Справа № 645/5306/24
Провадження № 1-кп/645/207/25
В И Р О К
06 лютого 2025 року м. Харків
Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
За участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 ,
Обвинуваченої - ОСОБА_4
Захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_5 .
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України,
На підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в України» від 24 лютого 2022 року №64/2022 в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який триває.
Надалі, із викраденим майном ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зникла, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинила потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 4400 гривень 00 копійок.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена беззаперечно визнала себе винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України та дала суду правдиві показання про обставини вчинення нею злочину, як зазначено в цьому вироку. Також вказала, що у повному обсязі відшкодувала заподіяну шкоду. У скоєному щиросердно розкаюється, просить суворо не карати, враховати її ставлення до скоєного, повне визнання провини, відшкодування шкоди та наявність у неї хронічного захворювання, а саме розсіяного склерозу.
Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та місце слухання справи належним чином. Надав суду заяву, з якої вбачається, що він просить слухати справу за його відсутності, не заперечує проти розгляду провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України. Цивільний позов не заявляв.
На підставі ст. 349 ч. 3 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, так як проти цього не заперечували учасники судового провадження. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють зазначені особи зміст обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції. Учасникам процесу роз`яснено, що у такому випадку сторони будуть позбавлені права оскаржувати дані обставини в апеляційному порядку.
Дії обвинуваченої ОСОБА_4 , суд кваліфікує за ч.4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.
Вину обвинуваченої в скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст.185 КК України суд вважає доведеною.
Згідно ст. 66 КК України, обставини, що пом`якшують покарання, суд вважає повне визнання вини та щире каяття.
Обставини, які обтяжують покарання, передбачені ст. 67 КК України судом не встановлено.
Вивченням в ході судового розгляду даних особи обвинуваченої встановлено, що вона раніше не судима, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває. Згідно довідки лікаря-невропатолога ОСОБА_4 отримала консультацію у відділенні нейроінфекцій та розсіяного склерозу, діагноз: розсіяний склероз, дебют захворювання, неактивна фаза у вигляді мозжечково-атактичного синдрому, стволових, чутливих порушень.
Стороною захисту надана квитанція на переказ готівки № 16930688 від 09.09.2024 року про переказ ОСОБА_4 на ім`я ОСОБА_6 суми у розмірі 4400 грн, що свідчить про відшкодування шкоди обвинуваченою у повному обсязі.
Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року „Про практику призначення судами кримінального покарання" з послідуючими її змінами, суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.
Судом, враховуються вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.
При призначенні покарання суд виходить з положень ст. 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, який, за змістом ст. 12 КК України, є тяжким злочином, наслідки вчиненого кримінального правопорушення, наявність обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, особу обвинуваченої, а також вимоги ст. 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженої, а також попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, суд приходить до висновку про можливість її виправлення без відбування покарання у вигляді позбавлення волі і вважає за можливе, застосувавши ст. 75 КК України, звільнити обвинувачену від відбування покарання з випробуванням з покладанням на неї обов`язків згідно зі ст. 76 КК України, що відповідатиме тяжкості злочину та особі обвинуваченої, буде необхідним для виправлення останньої та попередження вчинення нових злочинів. Підстав для застосування ст. 69 КК України суд не вбачає.
У зв`язку зі звільненням від відбування покарання з випробуванням покласти на ОСОБА_4 , обов`язки передбачені п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.
Цивільний позов не заявлено.
Речові докази відсутні.
Запобіжний захід не обирався.
Згідно положень ст.124 КПК України на користь держави в особі Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України з обвинуваченого підлягають стягненню витрати за проведення судових експертиз.
Керуючись ст.ст. 349, 370, 371, 373, 374, 376,395 КПК України суд, -
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити їй покарання у вигляді 5 (п`яти ) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття покарання, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
Згідно зі ст. 76 КК України протягом іспитового строку покласти на засуджену ОСОБА_4 обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 349 КПК України, до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом 30 діб з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з часу отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку після його оголошення вручається прокурору та обвинуваченій.

Суд роз`яснює обвинуваченому, потерпілому право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя -