 очікувати у пункті пропуску, а сам прибув на АЗС «ОККО», що на вул. М. Вербицького, 68 в с. Краковець Яворівського району Львівської області, де ОСОБА_7 повідомила, що грошові кошти зберігаються у ОСОБА_4 в автомобілі і після успішного переправлення ОСОБА_8 через державний кордон України у Республіку Польща, він повернеться і вони розрахуються за його сприяння у безперешкодному пропуску останнього без законних на те підстав та відповідних документів, однак ОСОБА_10 відмовився пропустити вищевказану особу через кордон.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_7 зателефонувала ОСОБА_4 і дала вказівку принести грошові кошти отримані від ОСОБА_8 за незаконне переправлення його через державний кордон України. На виконання вказівки ОСОБА_7 , ОСОБА_4 взяв зазначені грошові кошти і вийшов з пункту прикордонного контролю до в`їзду на територію входу до пункту пропуску де передав ОСОБА_7 конверт білого кольору із вмістом грошових коштів в сумі 9400 доларів, попередньо відрахувавши для себе 600 доларів США, як оплату за фізичне перевезення ОСОБА_8 через кордон.

В свою чергу, ОСОБА_7 після отримання від ОСОБА_4 конверту із грошовими коштами зайшла у приміщення АЗС «ОККО», що на вул. М. Вербицького, 68 в с. Краковець Яворівського району Львівської області де в кімнаті туалету відрахувала для себе частину грошових коштів в сумі 2400 доларів США, після чого повернулася до ОСОБА_10 та розуміючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій і бажаючи їх настання, усвідомлюючи, що ОСОБА_10 є службовою особою, з метою незаконного переправлення ОСОБА_8 через державний кордон України, надала йому неправомірну вигоду в сумі 7000 доларів США, після чого злочинну діяльність вище зазначених осіб було припинено, а ОСОБА_8 повернуто на територію України.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється в сприянні незаконного переправлення особи через державний кордон України шляхом надання засобів, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

02.04.2025 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомлено про підозру в сприянні незаконного переправлення особи через державний кордон України шляхом надання засобів, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: заявою ОСОБА_10 ; матеріалами виконання доручень оперативними працівниками; протоколами допитів та додаткових допитів свідка ОСОБА_10 ; протоколами негласних слідчих (розшукових) дій; протоколом затримання ОСОБА_7 ; протоколом огляду місця події та речей; протоколом огляду речей і документів мобільного телефону ОСОБА_7 ; протоколом допиту підозрюваної ОСОБА_7 ; рішенням про відмову в перетині державного кордону України; іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Слідчий вважає, що з метою забезпечення виконання ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, як підозрюваного, щодо нього необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Оцінюючи обставини, передбачені ст. 178 КПК України, сторона обвинувачення дійшла до висновків, що: наявні докази вчинення підозрюваним інкримінованого йому кримінального правопорушення є вагомими та допустимими, отриманими у встановленому КПК України порядку; у разі визнання ОСОБА_4 винним у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення останньому загрожує покарання у виді позбавленням волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна; вік та стан здоров`я підозрюваного дозволяє застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Оцінюючи особу підозрюваного ОСОБА_4 та вчиненого ним кримінального правопорушення, досудове слідство приходить до переконання в наявності передбачених ст. 177 КПК України ризиків невиконанням останнім процесуальних обов`язків, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Згідно з ст. 183 КПК України, заборон для застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою немає.

З урахуванням викладених ризиків та особи підозрюваного, обставин вчинення та суспільної небезпеки кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 орган досудового розслідування приходить до висновку про необхідність застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи не в силі запобігти вказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України, орган досудового розслідування вважає, що також необхідно визначити розмір застави для підозрюваного ОСОБА_4 достатній для забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених КПК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на даний час становить від 60 560, 00 гривень до 242 240, 00 гривень.

Однак, у відповідності до ч. 5 ст. 182 КПК України, у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення з корисливим мотивом, дане кримінальне правопорушення вчинено ним за попередньою змовою групою осіб, а також співучасники кримінального правопорушення отримали від ОСОБА_8 грошові кошти в загальному розмірі 10 000, 00 доларів США за його незаконне переправлення через державний кордон України, що станом на 05.12.2024 згідно курсу НБУ становить 416 628, 00 гривень. Внаслідок вказаних дій ним планувалося незаконно переправити через державний кордон України особу чоловічої статі, який підлягав призову на військову службу під час дії правового режиму «Воєнний стан», що є суспільно резонансним діянням.

З врахуванням наведених обставин та відомостей, враховуючи майновий стан підозрюваного, корисливий мотив вчинення кримінального правопорушення, тяжкість кримінального правопорушення вчиненого ОСОБА_4 , суми незаконно отриманих грошових коштів в ході злочинної діяльності, покарання, яке понесе останній у разі визнання його винним, а також наявність 3 групи інвалідності, що надає право перетнути державний кордон України від час дії воєнного стану з метою уникнення кримінально ї відповідальності, орган досудового розслідування вважає, що застава у зазначених межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб не здатна забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків, а тому йому необхідно застосувати заставу у розмірі 135 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 408 780 гривень, що буде достатнім для виконання процесуальних обов`язків підозрюваним і досягнення завдань кримінального провадження, а також дасть можливість запобігти виїзду за кордон України підозрюваного з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Враховуючи викладене, в органу досудового розслідування є всі достатні та обґрунтовані підстави вважати, що будь-який інший запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 , а тому слідчий просить клопотання задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні просить задовольнити подане клопотання, покликаючись на наявність обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Підозрюваний та його захисник під час розгляду клопотання проти задоволення клопотання слідчого заперечили. Захисник вважає, що ризики передбачені ст. 177 КПК України відсутні. Вважають, що підозра є безпідставною там необґрунтованою. Також, зазначає, що визначений у клопотанні слідчого розмір застави є непідсильним для підозрюваного. Просять відмовити в задоволенні клопотання. В разі якщо суд прийде до висновку щодо задоволення поданого клопотання, просить зменшити розмір застави.

Заслухавши думку прокурора на підтримання внесеного клопотання, заслухавши думку захисника та підозрюваного, вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Поняття "обґрунтована підозра" визначена в рішенні Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", відповідно до якої цей термін означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення Мета затримання для допиту полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання (рішення у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1994 року).

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: заявою ОСОБА_10 ; матеріалами виконання доручень оперативними працівниками; протоколами допитів та додаткових допитів свідка ОСОБА_10 ; протоколами негласних слідчих (розшукових) дій; протоколом затримання ОСОБА_7 ; протоколом огляду місця події та речей; протоколом огляду речей і документів мобільного телефону ОСОБА_7 ; протоколом допиту підозрюваної ОСОБА_7 ; рішенням про відмову в перетині державного кордону України; іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності даних обставин, повинен враховувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно з пунктами 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Заслухавши думку прокурора та слідчого щодо поданого клопотання, пояснення підозрюваного та думку його захисника, враховуючи особу ОСОБА_4 , який має міцні соціальні зв`язки, має на утримані малолітнього сина, не притягувався ніколи до кримінальної відповідальності, який обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, санкція статті якого передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна, суд вважає, що у випадку обрання м`якого запобіжного заходу підозрюваний ОСОБА_4 може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, у зв`язку з чим запобігання ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України, шляхом обрання більш м`якого запобіжного заходу не є можливим, а тому приходжу до висновку про необхідність обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Між тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

В рішенні ЄСПЛ «Мангурас проти Іспанії» від 28.09.2010, Європейський суд з прав людини зазначив, що «суд вважав, що при тлумаченні вимог п.3 ст.5 Конвенції повинні враховуватись сучасні реалії. Як вимагається більш високий рівень стандартів в області захисту прав людини, так відповідно і неминуче вимагається більша жорсткість при оцінці правопорушень, вчинених стосовно основних цінностей демократичного суспільства. Враховуючи виключний характер справи, не дивно, що судові органи співвіднесли суму застави з рівнем можливої відповідальності для гарантії того, щоб винні особи не намагались уникнути правосуддя і не порушували запобіжний захід. Не було ніякої впевненості в тому, що розмір застави, застосований тільки з врахуванням майнового стану заявника, буде достатнім для забезпечення його явки в суд».

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, визначити підозрюваному заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242240, 00 гривень, оскільки саме така застава достатня для того, щоб забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього законом обов`язків. При визначенні застави суд врахує також розмір доходів підозрюваного та його майновий стан загалом.

Такий розмір застави є відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у підозрюваного бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

На підставі ч.3 ст.183 КПК України, вважаю необхідним визначити, передбачені ст.194 КПК України, обов`язки підозрюваного у випадку внесення ним або іншою фізичною чи юридичною особою (заставодавцем) визначеної цією ухвалою застави.

Керуючись ст.ст. 184, 193, 197, 199, 372, 376, 395 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити частково.

Обрати підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід - тримання під вартою в Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№ 19)» строком на 60 днів - до 01.06.2025 року включно.

Визначити заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб 242240, 00 гривень.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 право внести або забезпечити внесення іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) застави у будь-який момент з часу винесення ухвали на депозитний рахунок суду IBAN: UA0000757 Банк одержувача: Державна казначейська служба України, м. Київ, , одержувач ТУ ДСА в Львівській області.

Внесення застави, визначеної слідчим суддею про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, є підставою для звільнення особи з-під варти.

Встановити підозрюваному ОСОБА_4 у випадку внесення застави, наступні обов`язки строком на 60 днів з моменту внесення такої:

?прибувати до слідчого, прокурора в провадженні якого перебуватиме дане кримінальне провадження, слідчого судді або суду за першим викликом;

?не відлучатися з міста Львова без дозволу слідчого, прокурора або суду;

?повідомляти слідчого, прокурора в провадженні якого перебуватиме дане кримінальне провадження, слідчого суддю або суд про зміну свого місця проживання;

?здати на зберігання до Головного управління ДМС у Львівській області, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Січових Стрільців, 11 свій паспорт (паспорти) громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

?не спілкуватись із підозрюваною ОСОБА_7 та свідками ОСОБА_10 , ОСОБА_8 .

Роз`яснити підозрюваному, що у випадку невиконання зазначених обов`язків та в подальшому розгляду питання про застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на підставі п. 3 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя матиме право не визначати розмір застави.

Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого Відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості Слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області капітана поліції ОСОБА_6 .

Повний текст ухвали проголошено 07.04.2025 року о 16:10 год.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою протягом п`яти днів з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_11