Справа № 461/6092/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/743/25 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 26 лютого 2025 року про застосування до підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст.15- ч.5 ст. 190, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 28- ч. 2 ст. 384 КК України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисників- адвокатів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

в с т а н о в и л а:

вищевказаною ухвалою клопотання задоволено частково.

Застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання останнього за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 2 (два) місяці з покладенням на нього наступних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;

- не покидати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- не відлучатися за межі м. Львова без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-утримуватися від спілкування з підозрюваними у кримінальному провадженні, свідками у кримінальному провадженні, зокрема: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 судовими експертами та спеціалістами, залучених до досудового розслідування;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

В іншій частині клопотання відмовлено.

Строк дії ухвали 2 (два) місяці, тобто до 25.04.2025 включно.

Не погоджуючись із рішенням слідчого судді, прокурор ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова 26 лютого 2025 року скасувати, постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням застави, в розмірі 1700 розмірів прожиткового мінімум для працездатних осіб, що становить 5 147 600 грн., та у випадку внесення застави покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені п.1, п.2, п.3, п.4, п.8 ч. 5 ст. 194 КПК.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог прокурор покликається на те, що єдиний запобіжний захід який міг бути застосований до підозрюваного ОСОБА_7 є тримання під вартою, оскільки особа обґрунтовано підозрюється у організації вчинення спланованих багатоепізодних кримінальних правопорушень із залученням великої кількості співучасників пов`язаних з шахрайським способом заволодінням майновими правами на нерухоме майно вартістю понад 10 мільйонів гривень, ці діяння були пов`язані з наданням Пустомитівському районному суду Львівської області завідомо неправдивих доказів. Вказані діянні підозрюваний ОСОБА_7 спланував та вчиняв коли йому вже було повідомлено про підозру у кримінальному провадженні №0001202 за фактом вчинення шахрайства щодо заволодіння коштами під приводом купівлі квартир.

Вказані в сукупності обставини та наявність усіх можливих ризиків виключає можливість застосування до підозрюваного ОСОБА_7 більш м якого запобіжного заходу.

Також не погоджуюся зі змістом ухвали суду згідно якої ОСОБА_7 характерезується позитивно, співпрацює зі слідством, виконує покладенні на нього обов язки. Жодної співпраці вході досудового розслідування кримінального провадження №0000565 немає, ОСОБА_7 підозрюється у двох різних кримінальних провадженнях за вчинення двох різних умисних злочинів.

Прокурор ОСОБА_8 в суді апеляційної інстанції підтримав подану апеляційну скаргу, просив задоволити.

ОСОБА_7 , захисники ОСОБА_9 , ОСОБА_10 апеляційну скаргу заперечили, просили ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Заслухавши доповідача, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, думку захисника та підозрюваного, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів доходить наступного.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваними, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, визначених у п. 1-5 частини 1 вказаної статті.

Підставами застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Хоча зміст поняття «достатні підстави» не має чіткого законодавчого визначення, аналіз кримінального судочинства свідчить про те, що такими підставами є передбачувана небезпека вчинення підозрюваним, обвинуваченим протиправних дій, зазначених у ч. 1 ст. 177 КПК України, та дозволять суду на основі закону та внутрішнього переконання зробити висновок про необхідність обрання запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Пунктом 4 ч. 2 ст. 183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою є заходом забезпечення кримінального провадження, тобто заходом кримінального процесуального примусу, оскільки такий захід дає можливість виявляти та зберігати докази, запобігти прогнозованій протиправній поведінці чи унеможливити ухилення від слідства та суду підозрюваного, обвинуваченого. Такий попереджувальний та забезпечувальний захід спрямований на недопущення можливої протидії з боку підозрюваного, обвинуваченого провадженню у кримінальній справі, та є ефективним засобом коригування його неправомірної поведінки.

Обмежуючи конституційні права підозрюваного у вчиненні злочину, запобіжні заходи виконують позитивну роль, реалізуючи у кримінальному процесі матеріально-правовий принцип крайньої необхідності: завдання меншої шкоди, щоб запобігти більшій шкоді.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 196 КПК в ухвалі про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зазначає відомості про: 1) кримінальне правопорушення (його суть і правову кваліфікацію із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність), у якому підозрюється, обвинувачується особа; 2) обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу; 3) обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу; 4) посилання на докази, які обґрунтовують ці обставини; 5) запобіжний захід, який застосовується.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

З матеріалів справи вбачається, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у Львівській області за процесуального керівництва Львівської обласної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000656 від 19.06.2024 відносно підозрюваних ОСОБА_7 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , та ОСОБА_22 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст.15- ч.5 ст. 190, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 28- ч. 2 ст. 384 КК України.

25.02.2025 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст.15- ч.5 ст. 190, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 28- ч. 2 ст. 384 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше лютого 2024 року, ОСОБА_7 , переслідуючи корисливі мотиви, з метою особистого незаконного збагачення, прийняв рішення про заволодіння шахрайським способом чужим майном потерпілого ОСОБА_23 - об`єктами нерухомого майна в багатоквартирному будинку АДРЕСА_2 , на належній потерпілому земельній ділянці з кадастровим номером :01:001:0120 площею 0,4167 га, замовником будівництва якого є ОСОБА_23 .

Так, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше лютого 2024 року, ОСОБА_7 , маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману та діючи з корисливих спонукань, вступив у попередню змову зі своєю цивільною дружиною ОСОБА_19 на вчинення заволодіння майном ОСОБА_23 шахрайським способом, яка поділяла його незаконні інтереси та спільно з ним і під його керівництвом погодилась взяти участь в реалізації вказаного злочинного задуму.

З метою реалізації зазначеного спільного злочинного умислу ОСОБА_7 та ОСОБА_19 розробили багатоетапну шахрайську схему, яка полягала в підписанні ОСОБА_7 з підставними «покупцями» об`єктів нерухомого майна в багатоквартирному будинку АДРЕСА_2 підроблених договорів купівлі-продажу майнових прав на такі об`єкти нерухомості, у поданні до суду від імені зазначених підставних «покупців» завідомо безпідставних позовів до власника будівництва ОСОБА_23 з метою легалізації зазначених підроблених договорів купівлі-продажу майнових прав, в отриманні на свою користь на підставі таких безпідставних позовів шляхом подання до суду підроблених доказів відповідних судових рішень, у незаконному набутті права власності на зазначені об`єкти нерухомого майна шляхом державної реєстрації речових прав на підставі отриманих в незаконний спосіб судових рішень та подальшого протиправного розпорядження цими об`єктами нерухомого майна на свою користь.

Так, згідно плану злочинної діяльності, упродовж лютого травня 2024 року, але не пізніше 23.05.2024, ОСОБА_7 та ОСОБА_19 , усвідомлюючи, що реалізація вказаної шахрайської схеми неможлива без залучення інших осіб (так званих «покупців»), потребує чіткого та узгодженого алгоритму вчинення злочинів на протязі тривалого періоду часу, спільно залучили до реалізації свого злочинного плану як підставних «покупців об`єктів нерухомого майна в багатоквартирному будинку АДРЕСА_2 своїх знайомих ОСОБА_21 , ОСОБА_20 та ОСОБА_22 та інших невстановлених органом досудового розслідування осіб, з якими вони мали довірливі відносини. Окрім цього, відповідно до плану розробленої ОСОБА_7 спільно із ОСОБА_19 шахрайської схеми заволодіння майном ОСОБА_23 , на ОСОБА_19 , крім функцій співорганізатора даної злочинної діяльності, було покладено також завдання виконувати роль підставного «покупця» об`єктів нерухомого майна в багатоквартирному будинку АДРЕСА_2 .

Кожен із вищевказаних осіб з корисливих мотивів, а також під керівним впливом ОСОБА_7 та ОСОБА_19 , поділяв незаконні інтереси та спільно з ними і під їх керівництвом погодились взяти участь у зазначеній протиправній діяльності та в подальшому стали приймати активну участь у заволодінні чужим майном шляхом обману і своїми діями сприяти настанню таких наслідків, тобто діяли з прямим умислом за попередньою змовою в групі з ОСОБА_7 та ОСОБА_19 .

Отримавши від ОСОБА_21 , ОСОБА_20 та ОСОБА_22 та інших невстановлених органом досудового розслідування осіб згоду на участь у вказаній злочинній діяльності, ОСОБА_7 спільно із ОСОБА_19 за покладеними на себе функціями організаторів шахрайської схеми забезпечував необхідне фінансування їх спільної злочинної діяльності, вживав заходи з метою підготовки до вчинення злочинів, дотримання співучасниками заходів конспірації для протидії викриттю та документуванню їх протиправної діяльності правоохоронними органами, підтримуючи між собою міцні внутрішні зв`язки, довів всім учасникам та узгодив з ними чіткі правила поведінки і спілкування під час реалізації шахрайської схеми.

Так, упродовж лютого травня 2024 року, але не пізніше 23.05.2024, ОСОБА_19 діючи спільно з ОСОБА_7 та за згідно розподілу ролей з ОСОБА_21 , ОСОБА_20 та ОСОБА_22 та іншими невстановленими органом досудового розслідування особами, реалізовуючи спільний злочинний умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману та підроблення офіційних документів для їх подальшого використання, з метою заволодіння вказаним шахрайським способом 5 об`єктами нерухомості загальною проектною площею 340,98 квадратний метр в будинку АДРЕСА_2 у невстановлений спосіб виготовила 5 підроблених договорів купівлі-продажу майнових прав на вказані об`єкти нерухомості. При цьому ОСОБА_19 , достовірно знаючи, що у ОСОБА_7 , як продавця, та у ОСОБА_19 , ОСОБА_21 , ОСОБА_20 , і ОСОБА_22 та в інших невстановлених органом досудового розслідування осіб, як покупців, відсутні правові підстави на укладення та підписання цих договорів купівлі-продажу майнових прав, внесла у вказані документи завідомо неправдиві відомості щодо наявності у відповідності до норм Цивільного кодексу України фактів купівлі-продажу майнових прав на об`єкти нерухомості в будинку АДРЕСА_2 між ОСОБА_7 , як продавцем, та підставними «покупцями» ОСОБА_19 , ОСОБА_21 , ОСОБА_20 , і ОСОБА_22 та іншими невстановленими органом досудового розслідування особами проведення розрахунків підставними «покупцями» з продавцем згідно умов цих договорів до моменту їх підписання, а також щодо дати підписання вказаних договорів.

Після цього, ОСОБА_7 у вищевказаний період, але не пізніше 23.05.2024, перебуваючи за кордоном України, точного місця органом досудового розслідування не встановлено, діючи згідно плану злочинної діяльності та розподілу ролей за попередньою змовою із ОСОБА_19 , ОСОБА_21 , ОСОБА_20 , та ОСОБА_22 та іншими невстановленими органом досудового розслідування особами, усвідомлюючи відсутність правових підстав на укладення ним, як продавцем, договорів купівлі-продажу майнових прав, підписав їх в графі «Продавець», чим надав вказаним фіктивним договорам вигляду офіційного документа з метою використання. При цьому ОСОБА_19 , діючи як співорганізатор даної шахрайської схеми та згідно покладених на неї завдань, перевезла вищевказані підроблені договори до невстановленого слідством місця перебування ОСОБА_7 за кордоном України, де надала їх ОСОБА_7 для підписання, після чого забезпечила повернення вказаних підроблених документів до Львова для їх подальшого використання з метою реалізації спільного злочинного плану.

В свою чергу ОСОБА_19 , ОСОБА_21 , ОСОБА_20 , та ОСОБА_22 та інші невстановлені органом досудового розслідування особи упродовж лютого травня 2024 року, але не пізніше 23.05.2024, діючи згідно плану злочинної діяльності за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_7 та виконуючи у даній злочинній діяльності відведену їм роль підставних «покупців», розуміючи відсутність правових підстав на укладення ними, як «покупцем», договорів купівлі-продажу майнових прав на об`єкти нерухомого майна в будинку АДРЕСА_2 , підписали ці договори в графі «Покупець», чим надали вказаним фіктивним договорам вигляду офіційного документа з метою використання. Окрім цього, ОСОБА_19 , діючи як співорганізатор вказаної злочинної діяльності та згідно покладених на неї завдань, надала вищевказані підроблені договори на підпис ОСОБА_21 , ОСОБА_20 та ОСОБА_22 та іншим невстановленим органом досудового розслідування особам, після чого забезпечила зберігання цих підроблених документів для їх подальшого використання під час реалізації шахрайської схеми по заволодінню чужим майном ОСОБА_23 .

Підробивши у вищевказаний спосіб договори купівлі-продажу майнових прав на зазначені об`єкти нерухомості в багатоквартирному будинку АДРЕСА_2 , усвідомлюючи, що замовник і власник будівництва даного будинку ОСОБА_23 не визнає законними зазначені підроблені договори та не схвалить правомочність підставних «покупців» на набуття права власності на вказані у цих договорах об`єкти нерухомості, ОСОБА_7 спільно із ОСОБА_19 , діючи згідно плану злочинної діяльності та розподілу ролей за попередньою змовою з ОСОБА_21 , ОСОБА_20 та ОСОБА_22 та іншими невстановленими органом досудового розслідування особами, перейшли до наступного етапу реалізації даної шахрайської схеми, який передбачав використання вищевказаних підроблених договорів шляхом подання до суду від імені підставних «покупців» завідомо безпідставних позовів до власника будівництва ОСОБА_23 , введення в оману суду шляхом подання разом з позовами в якості доказу підроблених договорів купівлі-продажу майнових прав з метою отримання судових рішень про визнання за підставними «покупцями» майнових прав на об`єкти нерухомості в будинку АДРЕСА_2 та подальшого заволодіння майном ОСОБА_23 шляхом державної реєстрації на підставі таких судових рішень права власності на ці об`єкти за підставними «покупцями» - ОСОБА_19 , ОСОБА_21 , ОСОБА_20 та ОСОБА_22 та іншими невстановленими органом досудового розслідування особами.

Так, для подальшої реалізації злочинного плану, ОСОБА_7 спільно із ОСОБА_19 , діючи згідно розподілу ролей за попередньою змовою з ОСОБА_21 , ОСОБА_20 та ОСОБА_22 та іншими невстановленими органом досудового розслідування особами, з метою забезпечення прийняття судом необхідних для реалізації шахрайської схеми судових рішень на користь зазначених підставних «покупців» майнових прав на об`єкти нерухомого майна ОСОБА_23 , для належного складання від їхнього імені відповідних позовних заяв та інших документів, необхідних для прийняття вказаних судових рішень, ОСОБА_7 та ОСОБА_19 найняли адвоката адвокатського об`єднання «Фавор» ОСОБА_24 , якого уповноважили представляти в суді інтереси зазначених підставних «покупців».

В подальшому, упродовж лютого травня 2024 року, але не пізніше 23.05.2024, продовжуючи, свою злочинну діяльність, ОСОБА_19 , ОСОБА_21 , ОСОБА_20 та ОСОБА_22 та іншими невстановленими органом досудового розслідування особами, діючи за попередньою змовою в групі з ОСОБА_7 згідно розробленого останнім спільно із ОСОБА_19 плану злочинної діяльності, підписали складені адвокатом від їхнього імені позовні заяви про визнання за ними майнових прав на об`єкти нерухомості в будинку АДРЕСА_2 . При цьому, ОСОБА_19 , ОСОБА_21 , ОСОБА_20 та ОСОБА_22 та інші невстановлені органом досудового розслідування особи, підписуючи вказані позовні заяви, достовірно знали, що підставою для їх складання та звернення до суду з вказаними позовними заявами послужили підроблені з їх участю вищевказані договори купівлі-продажу майнових прав та відповідно усвідомлювали, що дані позови є безпідставними та у спорі, що має очевидно штучний характер.

В подальшому в період часу з 23.05.2024 по 14.06.2024 ОСОБА_19 , ОСОБА_21 , ОСОБА_20 та ОСОБА_22 та інші невстановлені органом досудового розслідування особи, діючи з корисливих мотивів, з метою реалізації спільного злочинного плану та згідно розподілу ролей за попередньою змовою в групі з ОСОБА_7 , подали через адвоката ОСОБА_24 до Пустомитівського районного суду Львівської області вищевказані завідомо безпідставні позови про визнання за ними майнових прав на об`єкти нерухомості в багатоквартирному будинку АДРЕСА_2 , замовником і власником будівництва якого є ОСОБА_23 . При цьому, ОСОБА_19 , ОСОБА_21 , ОСОБА_20 та ОСОБА_22 та інші невстановлені органом досудового розслідування особи, діючи з корисливих мотивів згідно розподілу ролей за попередньою змовою в групі з ОСОБА_7 , з метою введення в оману суду щодо наявності у них законних підстав для звернення до суду з вказаними позовами подали через адвоката ОСОБА_24 до Пустомитівського районного суду в якості доказу вищевказані підроблені договори купівлі-продажу майнових прав.

В період з 24.05.2024 по 26.06.2024 Пустомитівським районним судом Львівської області, будучи введеним в оману за вищевказаних обставин, на підставі поданих підставними «покупцями» безпідставних позовних заяв та підроблених доказів відкрито загальні позовні провадження у цивільних справах за №№ 450/2292/24, 450/2733/24, 450/2295/24, 450/2294/24, 450/2303/24 та інші цивільні справи за позовами ОСОБА_19 , ОСОБА_21 , ОСОБА_20 , ОСОБА_22 та іншими невстановленими органом досудового розслідування особами до ОСОБА_7 та ОСОБА_23 про визнання майнових прав на об`єкти нерухомості в багатоквартирному будинку АДРЕСА_2 . При цьому судом усіх учасників цих справ, зокрема ОСОБА_19 , ОСОБА_21 , ОСОБА_20 , та ОСОБА_22 та інших невстановлених органом досудового розслідування осіб одночасно з прийняттям рішень про відкриття провадження у справі та призначення її до розгляду попереджено про недопустимість зловживання процесуальними правами шляхом подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер тощо.

В свою чергу ОСОБА_7 , діючи згідно плану злочинної діяльності та розподілу ролей за попередньою змовою в групі із ОСОБА_19 , ОСОБА_21 , ОСОБА_20 , ОСОБА_22 та іншими невстановленими органом досудового розслідування особами, з метою забезпечення прийняття судом необхідних для реалізації шахрайської схеми судових рішень на користь зазначених підставних «покупців» на об`єкти нерухомого майна ОСОБА_23 , для належного складання від його імені та подання до суду документів, необхідних для прийняття вказаних судових рішень, ОСОБА_7 найняв адвоката адвокатського об`єднання «Адвокатська компанія «Прокопишин і Партнери» ОСОБА_10 , якого уповноважив представляти його інтереси в суді та подати від його імені відзиви, якими повністю визнати позови підставних «покупців», що мало на меті створити видимість справжності позовів та підстави для отримання на користь злочинної групи відповідних судових рішень.

Так, в період з 24.05.2024 по 23.07.2024 адвокатом ОСОБА_10 до Пустомитівського районного суду у цивільних справах за №№ 450/2292/24, 450/2733/24, 450/2295/24, 450/2294/24, 450/2303/24 та інших цивільних справах за позовами ОСОБА_19 , ОСОБА_21 , ОСОБА_20 , та ОСОБА_22 та інших невстановлених органом досудового розслідування осіб подано від імені ОСОБА_7 , як відповідача, відзиви на позовні заяви зазначених осіб, якими повністю визнано позови вказаних підставних «покупців».

Таким чином, ОСОБА_7 , діючи згідно плану злочинної діяльності, за попередньою змовою в групі із ОСОБА_19 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_20 та іншими невстановленими органом досудового розслідування особами, через відсутність судового рішення про визнання майнових прав за підставними «покупцями», тобто з причин, що не залежали від його та інших співучасників волі, не вчинив усіх дій, направлених на доведення до кінця спільного злочинного умислу, спрямованого на заволодіння шахрайським способом майном потерпілого ОСОБА_23 на загальну суму 12 221 616 грн.

А відтак, за вищенаведених обставин, ОСОБА_7 , реалізовуючи розроблену ним спільно із ОСОБА_19 вищевказану шахрайську схему по заволодінню майном потерпілого ОСОБА_23 в особливо великих розмірах, діючи з корисливих мотивів за попередньою змовою в групі з ОСОБА_21 , ОСОБА_22 та ОСОБА_20 та іншими невстановленими органом досудового розслідування особами, виконуючи відведену собі роль згідно спільного плану вчинення злочинів, умисно вчинив ряд тотожних незакінчених замахів на заволодіння майном ОСОБА_23 на загальну суму 12 221 616 грн. шляхом обману, підроблення офіційних документів, використання підроблених документів з метою введення в оману суду з корисливих мотивів.

Слідчим суддею встановлено, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованих кримінальних правопорушень повністю підтверджується зібраними у кримінальному проваджені доказами: заявою ОСОБА_23 від 19.06.2024 про вчинення кримінального правопорушення; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_23 від 20.06.2024; протоколом огляду веб-сайту від 29.11.2023; протоколом тимчасового доступу до мобільного телефону ОСОБА_25 від 09.02.2024; матеріалами вилучених цивільних справ №№ 450/2292/24, 450/2733/24, 450/2295/24, 450/2294/24, 450/2303/24 в Пустомитівському районному суді Львівської області; аналізом інформації операторів мобільного зв`язку, отриманих під проведення тимчасового доступу до інформації, яка перебуває володінні мобільних операторів; висновком експерта з питань права за результатами проведення науково-правової експертизи від 12.02.2025 року; матеріалами отриманими в ході проведення НСРД, з яких вбачається обізнаність всіх учасників з злочинним планом, спрямованого на заволодіння майном потерпілого ОСОБА_23 ; іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності та взаємозв`язку.

Слідчий суддя під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу дійшов висновку про доведеність існування обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень та наявність заявлених ризиків, передбачених п.1, п.2, п.3, п.4, п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Апеляційний суд погоджується з викладеним в ухвалі слідчого судді висновком про існування вказаних в клопотанні прокурора ризиків, а саме: можливого переховування від органів досудового розслідування та суду; знищення, спотворення будь-яких із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків інших підозрюваних у вказаному кримінальному провадженні; а також вчинення іншого кримінального правопорушення.

Водночас колегія суддів не може погодитись з висновком слідчого судді про недоведення стороною обвинувачення обставин, передбачених пунктом 3 ч. 1 ст. 194 КПК України - недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Обираючи відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, слідчий суддя не достатньо врахував обставини, які враховуються при обранні запобіжного заходу, передбачені ст.178 КПК України.

Так, ОСОБА_7 підозрюється у в незакінченому замаху на заволодіння чужим майном, шляхом обману (шахрайство), вчиненому в умовах воєнного стану, повторно, за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 - ч. 5 ст. 190 КК України, у підробленні офіційного документа з метою його використання, вчиненому повторно та за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України, у введенні суду в оману шляхом подання підроблених доказів в суд, вчиненому за попередньою змовою групою осіб з корисливих мотивів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 - ч. 2 ст. 384 КК України.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не буде гарантувати виконання ОСОБА_7 своїх процесуальних обов`язків.

Можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою передбачають вимоги 183 КПК України. Вік та стан здоров`я підозрюваного дозволяє застосувати до нього запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Відповідно до вимог п. «е» ч. 1ст. 5 Європейської конвенції з прав людинита основоположних свобод (Рим, 1950 року) міра запобіжного заходу у вигляді взяття під варту обирається підозрюваному, обвинуваченому судом при наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ним правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню ним правопорушення чи його втечі після його вчинення, що вказана особа може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників кримінального провадження, перешкоджати провадженню іншим чином, а також вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Тяжкість, характер та обставини інкримінованих злочинів свідчить про вагомість заявлених ризиків, які дійсно на теперішній час існують, і яким не здатні запобігти більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою.

Розглядаючи можливість застосування до підозрюваного будь-якого альтернативного запобіжного заходу, колегія суддів зазначає, що наразі «достатніми» та «належними» підставами тримання підозрюваного під вартою є не лише очікування суду, а дотримання балансу між можливими наслідками його звільнення та безпекою суспільства, яке вимагає ізоляції осіб, які з встановленою вірогідністю здатні завдати істотної шкоди правам та свободам інших осіб, що в даному випадку, повністю виправдовує утримання підозрюваного під вартою.

Разом з тим, в пункті 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вказано, що позбавлення свободи захід настільки суровий, що виправдати його можна лише у разі, коли інші, менш суворі заходи були розглянуті й визнані недостатніми для того, щоб забезпечити особисті або державні інтереси, які вимагають такого тримання під вартою.

Частиною 5 ст. 182 КПК України закріплені межі розміру застави залежно від ступеня тяжкості вчиненого особою злочину.

Відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, визначається у межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Так, згідно ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Беручи до уваги характер і обставини кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 , враховуючи дані про особу, його майновий стан та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає за можливе визначити розмір застави - 1000 прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, що у даному випадку буде пропорційним щодо його особи, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного у разі внесення такої застави, що буде достатнім стримуючим фактором та зможе запобігти таким ризикам.

Такий розмір застави відповідає й практиці ЄСПЛ, зокрема у рішенні від 20 листопада 2010 року у справі «Мангурас проти Іспанії» суд зазначив, що перспектива втрати застави чи дій проти поручителів у випадку відсутності появи на суді буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга прокурора ОСОБА_8 підлягає частковому задоволенню, а ухвала слідчого судді скасуванню з постановленням нової ухвали судом апеляційної інстанції про часткове задоволення клопотання слідчого про обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та визначення розміру застави з покладенням обов`язків, передбачених п.1, п.2, п.3, п.4, п.8 ч. 5 ст. 194 КП України.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419, 422 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_8 задоволити частково.

Ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 26 лютого 2025 року, якою до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, скасувати.

Клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП у Львівській області капітан поліції ОСОБА_26 задоволити частково.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою а саме: до 25 квітня 2025 року включно.

Визначити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 заставу 1000 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 3 028 000 (три мільйони двадцять вісім тисяч) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на розрахунковий рахунок: IBAN: UA0085066, банк отримувача: ДКС України, м. Київ, , код банку отримувача (МФО) 820172.

На підставі ч.5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_7 , у разі внесення застави наступні обов`язки:

прибувати до слідчого, прокурора та суду за першим викликом;

не відлучатися з м. Львова без дозволу слідчого, прокурора або суду;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

утримуватися від спілкування з підозрюваними, потерпілими, свідками в даному кримінальному проваджені.

Роз`яснити підозрювому ОСОБА_7 , що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини свої неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4