ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/876/25 Справа № 210/6854/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2025 року м.Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000497 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 листопада 2024 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шевченкове Апостолівського району Дніпропетровської області, громадянина України, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

засуджено за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст.358, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850,00 гривень, -

ВСТАНОВИЛА:

Згідно вироку суду першої інстанції, в серпні 2021 року у ОСОБА_7 виник умисел на придбання підробленого документу, а саме посвідчення тракториста-машиніста.

Далі, ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем свого мешкання, у невстановлений дізнанням місці та час, реалізуючи свій протиправний умисел, у невстановленої досудовим розслідуванням особи замовив за грошову винагороду офіційний документ посвідчення тракториста-машиніста з метою подальшого його використання для підтвердження права керування транспортним засобом.

В подальшому, в невстановлений досудовим розслідуванням час, діючи умисно, достовірно знаючи, що не проходить встановлену законом процедуру для отримання посвідчення тракториста-машиніста, усвідомлюючи, що порушує порядок видачі посвідчення тракториста-машиніста на право керування транспортними засобами відповідної категорії, реалізуючи свій протиправний умисел на пособництво в підробленні посвідчення, який видається установою, яка має право видавати такі документи, і який надає права, знайшов в мережі «Інтернет» оголошення про продаж підроблених посвідчень тракториста-машиніста та замовив за грошові кошти в розмірі 5 000 грн підроблене посвідчення тракториста-машиніста на своє ім`я. Під час спілкування через соціальну мережу «Facebook» з невстановленою досудовим розслідуванням особою (автором оголошення) ОСОБА_7 надав свій фотознімок, копію паспорту громадянина України, ідентифікаційний код та зразок особистого підпису для подальшого їх внесення до посвідчення тракториста-машиніста, тобто надав підроблювачу засоби вчинення кримінального правопорушення, тим самим сприяв у виготовлені завідомого підробленого документу.

В подальшому, в невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 16.08.2021 р., у відділенні ТОВ «Нова пошта» № 20 за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, мкр. Сонячний, буд. 60/5, ОСОБА_7 отримав поштову посилку від невстановленої дізнанням особи з виготовленим на його замовлення посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 , заповненого на ім`я « ОСОБА_7 », ІНФОРМАЦІЯ_1 , який не відповідає за способами друку та спеціальними елементами захисту аналогічним бланкам посвідчень водія, що перебуваюсь в офіційному обігу на території України.

Тим самим, ОСОБА_7 сприяв у підробленні посвідчення, який видається установою, яка має право видавати такі документи, і який надає право керування транспортними засобами відповідної категорії, з метою подальшого його використання.

Крім того, 16 листопада 2024 року приблизно о 16 годині 52 хвилині ОСОБА_7 , рухаючись за кермом навантажувача фронтального SDLGL 958F по проїзній частині (автодорозі) поруч з контрольно пропускним пунктом №2 ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» в Металургійному районі міста Кривого Рогу, був зупинений працівниками відділу реагування патрульної поліції Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області на підставі ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», після чого, діючи умисно, достеменно знаючи, що посвідчення тракториста машиніста серії НОМЕР_1 є завідомо підробленим документом, з метою приховування достовірних відомостей щодо відсутності у нього справжнього посвідчення тракториста - машиніста, пред`явив працівникам поліції зазначений завідомо підроблений документ - посвідчення тракториста машиніста серії НОМЕР_1 , заповненого на ім`я « ОСОБА_7 », ІНФОРМАЦІЯ_1 , бланк якого не відповідає за способом друку та спеціальними елементами захисту аналогічним бланкам посвідчень тракториста - машиніста, що знаходяться в офіційному обігу на території України.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду першої інстанції змінити у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність при призначенні покарання обвинуваченому. Зазначає, що на час ухвалення вироку закінчились строки давності притягнення ОСОБА_7 до відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, отже відповідно до ч. 5 ст. 74 КК України він може бути звільнений від покарання на підставах, передбачених ст. 49 цього Кодексу. Вважає, що у зв`язку зі звільненням від покарання є підстави для виключення з вироку суду посилання на ч. 1 ст. 70 КК України, яка застосовується при призначенні покарання за сукупністю кримінальних правопорушень. Просить суд звільнити ОСОБА_7 від призначеного покарання за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу в дохід держави у розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 510 грн., на підставі п.1 ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України у зв`язку із закінченням строків давності. Виключити з мотивувальної та резолютивної частин вироку рішення про призначення ОСОБА_7 покарання на підставі ч. 1 ст. 70 КК України. Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч. 4 ст. 358 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн. В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Заслухавши доповідача, думку учасників процесу, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, судова колегія доходить наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим кодексом.

На підставі ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі прокурор ставить питання про звільнення ОСОБА_7 від призначеного покарання за ч. 5 ст. 27 ч 1. ст. 358 КК України у виді штрафу в дохід держави у розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 510 грн., на підставі п.1 ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Колегія суддів не може погодитись з такою позицією прокурора, оскільки вона не узгоджується з процесуальним законом і суперечить сталій судовій практиці, зокрема позиції, викладеною в постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 06 грудня 2021 року у справі № 521/8873/18.

Звільнення від кримінальної відповідальності це відмова держави в особі відповідного суду від офіційного осуду, призначення покарання та визнання судимою особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у випадках, передбачених КК та у порядку, встановленому КПК.

Застосування інституту давності обумовлене зменшенням суспільної небезпечності кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила внаслідок спливу певного проміжку часу.

Строк давності це передбачений ст. 49 КК певний проміжок часу з дня вчинення кримінального правопорушення, що визначено в обвинувальному акті та встановлено судом, і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою для звільнення особи, котра вчинила кримінальне правопорушення, від кримінальної відповідальності.

Чинна ч. 1 ст. 49 КК передбачає, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 1) два роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 2) три роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; 3) п`ять років у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини; 4) десять років у разі вчинення тяжкого злочину; 5) п`ятнадцять років у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Вказаною нормою встановлено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення відповідно до класифікації, визначеної приписами ст. 12 КК, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення; правила обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення і переривання.

Особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули зазначені у ч. 1 ст. 49 КК диференційовані строки давності за умови, що протягом вказаних строків особа не вчинила нового злочину, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років (перебіг давності не перерваний); особа не ухилялася від досудового слідства або суду (перебіг давності не зупинявся); законом не встановлено заборону щодо застосування давності до вчиненого особою злочину.

Особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 3 ст. 285, ч.ч. 1, 4 ст. 286, ч. 3 ст. 288 КПК суди першої та апеляційної інстанцій мають обов`язок відповідно роз`яснити особі, яка притягується до кримінальної відповідальності, те, що на момент судового розгляду чи апеляційного перегляду закінчились строки давності притягнення цієї особи до кримінальної відповідальності, що є правовою підставою, передбаченою ст. 49 КК, для звільнення особи від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому КПК, і таке звільнення є підставою для закриття кримінального провадження за п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК, а також право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави та наслідки такого заперечення.

Не роз`яснення судом першої чи апеляційної інстанцій усупереч ст. 285 КПК зазначених обставин є порушенням вимог кримінального процесуального закону, що потягне неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Частина 4 ст. 286 КПК визначає, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 284 КПК передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду в разі настання обставин, передбачених пунктами 1-4 ч. 1 ст. 49 КК, за наявності згоди такої особи на звільнення на підставі спливу строків давності. Перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду.

Пункт 2 ч.1 ст. 49 КК, зокрема, передбачає, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання у виді обмеження, минуло 3 роки.

Відповідно до ст. 417 КПК суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені ст. 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

Як убачається з обвинувального акту, за ч.5 ст.27 ч.1 ст.358 КК України за ознаками пособництво у підробленні посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи, і яка надає права, з метою використання його іншою особою ОСОБА_7 вчинив у серпні 2021 року, тобто на час ухвалення вироку судом першої інстанції (27 листопада 2024 року) закінчилися строки давності притягнення до кримінальної відповідальності за інкриміновані дії, а саме 16 серпня 2024 року

Кримінальне правопорушення, визначене ч. 5 ст. 27 ч.1 ст. 358 КК України, на час його вчинення передбачало покарання у виді штрафу до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або пробаційним наглядом на строк до двох років, або обмеженням волі на той самий строк.

Відповідно до ст. 12 КК вказане кримінальне правопорушення відноситься до кримінальних проступків, оскільки передбачає покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Водночас матеріали кримінального провадження не містять даних, що ОСОБА_7 переховувався від слідства або суду.

При цьому, апеляційним судом встановлено, що строки давності притягнення особи до відповідальності за вчинення цього злочину спливли.

Судом апеляційної інстанції роз`яснені обвинуваченому правові підстави звільнення від кримінальної відповідальності за статтею 49 КК України і обвинувачений погоджується з такими підставами закриття.

Враховуючи вищезазначене, маючи усвідомлену згоду обвинуваченого на звільнення від кримінальної відповідальності, висловлену в судовому засіданні, на підставі положень ст. 417 КПК колегія суддів доходить висновку про скасування вироку суду першої інстанції у зазначеній частині та звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, встановлених ст. 49 КК, та закриття кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 412 КПК судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо за наявності підстав для закриття судом кримінального провадження його не було закрито.

За таких обставин колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а вирок суду в частині засудження ОСОБА_7 за ч.5 ст.27 ч.1 ст.358 КК скасуванню у зазначеній частині та звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, встановлених ст. 49 КК, та закриття кримінального провадження в цій частині на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 284, 404, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Вирок Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 листопада 2024 року стосовно ОСОБА_7 в частині засудження за ч. 5 ст.27 ч 1. ст. 358 КК України у кримінальному провадженні за № 0000497 від 17.11.2024 року скасувати.

Звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.27 ч 1. ст. 358 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за вирокомДзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 листопада 2024 року за ч. 4 ст. 358 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Виключити з резолютивної частини вироку посилання на застосуванням положень ч. 1 ст. 70 КК України.

В іншій частині вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді: