Справа № 699/417/24
Номер провадження 1-кп/699/83/24
УХВАЛА

про закриття кримінального провадження

10.12.2024 м. Корсунь-Шевченківський

Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду з повною технічною фіксацією матеріали кримінального провадження № 0000025 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт. Стеблів Корсунь-Шевченківського (нині Звенигородського) району Черкаської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , із середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого:

- вироком Ватутінського міськрайонного суду Черкаської області від 11.05.2017 за ч. 1 ст. 186, ч. 3 ст. 186, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 8 років;

- вироком Городищенського районного суду Черкаської області від 21.01.2020 за ч. 2 ст. 121 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 8 років; ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 17.12.2021 на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом частково складання зазначених вироків суду визначено остаточну міру покарання у вигляді 8 років 6 місяців позбавлення волі; звільнився 05.07.2022 в зв`язку з відбуттям строку покарання;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

УСТАНОВИВ:

На розгляді Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000025 щодо обвинувачення ОСОБА_4 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 ст. 185 КК України.

У судове засідання з`явилися прокурор та обвинувачений.

За обвинувальним актом ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово засудженим, а саме: 11 травня 2017 року вироком Ватутінського міськрайонного суду Черкаської області за ч. 1 ст. 186, ч. 3 ст. 186, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 8 років; 21 січня 2020 року вироком Городищенського районного суду Черкаської області за ч. 2 ст. 121 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 8 років; 17 грудня 2021 року ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом частково складання зазначених вироків суду визначено остаточну міру покарання у вигляді 8 років 6 місяців позбавлення волі, звільнився 5 липня 2022 року в зв`язку з відбуттям строку покарання; маючи не зняту та не погашену судимість, на шлях виправлення не став та знову скоїв умисний, корисливий злочин.

Так він, 18 січня 2024 року, близько 7 години 30 хвилин, достовірно знаючи, що на всій території України діє правовий режим воєнного стану, введений Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 та який продовжено Указом Президента України від 06.11.2023 № 734/2023 на строк 90 діб, з метою протиправного заволодіння чужим майном, шляхом пошкодження вхідних дверей, проник всередину житлового будинку домоволодіння по АДРЕСА_2 , звідки, умисно, таємно, повторно, керуючись корисливим мотивом, викрав належну ОСОБА_6 сумку, вартістю, згідно з висновком товарознавчої експертизи № СЕ-19/124-24/1170-ТВ від 30 січня 2024 року, 36 гривень 75 копійок з грошовими коштами в сумі 665 гривень, чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 701 гривня 75 копійок, а викраденим майном та грошовими коштами в подальшому розпорядився па власний розсуд.

Отже, ОСОБА_4 , обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаному з проникненням в житло, вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Під час судового засідання прокурор ОСОБА_3 зазначила, що у зв`язку з набуттям 09.08.2024 чинності Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» замінено поняття «вартості викраденого майна» для визначення кримінальної караності крадіжки, як ознаку складу злочину, передбаченого ст.185 КК України. Так, крадіжка майна вартістю до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян становить адміністративне правопорушення, що призвело до часткової декриміналізації діянь, які виражені в умисному викраденні чужого майна. Ураховуючи, що вартість викраденого ОСОБА_4 майна становить 701,75 грн, тобто менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, зазначене кримінальне провадження слід закрити у зв`язку з тим, що втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що не заперечує щодо закриття кримінального провадження щодо нього з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 КПК України.

Потерпіла ОСОБА_6 , будучи належним чином повідомленою про розгляд справи, у судове засідання не з`явилася, звернулася до суду із заявою про розгляд справи без її участі. Міру покарання обвинуваченому потерпіла покладає на розсуд суду.

Дослідивши матеріали судової справи, заслухавши учасників провадження, суд дійшов такого.

Вартість викраденого ОСОБА_4 у ОСОБА_6 майна становить 701,75 грн.

На час, до якого відносяться інкриміновані засудженому діяння, положення ст. 51 КУпАП діяли в редакції Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за викрадення чужого майна» №1449-VI від 04.06.2009 (далі Закон України №1449-VI від 04.06.2009), згідно з якими було встановлено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

09 серпня 2024 року набув чинності Закон України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно із ч. 5 Підрозділу 1 Розділу XX Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної п. п. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (у 2024 році становило до 2920,00 грн).

Аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян, про що наголосив Верховний Суд у постанові від 22 серпня 2024 року у справі № 567/507/23.

Кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння (ч. 2 ст. 4 КК України).

Згідно із ч. 6 ст. 3 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Частиною 1 статті 5 КК України передбачено, що Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Таким чином, має місце часткова декриміналізація, а саме діянь, які полягають у викраденні чужого майна, вартістю до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Положеннями п. 1-2 ч. 2 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої цієї статті, якщо підозрюваний, обвинувачений заперечує проти закриття за цією підставою.

Ураховуючи те, що вартість таємно викраденого ОСОБА_4 майна становила 701,75 грн, тобто ця сума була меншою за розмір, з якого настає кримінальна відповідальність, а саме 2920,00 грн, то суд вважає, що, з огляду на передбачений ст. 58 Конституції України і ст. 5 КК України принцип зворотної дії закону в часі, інкриміновані ОСОБА_4 дії не підпадають під кримінально каране діяння, передбачене Особливою частиною КК України.

З огляду на вказане провадження по даній кримінальній справі на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284, п. 1-2 ч. 2 ст.284 КПК України слід закрити.

Витрати на залучення експертів становлять 3407,76 грн та складаються з витрат на проведення дактилоскопічної експертизи у розмірі 1 893,20 грн, та витрат на проведення товарознавчої експертизи у розмірі 1 514,56 гри.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Ураховуючи, що обвинувальний вирок стосовно обвинуваченого не ухвалюється процесуальні витрати з нього не стягуються.

Цивільний позов не подавався. Запобіжний захід до обвинуваченого не обирався.

Питання речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 5 КК України, ст.ст. 100, 124, 284, 369, 372, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Кримінальне провадження від 18.01.2024 № 0000025 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України закрити у зв`язку з тим, що втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Процесуальні витрати на залучення експертів у розмірі 3407,76 грн компенсувати за рахунок Державного бюджету України.

Речові докази:

- грошові кошти в сумі 470,00 грн та жіночу сумку, які передано під розписку на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 залишити у володінні останньої;

- шапку, яка зберігається в кімнаті зберігання речових доказів Відділення поліції № 1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області;

- 2 сліди папілярних візерунків та дактилокарта на ім`я ОСОБА_7 , які зберігаються в упакованому вигляді (паперовий конверт) при матеріалах кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками кримінального провадження до Черкаського апеляційного суду через Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області протягом семи днів з дня проголошення ухвали.

Повний текст ухвали проголошено 10.12.2024.

СуддяОСОБА_1