Справа №127/7225/25
Провадження №1-в/127/94/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника КНП «Вінницька міська клінічна лікарня № 1» ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

особи, стосовно якої розглядається заява, - ОСОБА_6 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду № 12 заяву директора КНП «Вінницька міська клінічна лікарня № 1» ОСОБА_7 про продовження ОСОБА_6 застосування примусових заходів медичного характеру у виді амбулаторної психіатричної допомоги,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла заява директора КНП «Вінницька міська клінічна лікарня № 1» ОСОБА_7 про продовження ОСОБА_6 застосування примусових заходів медичного характеру у виді амбулаторної психіатричної допомоги.

Заява мотивована тим, що за результатом огляду ОСОБА_6 комісія лікарів дійшла висновку, що останній за своїм психічним станом у теперішній час не має достатньо сформованої критичної оцінки вчиненим діям, а також відсутня стійка установа на подальший тривалий прийом антипсихотичної терапії.

Лікар у судовому засіданні повідомив, що за результатом лікування та спостереження ОСОБА_6 він вважав за доцільне припинити останньому застосування примусових заходів медичного характеру. Проте після обстеження пацієнта комісією лікарів було встановлено необхідність продовжити ОСОБА_6 амбулаторне лікування.

Представник заявника у судовому засіданні заяву підтримав та просив її задовольнити.

Прокурор вважав, що заява підлягає задоволенню.

Захисник ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_5 , здійснивши посилання на висновок комісії лікарів та позицію свого підзахисного, не заперечував проти задоволення заяви.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали заяви, суд дійшов до такого висновку.

Пунктом 7 частини першої статті 537 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) регламентовано, що під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання, зокрема, про застосування до засуджених примусового лікування та його припинення.

Зі змісту пункту 1 частини другої статті 539 КПК випливає, що у разі необхідності вирішення питання про застосування до засуджених примусового лікування та його припинення відповідне клопотання (подання) подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання.

Згідно з частиною першою статті 514 КПК продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється на підставі ухвали суду, в межах територіальної юрисдикції якого застосовується цей захід чи відбувається лікування.

Відповідно до частини першої статті 95 Кримінального кодексу України (далі - КК) продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), який надає особі психіатричну допомогу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Частиною другою зазначеної статті визначено, що особи, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру, підлягають огляду комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою про припинення або про зміну застосування такого заходу. У разі відсутності підстав для припинення або зміни застосування примусового заходу медичного характеру представник закладу з надання психіатричної допомоги (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, направляє до суду заяву, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження застосування примусового заходу медичного характеру. У разі необхідності продовження застосування примусового заходу медичного характеру понад 6 місяців представник закладу з надання психіатричної допомоги (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, повинен направити до суду за місцем знаходження закладу з надання психіатричної допомоги заяву про продовження застосування примусового заходу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження надання особі такої психіатричної допомоги. В подальшому продовження застосовування примусового заходу медичного характеру проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців.

З матеріалів заяви випливає, що ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 01.08.2024 ОСОБА_6 було змінене застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації у заклад з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом на виписку за місцем проживання для подальшого амбулаторного примусового лікування.

До заяви про продовження ОСОБА_6 застосування примусових заходів медичного характеру долучений висновок комісії лікарів-психіатрів від 24.02.2025 № 11. Зі змісту вказаного висновку випливає, що ОСОБА_6 за своїм психічним станом у теперішній час не має достатньо сформованої критичної оцінки вчиненим діям, а також відсутня стійка установа на подальший тривалий прийом антипсихотичної терапії.

З огляду на викладене, суд враховує, що згідно з висновком комісії лікарів-психіатрів ОСОБА_6 на цей час потребує амбулаторної психіатричної допомоги, а тому суд вважає за доцільне заяву задовольнити та продовжити останньому застосування примусових заходів медичного характеру у виді амбулаторної психіатричної допомоги.

Керуючись статтями 371, 512, 514 КПК, суд

УХВАЛИВ:

Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосування примусових заходів медичного характеру у виді амбулаторної психіатричної допомоги строком на 6 (шість) місяців.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: