печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання сторони кримінального провадження № 0000177 від 21.08.2024 - прокурора Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання сторони кримінального провадження № 0000177 від 21.08.2024 - прокурора Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 про арешт майна.

Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Прокурор в судове засідання не з`явився, проте подав письмову заяву про розгляд клопотання за його відсутності, в якій клопотання з викладених у ньому підстав підтримав, просив задовольнити. Розгляд справи просив здійснювати без виклику власника майна.

Зважаючи на позицію органу досудового розслідування, слідчий суддя визнав за можливе проводити розгляд клопотання без повідомлення власника майна, з метою забезпечення арешту майна.

Частиною 1 статті 172 КПК України, передбачено, окрім іншого, що неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи положення закону та принцип диспозитивності, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання на підставі наявних доказів.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали провадження за клопотанням, приходить до наступного висновку.

З матеріалів клопотання вбачається, що Третім слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000177 від 21.08.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191, ч. 5 ст. 426-1 КК України.

В обґрунтування клопотання прокурор вказує наступне.

Досудовим розслідуванням встановлено, що бухгалтер рахункової групи фінансового відділення військової частини НОМЕР_1 НГ України ОСОБА_4 вчинила розтрату майна військової частини, яке перебувало у її віданні, шляхом часткового ненарахування військовослужбовцям військової частини упродовж 2020-2024 років всієї суми грошового забезпечення (недоплата у місяць, в середньому близько 3000 осіб, складала 30-35 грн. особі) та в подальшому перерахування утриманих коштів стороннім особам, які не мали трудових та службових відносин з НГ України, вчинене в умовах надзвичайного та воєнного стану.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 здійснювались протягом 2019-2024 років перерахування коштів особам, які в списках працівників військової частини НОМЕР_1 НГ України не рахувались, а саме:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Семигори Богуславського району Київської області, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 , тимчасово не працює;

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Кагарлик Київської обл., зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 , ІПН НОМЕР_3 , тимчасово не працює;

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець с. Нові Петрівці Вишгородського району Київської області, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_4 , ІПН НОМЕР_4 , проходить військову службу на посаді стрільця 1 патрульного взводу 6 патрульної роти 2 патрульного батальйону військової частини НОМЕР_5 НГ України;

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженка с. Вільховець Богуславського району Київської області, зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_4 , ІПН НОМЕР_6 , тимчасово не працює;

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженка с. Нові Петрівці Вишгородського району Київської області, зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_4 , ІПН НОМЕР_7 , тимчасово не працює;

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженець с. Нові Петрівці Вишгородського району Київської області, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_4 , ІПН НОМЕР_8 , тимчасово не працює;

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженець с. Семигори Богуславського району Київської області, зареєстрований та фактично проживав за адресою: АДРЕСА_5 , ІПН НОМЕР_9 , помер ІНФОРМАЦІЯ_8 (свідоцтво смерті серія НОМЕР_10 від 12.03.2024).

При цьому, При цьому, в рамках розслідування даного кримінального провадження було залучено спеціалістів із числа співробітників Північного офісу Держаудитслужби, для проведення дослідження документів військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України та інших матеріалів кримінального провадження, за результатами чого було складено довідку від 21.02.2025, відповідно до якої:

Військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету України незаконно (без відповідних первинних документів) перераховано на карткові рахунки грошові кошти в загальній сумі 11 316 784,49 грн, а саме: громадянину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у сумі 4 085 219,90 грн, громадянину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у сумі 394 383,11 грн, громадянину ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 у сумі 3 676 522,46 грн, громадянину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у сумі 856 689,27 грн, громадянці ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 у сумі 293 222,99 грн, громадянину ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 у сумі 1 557 638,33 грн та громадянці ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у сумі 453 108,43 гривень.

Військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України у порушення вимог частини 1 статті 9 Закону України від 16 липня 1999 року № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», пункту 1.3. глави 1 та пункту 2.1. глави 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88, за період з 01.01.2020 по 26.06.2024 без відповідних первинних бухгалтерських документів здійснено перерахування бюджетних коштів загального фонду Державного бюджету України по КПКВК 1003020 «Забезпечення виконання завдань та функцій Національної гвардії України» в загальній сумі 11 316 784,49 грн на карткові рахунки громадян ( ОСОБА_5 (ІПН НОМЕР_2 ) у сумі 4 085 219,90 грн, ОСОБА_6 (ІПН НОМЕР_3 ) у сумі 394 383,11 грн, ОСОБА_11 ( НОМЕР_9 ) у сумі 3 676 522,46 грн, ОСОБА_7 (ІПН НОМЕР_4 ) у сумі 856 689,27 грн, ОСОБА_9 (ІПН НОМЕР_7 ) у сумі 293 222,99 грн, ОСОБА_10 (ІПН НОМЕР_8 ) у сумі 1 557 638,33 грн та ОСОБА_8 ( НОМЕР_6 ) у сумі 453 108,43 грн), чим нанесено матеріальної шкоди (збитків) Державному бюджету України на вказану суму.

28.03.2025 в ході проведення огляду місця події урвища біля кладовища с. Нові Петрівці Вишгородського району Київської області, з наступними координатами: 50, 613 16 N, 30, 46137 E, було виявлено фінансово-бухгалтерську документацію військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України за період з 2004 року по 2021 рік, а саме було вилучено: 8 мішків за 2021 рік, 6 мішків за 2020 рік, 7 мішків за 2019 рік, 8 мішків за 2018 рік, 5 мішків за 2017 рік, 3 мішки за 2016 рік, 2 мішки за 2015 рік, 1 мішок за 2014 рік, 1 мішок за 2013 рік, 1 мішок за 2011-2012 роки та 2 мішки де не вдалося встановити за який період.

28 березня 2025 року вищезазначені документи, що містяться у мішках, у зв`язку із їх відповідністю ст. 98 КПК України, а також у зв`язку із тим, що вони містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Прокурор зазначає, що метою арешту вилучених речей і документів є забезпечення збереження речових доказів, що визначено пунктами 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, у зв`язку із наявними підставами вважати, що вилучене майно містить відомості, щодо обставин, які досліджуються в ході кримінального провадження, та може бути використане, як доказ у суді - необхідно накласти арешт на зазначене майно із забороною володіння, розпоряджання та користування вказаним майном військової частини НОМЕР_5 Національної гвардії України.

Статтею 170 КПК України, передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України, визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Одночасно при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 172 КПК України, слідчий суддя не вирішує питання належності та допустимості доказів, отриманих в ході досудового розслідування, оскільки оцінка допустимості доказів має бути вирішена відповідно до вимог ст. 89 КК України під час ухвалення судового рішення при судовому розгляді кримінального провадження.

Прокурором наведено вагомі доводи, які свідчать про необхідність накладення арешту на вказане майно, для ефективного розслідування.

Зокрема, матеріали провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання їх зникнення, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання солідчого про накладення арешту на майно підлягає задоволенню з метою забезпечення цілей кримінального провадження, а саме: збереження речових доказів.

Разом з цим, слідчий суддя враховує й те, що у даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту.

За таких обставин приходжу до висновку про задоволення клопотання.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 2, 26, 107, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт із забороною володіння, розпоряджання та користування на фінансово-бухгалтерську документацію військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України вилучену в урвищі біля кладовища с. Нові Петрівці Вишгородського району Київської області, з наступними координатами: 50, 613 16 N, 30, 46137 E, за період з 2004 року по 2021 рік, а саме: 8 мішків за 2021 рік, 6 мішків за 2020 рік, 7 мішків за 2019 рік, 8 мішків за 2018 рік, 5 мішків за 2017 рік, 3 мішки за 2016 рік, 2 мішки за 2015 рік, 1 мішок за 2014 рік, 1 мішок за 2013 рік, 1 мішок за 2011-2012 роки та 2 мішки де не вдалося встановити за який період.

Зобов`язати слідчого/прокурора у кримінальному провадженні передати ухвалу особі, на майно якої, накладено арешт.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1