ЛЕТИЧІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер судової справи №678/362/25
Номер провадження №1-кс-678-156/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2025 року селище Летичів

Летичівський районний суд Хмельницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Летичів, у відсутність осіб, які беруть участь у судовому провадженні, без фіксування судового розгляду за допомогою технічних засобів, клопотання про арешт майна, яке подане старшим дізнавачем сектору дізнання відділу поліції №3 Хмельницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області капітаном поліції ОСОБА_3 і погоджене прокурором Летичівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено 28 лютого 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000042 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

І. СУТЬ ПИТАННЯ, ЩО ВИРІШУЄТЬСЯ СУДОМ

1. 03 березня 2025 року до суду надійшло вказане клопотання за змістом якого його ініціатор просить накласти арешт на тимчасово вилучене майно - на посвідчення водія, яке має ознаки підробки.

2. Ініціатор та прокурор просять розгляд клопотання проводити у їх відсутність, таке підтримують.

ІІ. ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА

3. В силу ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Як зазначено у ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом (ч. 1). Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено (ч. 2).

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Згідно ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна (абз. 1 ч. 1). Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження (абз. 2 ч. 1). Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів (п. 1 ч. 2). У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3).

В силу ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

ІІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

4. Із клопотання та доданих матеріалів вбачається, що 28 лютого 2025 року до чергової частини ВП №3 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області надійшов рапорт інспектора СРПП ВП № 3 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_5 про те, що 28 лютого 2025 року близько 10 год. під час несення служби на стаціонарному посту «Бохни», що на 321 км. автодороги «Стрий-Ізварине», було зупинено автомобіль марки «Део», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка на вимогу працівників поліції пред`явила посвідчення водія серії НОМЕР_2 , яке має ознаки підробки.

За даним фактом 28 лютого 2025 року внесено відомості до ЄРДР за №0000042, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

В ході досудового розслідування 28 лютого 2025 року проведено огляд місця події на ділянці місцевості, яка розташована на автодорозі М-30 зі сполученням «Стрий-Ізварине», що на 320 км., на стаціонарному поліцейському посту «Бохни» в с. Бохни Летичівської територіальної громади Хмельницького району Хмельницької області, під час якого вилучено посвідчення водія серії НОМЕР_2 , яке ОСОБА_6 використала під час її зупинки працівниками поліції та, в подальшому, добровільно видала останнім.

В ході детального огляду посвідчення водія серії НОМЕР_2 встановлено ознаки, які свідчать про його підробку: не чіткість надрукованого тексту, різний шрифт написів, розмитість країв фотозображення.

28 лютого 2025 року постановою дізнавача вилучене посвідчення водія визнано речовим доказом.

ІV. МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИТЬ СУД

5. Відомості про вказану у клопотанні подію внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань з правовою кваліфікацією ч. 4 ст. 358 КК України, яка передбачає кримінальну відповідальність за використання завідомо підробленого документа.

6. Враховуючи вимоги п. 3 ч. 2 ст. 167 КПК України, посвідчення водія з ознаками підробки є тимчасово вилученим майном, адже є предметом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, тому на підставі ст. 98 КПК України дізнавач правомірно постановою його визнав речовим доказом, оскільки це посвідчення водія може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, має істотне значення для кримінального провадження, безпосередньо може містити сліди кримінального правопорушення і для з`ясування дійсних обставин події може бути використане для проведення слідчих (розшукових) дій (експертиз, слідчого експерименту, тощо).

7. У зв`язку із цим є підстави для накладення арешту на тимчасово вилучене майно.

8. На даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, як накладення арешту на майно, що є співмірним тимчасовим обмеженням прав власника майна.

Не накладення арешту на тимчасово вилучене майно може призвести до настання негативних наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

V. ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ

9. Для всебічного, повного, об`єктивного та своєчасного розслідування кримінального провадження необхідно накласти арешт на тимчасово вилучене майно з метою забезпечення збереження речового доказу на підставі п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, тому клопотання є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 107, 110, 131-132, 170-175, 309-310, 369-372, 392-395 КПК України,

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене 28 лютого 2025 року майно - посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , яке поміщено до сейф-пакету PSP1460144, визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів кримінального провадження №00000042.

Позбавити права власника даного майна на відчуження, розпорядження та користування ним з метою збереження речового доказу, запобігання можливого його знищення, пошкодження, приховування, призначення необхідних експертиз та проведення інших слідчих дій.

Ухвала про арешт майна виконується негайно дізнавачем, слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду Хмельницького апеляційного суду.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя підпис ОСОБА_1

Слідчий суддя ОСОБА_1