Справа № 331/1613/25
Провадження № 1-кс/331/599/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2025 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в залі суду клопотання слідчого в ОВС 2-го відділення слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області капітана юстиції ОСОБА_3 про арешт майна за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000420 від 17.03.2025 за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 5 ст.111-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий в ОВС 2-го відділення слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області капітан юстиції ОСОБА_3 звернувся до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з клопотанням, яке погоджене прокурором, про арешт майна за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000420 від 17.03.2025 за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 5 ст.111-1 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що слідчим відділом УСБУ в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000420 від 17.03.2025 за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 5 ст.111-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у період часу не пізніше проведення першого засідання так званої «участковой избирательной комиссии №242», тобто не раніше 28.07.2023, громадянка України ОСОБА_4 , перебуваючи на території окупованого зс рф с. Роза Бердянського району Запорізької області, діючи умисно, із власних корисливих та ідеологічних мотивів, з метою підтримання окупаційної влади, встановленої збройними формуваннями російської федерації, маючи проросійські погляди та критичне ставлення до діючої законної влади в Україні, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, всупереч вимог діючого законодавства України, прийняла пропозицію невстановлених досудовим розслідуванням осіб, із числа представників окупаційної влади у вказаному населеному пункті та добровільно зайняла посаду «члена» так званої «участковой избирательной комиссии № 242», що підпорядковувалась «территориальной избирательной комиссии № 7 Бердянского муниципального округа Запорожской області» та розташовувалась у приміщенні за адресою: вул. 40 років Перемоги, 45, с. Роза, Бердянський район, Запорізька область, та до 08.09.2023 здійснювала підготовку приміщень для проведення незаконних виборів, добровільно проводила агітацію серед місцевого населення з метою їх схиляння до голосування на незаконних виборах т.зв. «депутатов Законодательного собрания Запорожской области первого созыва» та «депутатов Бердянского окружного Совета депутатов первого созыва» на тимчасово окупованих територіях с. Роза та сел. Шовкове Бердянського району Запорізької області, а також проводила пропаганду щодо покращення життя та за результатами проведення незаконних виборів під прапором країни-агресора російської федерації.

Після чого, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на забезпечення проведення незаконних виборів, громадянка України ОСОБА_4 , діючи умисно та добровільно, усвідомлюючи та передбачаючи невідворотне настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, у період часу з не пізніше 08 вересня 2023 року по 10 вересня 2023 року включно активно приймала участь у проведенні виборчого процесу на тимчасово окупованих територіях с. Роза та сел. Шовкове Бердянського району Запорізької області, а саме: приймала участь у діяльності роботи т.зв. «участковой избирательной комиссии №242» та за попередньої змови з іншими невстановленими членами вказаної виборчої комісії прийняла від невстановлених осіб бюлетені для голосування на виборах та з наданими їй бюлетенями для голосування здійснювала подворовий обхід мешканців населених пунктів, в ході якого активно пропонувала мешканцям проголосувати шляхом поставлення відповідних відміток у бюлетенях, а також здійснювала підрахунок голосів та узагальнення результатів виборів.

Таким чином, за твердженням слідчого, громадянка України ОСОБА_4 за викладених вище обставин обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 5 ст. 111-1 КК України участь в організації та проведенні незаконних виборів на тимчасово окупованій території, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

11.02.2025 слідчим СВ УСБУ в Запорізькій області за погодженням прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, належним чином повідомлено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про те, що вона обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 28, ч. 5 ст. 111-1 КК України.

17.03.2025 із матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001521 від 01.10.2024 матеріали відносно підозрюваної ОСОБА_4 прокурором виділені в окреме кримінальне провадження №0000420 від 17.03.2025.

Також слідчий звертає увагу на те, що санкцією ч. 5 ст. 111-1 КК України, за якою ОСОБА_4 повідомлено про підозру, передбачено додаткове покарання у вигляді конфіскації майна.

Тому, з урахуванням санкції ч. 5 ст. 111-1 КК України орган досудового розслідування відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 170 КПК України повинен вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні з метою його конфіскації.

Зокрема, під час досудового розслідування встановлено, що підозрюваній ОСОБА_4 на праві спільної часткової власності належить 1/3 частка будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 18.03.2025.

У той же час, за твердженням слідчого, наразі у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що наявні ризики відчуження наведеного вище майна з метою унеможливлення застосування до нього заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна та подальшої його конфіскації. Тому орган досудового розслідування вважає за доцільне здійснити розгляд цього клопотання без повідомлення підозрюваної з метою запобігання настанню негативних наслідків для кримінального провадження.

У судове засідання слідчий не з`явився, але надав заяву про розгляд справи без його участі, клопотання підтримав та просив його задовольнити. Також він надав заяву, у якій уточнив заявлені у клопотанні вимоги і просив накласти арешт на майно ОСОБА_4 1/3 частку житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки саме так цей об`єкт нерухомості зазначено в Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта.

Власниця майна та її захисник у судове засідання не викликалися відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, дійшов таких висновків.

Із матеріалів справи встановлено, що у провадженні слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області знаходиться кримінальне провадження №0000420 від 17.03.2025 за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 5 ст.111-1 КК України.

11.02.2025 слідчим СВ УСБУ в Запорізькій області за погодженням прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, належним чином повідомлено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про те, що вона обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 28, ч. 5 ст. 111-1 КК України.

17.03.2025 із матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001521 від 01.10.2024 матеріали відносно підозрюваної ОСОБА_4 прокурором виділені в окреме кримінальне провадження №0000420 від 17.03.2025.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 20.03.2025 у кримінальному провадженні №0000420 від 17.03.2025 надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №418448004 від 18.03.2025 ОСОБА_4 на праві спільної часткової власності належить 1/3 частка житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами за адресою: Запорізька обл., м. Бердянськ, с. Роза, вулиця Леніна, будинок 161 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 04, номер відомостей про речове право 3547575).

Слідчим суддею враховано, що згідно із ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Вказана норма також узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватись відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно із ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

За змістом ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

В абз. 1 ч. 4 ст.170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Тобто, за змістом вказаних положень закону арешт може бути накладено слідчим суддею на майно яке є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.

При вирішенні питання про накладення арешту на майно, яке перебуває у власності ОСОБА_4 , слідчий суддя також враховує згідно із ч.2 ст. 173 КПК України: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Крім того, слідчий суддя бере до уваги, що санкція ч.5 ст.111-1 КК України передбачає додаткове покарання у вигляді конфіскації майна або без такої.

Із матеріалів, долучених до клопотання, вбачається, що стороною кримінального провадження відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України доведено наявність правових підстав для накладення арешту на майно ОСОБА_4 , оскільки на даний час ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч.5 ст.111-1 КК України, а санкція ч.5 ст.111-1 КК України передбачає додаткове покарання у вигляді конфіскації майна або без такої. Тобто, у випадку постановлення обвинувального вироку суду майно ОСОБА_4 може бути конфісковано в дохід держави.

Тому з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання на майно підозрюваної ОСОБА_4 має бути накладений арешт.

При цьому, розумність та співрозмірність обмеження права власності, яке матиме місце при накладенні арешту на дане майно, на переконання слідчого судді, відповідає завданням кримінального провадження і не матиме негативних наслідків для його власника.

У той же час, слідчим суддею враховано, що відповідно до ч.12 ст. 170 КПК України заборона використання житлового приміщення особам, які на законних підставах проживають у такому житловому приміщенні, не допускається.

У даному ж випадку слідчий просить накласти арешт шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження на 1/3 частку житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, яка належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_4 .

Тому, оскільки ч.12 ст. 170 КПК України унеможливлює встановлення заборони використання житлового приміщення особам, які на законних підставах проживають у такому житловому приміщенні, слідчий суддя не вбачає підстав для накладення у даному випадку заборони користування 1/3 часткою житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, яка належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_4 .

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню частково.

Тому, керуючись ст. ст. 170, 172, 173, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт шляхом заборони відчуження та розпорядження на майно, яке належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,РНОКПП: НОМЕР_1 , а саме: на 1/3 частку житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами за адресою: Запорізька обл., м. Бердянськ, с. Роза, вулиця Леніна, будинок 161 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 04, номер відомостей про речове право 3547575).

У задоволенні клопотання в іншій частині відмовити.

Роз`яснити, що згідно зі ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_5