Провадження №1-кс/369/3516/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2024 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурорів ОСОБА_4 ,

за участю адвоката ОСОБА_5 ,

за участю підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві скаргу ОСОБА_6 про скасування повідомлення про підозру у кримінальному провадженні №0000002 від 04.01.2024 року,-

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2024 року до слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшла скарга адвоката ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_6 на повідомлення про підозру у кримінальному провадженні №0000002 від 04.01.2024 року.

В обґрунтування скарги адвокат ОСОБА_5 зазначає, що 10.10.2024 року, а саме після вручення клопотання про застосування запобіжного заходу щодо нього від 10.10.2024 року, стало відомо, що 30.09.2024 року було складено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення слідчим СВ ВП №4 Бучанського РУП ГУНП в Київській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_7 , яке погоджено прокурором Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_8 . Повідомлення про підозру ОСОБА_6 вручено не було.

Вказала, що 30.09.2024 року біля 19:30 год. до ОСОБА_6 зателефонував начальник слідства, вийшовши з будинку, з`ясувалось, шо при вході його очікувало п`ять невідомий осіб, які не представилися, документів не пред`явили. Один з присутніх зазначив, що має вручити ОСОБА_6 «підозру», на що ОСОБА_6 зазначив, що йому потрібно одягнутись та пішов до будинку. Особи, що нібито прибули для вручення повідомлення про підозру, після повернення ОСОБА_6 кудись зникли, не дочекавшись останнього.

Таким чином, повідомлення про підозру не містить підтвердження його отримання, як і не містить відмови від його отримання.

Аналізуючи матеріали справи, можна зробити висновок, що вимог щодо належного оформлення отримання чи відмови від отримання повідомлення підозру особою, яка мала намір вручити повідомлення ОСОБА_6 дотримано не було.

Також вказала, що згідно оскаржуваного повідомлення про підозру від 30.09.2024 року стосовно ОСОБА_6 , останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 239 КК України, а саме у забрудненні або псуванні земель речовинами, відходами чи іншими матеріалами, шкідливими для життя, здоров`я людей або довкілля, внаслідок порушення спеціальних правил, якщо це створило небезпеку для життя, здоров`я людей чи довкілля, що пов`язується з виконанням посадових обов`язків керівника ПСП «Жито».

У клопотанні про застосування запобіжного заходу від 10.10.2024 року стороною обвинувачення зазначалось, що підозра ОСОБА_6 обґрунтовується «зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема»: - повідомлення ОСОБА_9 про вчинення кримінального правопорушення; - протокол огляду місця події від 18.03.2024; - постанова про визначення підслідності від 06.05.2024; протоколи допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ; - постановою про залучення потерпілого від 14.08.2024; - протокол допиту представника потерпілого від 14.08.2024; - розрахунком розміру шкоди; - висновком експерта № 3675-Е; - повідомленням про підозру від 30.09.2024 року.

Сама підозра, хоч і стосується питання права (правопорушення, передбаченого законом), але не містить доведеності обставини, які за розумного та неупередженого тлумачення викликають підозру щодо причетності певної саме ОСОБА_6 до визначеного кримінального правопорушення.

Твердження сторони обвинувачення, зважаючи на всі викладені у їх сукупності в оскаржуваному повідомленні про підозру ґрунтується на суб`єктивних припущеннях щодо існування зв`язку між діями ОСОБА_6 , як керівника ПСП «Жито», та подією і припущеннях щодо умислу, оскільки не підкріплене конкретними доказами у даному кримінальному провадженні, що, у свою чергу, дозволяє зробити висновок про відсутність підстав вважати повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України, обґрунтованим.

Враховуючи викладені обставини у скарзі просила суд скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від 30.09.2024 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.239 КК України у кримінальному провадженні № 0000002 від 04.01.2024 року. Зобов`язати прокурора внести відомості щодо скасування повідомлення про підозру ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 239 КК України.

У судовому засіданні заявник та його захисник вимоги скарги підтримали, просила суд задовольнити в повному обсязі.

У судовому засіданні прокурор щодо скарги заперечував, просив суд відмовити у задоволенні скарги.

Заслухавши пояснення адвоката, підозрюваного, заперечення прокурора, дослідивши матеріали скарги та додані до неї документи, дослідивши матеріали кримінального провадження № 0000002 від 04.01.2024 року, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що в провадженні Бучанського РУП ГУ НП в Київській області перебуває кримінальне провадження № 0000002 від 04.01.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України.

В рамках даного кримінального провадження ОСОБА_6 30.09.2024 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України.

21.11.2024 у порядку ст. 290 КПК України, слідчий СВ ВП №4 Бучанського РУП ГУНП в Київській області повідомив підозрюваному про завершення здійснення досудового розслідування щодо підозрюваного ОСОБА_6 та надано доступу до матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000002 від 04.01.2024 року, які є в розпорядженні органу досудового розслідування.

Так, слідчий суддя звертає увагу, що для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Так, відповідно до змісту ч.ч. 1, 2 ст. 111 КПК України, повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію.

Повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

Порядок здійснення виклику у кримінальному провадженні регулюється ст. 135 КПК України. Зокрема, шляхом: надіслання поштою, електронною поштою; врученням під розписку дорослому члену сім`ї чи іншій особі, яка з нею проживає «для передання»; врученням житлово-експлуатаційної організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Отже, у разі неможливості вручити особисто, повідомлення про підозру вручається у спосіб, передбачений для виклику та приводу особи, а саме ст.ст. 135, 136 КПК України, тобто шляхом: надіслання поштою, електронною поштою; врученням під розписку дорослому члену сім`ї чи іншій особі, яка з нею проживає «для передання»; врученням житлово-експлуатаційної організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Згідно з положеннями п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскарженні повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Відповідно до ч. 1 ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Особливості повідомлення про підозру окремій категорії осіб визначаються главою ст. 37 цього Кодексу.

Згідно ст. 277 КПК України, письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором. Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Суд, при постановлені ухвали, керується при цьому висновками ЄСПЛ у справі «Фокс, Кампбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», де зазначено, що «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином. І вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення» та така кількість доказів на даний час у вказаних матеріалах наведена.

Також, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

При цьому, слідчий суддя нагадує, що обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Як встановлено при розгляді скарги, за своїм змістом повідомлення 30.09.2024 року ОСОБА_18 про підозру відповідає вимогам ст. 277 КПК, при врученні повідомлення слідчим були дотримані вимоги ст. 278 КПК України, повідомлення про підозру здійснено за наявності достатніх доказів, які давали можливість дійти висновку, що ОСОБА_18 причетний до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України, що підтверджується сукупністю фактичних даних, які містяться в наданих матеріалах кримінального провадження.

Отже, дослідженими даними підтверджується, що висновок органу досудового розслідування з приводу причетності ОСОБА_18 до вчинення зазначеного кримінального правопорушення є обґрунтованим, а тому слідчий суддя не вбачає у висновках слідчого про обґрунтованість підозри чогось очевидно довільного чи свавільного.

Щодо посилання сторони захисту, що ОСОБА_6 не отримував підозру суд зазначає наступне, що відповідно до матеріалів кримінального провадження №0000002 вбачається, що ОСОБА_6 відмовився від отримання повідомлення, дана обставина була зафіксована на відео з повідомлення про підозру та понятими, яки були на місці події.

Питання про неналежність та допустимість доказів щодо причетності підозрюваного повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, а слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати такі питання та на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначить, що причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень є вірогідною та достатньою для повідомлення такій особі про підозру.

За вказаних обставин слідчий суддя в межах своєї компетенції приходить до висновку, що повідомлення про підозру ОСОБА_6 від 30.09.2024 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України, в рамках кримінального провадження № 0000002 від 04.01.2024 року, є законним, вмотивованим та відповідає вимогам ст. 277 КПК України, а у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно підозрюваного, чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановлено, у зв`язку з чим у задоволенні скарги необхідно відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.277-278, 303, 305-307, 309, 371-372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_6 про скасування повідомлення про підозру у кримінальному провадженні №0000002 від 04.01.2024 року - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення.

Повний текст ухвали проголошено 17.12.2024 о 15 год. 00 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_19