ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2024 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючоїОСОБА_2
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретар учасники справи прокурор підозрюваний захисник ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 05 грудня 2024 року про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не одруженого, кулеметника 1 стрілецького спеціалізованого відділення 2 стрілецького спеціалізованого взводу стрілецької спеціалізованої роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», утриманців не має, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

в с т а н о в и в:

Слідчий відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого відділу Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 звернулася до суду з клопотанням, в якому просила продовжити строк тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 в межах строку досудового розслідування, по 08.01.2025 року включно.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 05 грудня 2024 року клопотання слідчого задоволено.

Продовжено строк тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, у межах строку досудового розслідування на 35 діб, тобто до 08.01.2025 року включно, без визначення застави.

Строк дії ухвали - по 08.01.2025 року включно.

Слідчий суддя мотивував ухвалу тим, що стороною обвинуваченнядоведено наявність підстав для продовження строку дії запобіжного заходу, оскільки саме такий вид запобіжного заходу забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та надасть можливість органу досудового розслідування досягти завдань, передбачених ст. 2 КПК України.

Також, слідчий суддя вважав за необхідне, відповідно до п.п. 1, 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, не визначати підозрюваному розмір застави, оскільки ОСОБА_7 підозрюється у скоєнні злочину, із застосуванням насильства.

Не погодившись із ухвалою суду, захисник підозрюваного ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в частині вирішення питання про відмову у визначені застави.

У цій частині постановити нову ухвалу, якою визначити розмір альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави в сумі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 121120,00 грн.

В обґрунтування апеляційної скарги захисник ОСОБА_8 вказує, що слідчий суддя, задовольняючи клопотання слідчого, зазначив, що надані стороною обвинувачення докази свідчать про наявність достатніх підстав вважати про існування ризиків, передбачених п.п. 1,2,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Під час судового розгляду, захисником зверталася увага на те, що тяжкість покарання, яке може загрожувати підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, не може бути беззаперечним доказом існування вищевказаних ризиків.

Стороною обвинувачення не було доведено жодного ризику передбачених п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки сторона захисту спростовувала ризик втечі тим, що підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, останній проходить військову службу в частині НОМЕР_1 . З моменту проходження військової служби ОСОБА_7 приймав безпосередню участь у здійсненні заходів з відбиття та відсічі збройної агресії з боку РФ на території Донецької області, внаслідок яких має порання, у тому числі з травматичною ампутацією пальців нижньої кінцівки, які потребують подальшого лікування, яка не може бути отримано в умовах слідчого ізолятора. Даний факт свідчить про обмеження можливостей у ОСОБА_7 в пересуванні, оскільки останній користується милицями, що вказує на відсутність можливостей та ризиків вільно, у будь-який спосіб вчиняти активні дії щодо переховування від органів досудового розслідування або суду, а також постійну необхідність в отриманні професійної медичної допомоги, у тому числі тривалого стаціонарного лікування.

Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, спростовується безпосередньо тим, що свідки у кримінальному провадженні, які встановленні та допитані органом досудового розслідування не перебувають в родинних відносинах з підозрюваним, більшість свідків є військовослужбовцями інших збройних формувань та проходять військову службу, що вкотре свідчить про відсутність можливостей впливати на них.

Таким чином, з огляду на характер дій підозрюваного, відомостей про його особу та стан здоров`я, захисник вважає можливим визначення застави останньому в розмірі 40 прожиткових мінімумів, що складає 121 120, 00 грн., із застосуванням електронних засобів контролю та покладення обов`язків, зокрема, прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду; не відлучатися з населеного пункту, де проживає ОСОБА_7 , утримуватися від спілкування, у будь-якій формі зі свідками та потерпілим, що відповідно зможе забезпечити подальшу процесуальну поведінку підозрюваного та належне дотримання ним своїх процесуальних обов`язків.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників процесу, які з`явилися в судове засідання, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

При здійсненні апеляційного перегляду колегія суддів керується Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477 від 23.02.06 року, ст. 2, 17 якого передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини, як обов`язкове джерело права.

Основним джерелом правозастосовної діяльності ЄСПЛ є Конвенція «Про захист прав людини та основоположних свобод», якою на міжнародному рівні закріплені головні принципи права на свободу та особисту недоторканість, за яким особа може бути позбавлена свободи виключно на підставах передбачених законом, права на справедливий публічний розгляд справи незалежним та безстороннім судом, права на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі. Таким чином, норми Конституції України, національного законодавства, в тому числі і кримінально процесуального законодавства мають узгоджуватися з нормами Конвенції та рішеннями ЄСПЛ.

З матеріалів справи вбачається, що у провадженні СВ Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області перебувають матеріали кримінального провадження №0003343 від 08.10.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

08 жовтня 2024 року ОСОБА_7 затримано в порядку п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

08 жовтня 2024 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.

Ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 10.10.2024 року стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб, тобто до 06.12.2024 року.

Постановою керівника Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону від 04.12.2024 року строк досудового розслідування кримінального провадження № 0003343 від 08.10.2024 за підозрою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України продовжено до трьох місяців, тобто до 08.01.2025 року.

Зі змісту клопотання вбачається, що для закінчення досудового розслідування та прийняття остаточного процесуального рішення у кримінальному провадженні, органу досудового розслідування необхідно виконати ряд процесуальних дій, провести ряд слідчих (розшукових) дій та прийняти ряд процесуальних рішень, які об`єктивно неможливо провести до закінчення строку дії попередньої ухвали слідчого судді, зокрема необхідно: провести допит та слідчий експеримент за участю підозрюваного; отримати та приєднати до матеріалів кримінального провадження висновки судово-імунологічних експертиз; отримати та приєднати до матеріалів кримінального провадження висновки судово-цитологічних експертиз; провести тимчасовий доступ до документів Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Черкаській області», зокрема, до відомостей щодо лікування потерпілого ОСОБА_10 ; призначити судово-медичну експертизу та долучити до матеріалів кримінального провадження висновок зазначеної експертизи; виконати вимоги ст. 290 КПК України при завершенні досудового розслідування; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини зазначені у ч. 1 ст. 178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я підозрюваного, наявність постійного місця роботи або навчання, його репутацію, наявність судимостей та інше.

За змістом ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування, в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно із ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених ст. 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням вищезазначених вимог національного та міжнародного законодавства, при прийнятті рішення про продовження строку тримання під вартою слідчий суддя дійшов правильного висновку про доведеність наявності обставин, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, що підтверджується матеріалами даної справи.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності вказаних в ньому ризиків, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 4 ч. 1 статті 177 КПК України, тобто про існування обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, що дає підстави для продовження підозрюваному обраного запобіжного заходу.

Апеляційний суд вважає обґрунтованим висновок слідчого судді щодо відсутності обставин для зміни запобіжного заходу на більш м`який, оскільки він не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Так, слідчим суддею під час розгляду клопотання враховано тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , його особисті обставини життя, які можуть свідчити на користь збільшення ризиків, встановлених під час розгляду клопотання, чи інших способів неналежної процесуальної поведінки, з чим погоджується і апеляційний суд.

За таких обставин, слідчий суддя обґрунтовано продовжив запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а тому підстав для скасування оскаржуваної ухвали колегія суддів не вбачає.

Даних про те, що підозрюваний ОСОБА_7 за станом здоров`я чи з інших причин не може утримуватися під вартою в умовах Черкаського слідчого ізолятору, судом не встановлено.

Твердження в апеляційній скарзі про відсутність доказів на підтвердження існування ризиків, колегія суддів не бере до уваги, оскільки вони спростовується наявними матеріалами справи.

З урахуванням положень ч. 4 ст.183 КПК України, слідчий суддя прийшов до вірного висновку за необхідне при продовженні строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначати підозрюваному ОСОБА_7 розмір застави, що слідує із мотивів наведених вище та узгоджується із встановленим законодавцем правом щодо не застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави при вчиненні тяжкого злочину із застосуванням насильства.

Правових підстав для обрання підозрюваному альтернативного запобіжного заходу, а саме заставу (як про це просить сторона захисту), колегія суддів не вбачає і вважає, що продовження строку тримання під вартою без визначення розміру застави щодо ОСОБА_7 здійснене з дотриманням вимог закону та з врахуванням конкретних обставин кримінального провадження та особи підозрюваного.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя під час розгляду клопотання слідчого всебічно з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та прийшов до обґрунтованого висновку про можливість задоволення вказаного клопотання та продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 .

Враховуючи наведене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких апелянт просить скасувати ухвалу суду не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи, були предметом розгляду в суді першої інстанції, суттєвими не являються і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що слідчий суддя при розгляді клопотання слідчого повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність продовження ОСОБА_7 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави, та належним чином мотивував своє рішення.

Порушень норм кримінального процесуального законодавства України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено

Керуючись ст.ст. 183, 199, 309, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 05 грудня 2024 року - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту оголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: