Номер провадження 11-кп/816/425/25 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Крадіжка
УХВАЛА

Іменем України

25 березня 2025 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження № 592/18969/23 за апеляційною скаргою заступника керівника Сумської обласної прокуратури ОСОБА_6 на вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 08.08.2024, за яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше судимий

визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

захисника адвоката ОСОБА_9 ,

установила:

В поданій апеляційній скарзі заступника керівника Сумської обласної прокуратури ОСОБА_10 просить змінити вирок суду у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, кримінальне провадження відносно ОСОБА_11 за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння та вважати ОСОБА_11 засудженим за ч. 1 ст. 309 КК до призначеного судом першої інстанції покарання у виді штрафу у розмірі 17000 грн та виключити посилання на ч. 1 ст. 70 КК, оскільки з набранням чинності Законом № 3886-ХІ на момент вчинення ОСОБА_11 зазначеного кримінального правопорушення розмір вартості майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК становить 2684 грн, що є підставою для закриття кримінального провадження в цій частині.

Вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 08.08.2024 ОСОБА_11 визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК, і йому призначене покарання: за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК на підставі ст. 69 КК у виді пробаційного нагляду строком 1 рік; за ч. 1 ст. 309 КК у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17000 грн. На підставі ч. 1 ст. 70 КК, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначене остаточне покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_11 на користь держави судові витрати за проведення експертизи в розмірі 2988,84 грн.

Згідно вироку суду, 21.11.2023 близько 09.32 ОСОБА_11 , перебуваючи в приміщення магазину ТМ «Аврора» ТОВ «Вигідна покупка» в м. Суми, пр. Шевченка, 2 намагався таємно викрасти продукти харчування на загальну суму 417 грн, помістивши їх в кишені одягу, однак при виході з магазину був затриманий працівниками охорони магазину.

28.03.2024 близько 09.00 ОСОБА_11 , перебуваючи на вул. Засумській в м. Суми знайшов зіп-пакет з порошкоподібною речовиною схожою на психотропну речовину «РVР», привласнив його, у такий спосіб незаконно придбав, почав зберігати психотропну речовину, не маючи мети збуту. Цього ж дня близько 09.30 ОСОБА_11 , рухаючись по вул. Юрія Липи в м. Суми був зупинений працівниками поліції, яким добровільно видав зіп-пакет з порошкоподібною речовиною, яка є особливо небезпечною психотропною речовиною «РVР», загальною вагою 0,5909 г.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, доводи прокурора ОСОБА_8 , яка підтримала подану апеляційну скаргу, а також просила скасувати наявну у матеріалах даного кримінального провадження ухвалу про виправлення описки, оскільки вважає, що вона є незаконною, доводи захисника ОСОБА_9 , який також підтримав подану апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вказана вище апеляційна скарга сторони обвинувачення підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі. При цьому Кримінальний кодекс України визначає, які суспільно небезпечні діяння є кримінальними правопорушеннями та які покарання застосовуються до осіб, що їх вчинили (ч. 2 ст. 1 КК), а підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого КК (ч. 1 ст. 2 КК).

Кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності (ч. 2, 3 ст. 4 КК).

Відповідно ч. 1 ст. 3 КК, законодавство України про кримінальну відповідальність становить Кримінальний кодекс України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права, а згідно ч. 1, 3 ст. 5 КК закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

09.08.2024 набрав чинності ЗУ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-IX, яким ст. 51 КУпАП викладено у новій редакцій та встановлено, що максимальний розмір викраденого майна для кваліфікації дій особи як дрібне викрадення чужого майна за ч. 2 ст. 51 КУпАП не може перевищувати двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно п. 5 підрозділу 1 розділу XX ПК, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року (розмір, якої дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Прожитковий мінімум для працездатної особи станом на 01.01.2023 становив 2684 грн, тоді як вартість викраденого обвинуваченим ОСОБА_11 за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК у 2023 році майна становила 417 грн, що станом на день апеляційного розгляду кримінального провадження судом може бути лише підставою адміністративної відповідальності.

Положеннями п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК встановлено, що кримінальне провадження закривається, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, тому колегія суддів вважає за необхідне скасувати вирок суду в цій частині, а кримінальне провадження в цій частині закрити.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що вирок суду в частині визнання ОСОБА_11 винуватим за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК скасувати, а кримінальне провадження в цій частині закрити на підставі ст. 5 КК, п. 4-1 ч. 1 ст. 284, 417 КПК через втрату чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, і вважати ОСОБА_11 засудженим за ч. 1 ст. 309 КК до призначеного судом першої інстанції покарання, а в іншій частині вирок суду залишити без змін.

Що стосується доводів прокурора в судовому засіданні про необхідність скасування ухвали суду про виправлення описки, то колегія суддів вважає їх необґрунтованими, оскільки сторонами кримінального провадження це судове рішення в апеляційній інстанції не оскаржувалось і апеляційна скарга на нього не подавалось.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418 і 419 КПК України,

постановила:

Апеляційну скаргу заступника керівника Сумської обласної прокуратури ОСОБА_6 задовольнити.

Вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 08.08.2024 відносно ОСОБА_12 в частині визнання його винуватим за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України скасувати, а кримінальне провадження в цій частині закрити на підставі ст. 5 КК України, п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

ОСОБА_12 вважати засудженим за ч. 1 ст. 309 КК України до призначеного судом першої інстанції покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн.

В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4