Номер провадження: 11-кп/813/779/25
Справа № 501/2672/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.02.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

потерпілої ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 11 липня 2024 року відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Чорноморськ Одеської області, громадянина України, освіта середня-спеціальна, не одруженого, не працюючого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не маючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого вироком Іллічівського міського суду Одеської області від 16 березня 2023 року за ч. 4 ст. 185 КК України,

про направлення для відбування покарання, призначеного вироком Іллічівського міського суду Одеської області від 16.03.2023, яким його засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 5 років, -

установив

Зміст оскарженого судового рішення.

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 11 липня 2024 рокузадоволено подання Одеського РВ №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області та направлено ОСОБА_7 для відбування покарання, призначеного вироком Іллічівського міського суду Одеської області від 16.03.2023, яким його засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 5 років.

З набранням ухвалою законної сили ОСОБА_7 визначено затримати та направити для відбування призначеного судом покарання.

Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, які їх подали.

Не погодившись із зазначеною ухвалою суду, захисник засудженого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу скасувати.

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що судом не враховано, що засуджений мешкає із матір`ю похилого віку, яка потребує догляду.

ОСОБА_7 бажає працевлаштуватись офіційно, проте з дня взяття його на облік центром зайнятості, йому не було запропоновано жодної вакансії.

Засуджений повністю виконав покладені на нього вироком суду обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Разом з тим, засуджений ОСОБА_7 не може працевлаштуватись у зв`язку з тим, що співробітник ТЦК відібрав у нього військовий квиток та ОСОБА_7 звернувся із заявою за вказаним фактом до ВП №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області.

Позиції учасників апеляційного розгляду

Засуджений ОСОБА_7 , захисник ОСОБА_8 та потерпіла ОСОБА_9 підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_6 заперечувала проти задоволення апеляційної скарги і просила оскаржену ухвалу залишити без змін.

Мотиви апеляційного суду

Частина 1 ст.404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно із вимогами ч.1 ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до положень п.8 ч.1 ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст.539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком суду.

На підставі аналізу матеріалів провадження вбачається, що вироком Іллічівського міського суду Одеської області від 16.03.2023 року ОСОБА_7 засуджений за ч. 4 ст. 185 КК України та йому призначене покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням строком на три роки. В силу ст. 76 КК України покладено обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу); виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Під час апеляційного розгляду справи встановлено, що вищезгаданий вирок Іллічівського міського суду Одеської області від 16.03.2023 року надійшов на виконання до Одеського РВ №2 філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області 26.12.2019 року.

Згідно ч. 2 ст. 78 КК України, суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК, або систематичного вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

При розгляді питання про скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням суддя зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Відповідно до ч. 2 ст. 75 КК України у випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом.

Застосування до засудженого звільнення від відбування покарання з випробуванням Кримінальний кодекс пов`язує із здійсненням контролю за поведінкою такого засудженого з метою встановлення факту його виправлення. Зміст контролю полягає у встановленні того, чи належно засуджений виконує покладені на нього обов`язки.

За змістом ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Згідно положень ч. 4 ст. 166 КВК України, письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені.

Згідно із п. 6 глави 1 розділу ІХ Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 272/5 від 29.01.20219 (далі - Порядок), звільненому від відбування покарання з випробуванням, на якого покладено обов`язок працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду, уповноважений орган з питань пробації у день ознайомлення з порядком здійснення нагляду видає направлення до центру зайнятості державної служби зайнятості, якщо до цього часу засуджений самостійно не працевлаштувався (що підтверджено довідкою з місця роботи). Засудженому надається 10 днів для звернення за направленням уповноваженого органу з питань пробації до центру зайнятості для реєстрації як безробітного. Якщо звільнений від відбування покарання з випробуванням у встановлений строк без поважної причини не з`явився до центру зайнятості та самостійно не працевлаштувався, уповноважений орган з питань пробації відбирає у засудженого письмове пояснення про причини ухилення від виконання обов`язку, застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання та надає ще 10 днів для звернення до центру зайнятості. Протягом перебування звільненого від відбування покарання з випробуванням на обліку центру зайнятості уповноважений орган з питань пробації запитує інформацію про запропоновані посади та причини відмови від неї засудженої особи. У разі відмови засудженого від запропонованої підходящої роботи без поважних причин уповноважений орган з питань пробації відбирає у нього письмове пояснення та застосовує письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. Після працевлаштування звільнений від покарання з випробуванням повинен надати до уповноваженого органу з питань пробації довідку з місця роботи.

Місцевий суд прийшов до висновку, що подання підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_7 не виконує обов`язку працевлаштуватися, покладений на нього судом при ухваленні вироку і призначенні покарання із звільненням від його відбування з випробуванням, на підставі ч. 2 ст. 78 КК України він підлягає направленню для відбування призначеного покарання.

Апеляційний суд звертає увагу, що у кожному конкретному випадку суд повинен з`ясувати причини невиконання покладених судом на засудженого обов`язків. Обов`язок у виді працевлаштуватися, покладений судом у вироку, є додатковим обов`язком відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України.

На час розгляду справи в апеляційному суді було встановлено, що засуджений ОСОБА_7 не має змоги офіційно працевлаштуватись з огляду на те, що співробітник ТЦК відібрав у нього військовий квиток та ОСОБА_7 звернувся із заявою за вказаним фактом до ВП №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області.

Так, до апеляційної скарги долучено заяву ОСОБА_7 , відповідно до якої він просить вжити заходів стосовно посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_2 , які не повертають йому військовий квиток (т.1 а.с.34).

Дану ситуацію апеляційний суд оцінює з точки зору ч. 2 ст. 50 КК України як можливість надати шанс ОСОБА_7 на виправлення без ізоляції від суспільства. Тим більше, що інші обв`язки, покладені судом на засудженого, він виконує. Тобто, головним чинником при ухваленні рішення апеляційним судом, є не формальне порушення, якого припустився, але потім виправив засуджений, а інтереси суспільства, яке зацікавлене в тому, щоб його громадяни, які припустились порушень закону, виправлялись і здійснювали це виправлення свідомо, самостійно, без позбавлення волі.

Колегія суддів апеляційного суду наголошує, що судочинство у відповідності до ст. 22 КПК України ведеться на засадах змагальності, що передбачає самостійне обстоювання сторонами кримінального провадження своїх правових позицій, прав і законних інтересів.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу повністю чи частково та ухвалити нову ухвалу.

Отже, враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга засудженого ОСОБА_7 підлягає задоволенню, а ухвала Іллічівського міського суду Одеської області від 11 липня 2024 року про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого ОСОБА_7 для відбування призначеного покарання скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 404, 407, 409, 419, 537-539 КПК України, апеляційний суд,

ухвалив

Апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 11 липня 2024 року відносно засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про направлення його для відбування покарання за вироком Іллічівського міського суду Одеської області від 16.03.2023, яким його засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 5 років, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні подання Одеського РВ №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області про направлення ОСОБА_7 для відбування покарання, призначеного вироком Іллічівського міського суду Одеської області від 16.03.2023 року, яким його засуджено за ч.4 ст.185 КК України відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4