Справа № 396/789/24
Провадження № 1-кп/396/193/24
УХВАЛА
17.12.2024 року м. Новоукраїнка Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого: ОСОБА_1
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
обвинуваченої ОСОБА_6 ,
захисник-адвокат ОСОБА_7 ,
В провадженні суду перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, ч.3 ст. 307 КК України та за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 307 КК України.
В судовому засідання прокурором заявлено клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 строком на 60 днів, з метою уникнення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що були підставою для застосування щодо обвинуваченого такого запобіжного заходу, оскільки строк запобіжного заходу обраний відносно ОСОБА_5 закінчується 29.12.2024 року.
Крім того прокурором було заявлено клопотання про продовження ОСОБА_4 строку дії обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України. Своє клопотання обгрунтовує тим, що обвинувачений був звільнений з-під варти у зв`язку із внесенням застави, при цьому ризики встановлені судом і передбачені ч.1 ст.177 КПК України, на даний час продовжують існувати. Також вказав на те, що строк дії ухвали суду, якою було покладено обов`язки обвинуваченому ОСОБА_4 , закінчується 29.12.2024 року.
Крім того прокурором було заявлено клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо обвинуваченої ОСОБА_6 строком на 60 днів, з метою уникнення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що були підставою для застосування щодо обвинуваченої такого запобіжного заходу, оскільки строк запобіжного заходу обраний відносно ОСОБА_6 закінчується 29.12.2024 року.
Захисник ОСОБА_7 в судовому засіданні, щодо продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 заперечив та просив зміни йому запобіжний захід на домашній арешт.
Обвинувачений ОСОБА_5 , в судовому засіданні щодо продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечив та просив зміни йому запобіжний захід на домашній арешт.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання прокурора та продовження дії обов`язків, визначених судом. Крім того вказав, що не заперечує, щодо розгляду клопотання прокурора про продовження дії обов`язків у відсутність захисника, оскільки правова позиція з останнім погоджена.
Обвинувачена ОСОБА_6 в судовому засіданні щодо продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не заперечувала. Крім того вказала, що не заперечує, щодо розгляду клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у відсутність захисника, оскільки правова позиція з останнім погоджена.
Вирішуючи клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , суд заслухавши думку прокурора щодо доцільності продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, думку обвинуваченого та захисника, які просили змінити запобіжний захід на домашній арешт, приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Клопотання про продовження строку тримання під вартою має бути розглянуто до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у ч. 3 ст. 199 КПК України, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою у продовженні строку тримання під вартою має бути відмовлено (ч.4, 5 ст. 199 КПК України).
ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 307 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до особливо тяжких злочинів.
Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого, суд враховує вимоги пунктів 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини, зокрема Рішення Європейського суду з прав людини від 06 листопада 2008 року у справі «Єлоєв проти України» та від 12 січня 2012 року у справі «Тодоров проти України», згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може слугувати підставою для запобіжного ув`язнення. Для продовження тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою протягом досить тривалого строку.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають суду достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
При вирішенні питання щодо продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 суд враховує, що обвинувачений є повнолітньою особою, не працює, одружений, на утриманні перебуває п"ять неповнолітніх дітей, зареєстрований та проживає за адресою, АДРЕСА_1 , раніше судимий: 29.05.2023 року Новоукраїнським районним судом Кіровоградської області за ч. 3 ст. 309 КК України, у виді позбавлення волі на строк 5 років, звільнений на підставі ст. 75 України із випробувальним терміном на 1 рік. При цьому суд враховує відсутність міцних соціальних зв`язків та осіб, які можуть поручитися за явку обвинуваченого до суду, а також оцінює суворість можливого покарання ОСОБА_5 та визнає за реальну небезпеку можливість його ухилення від правосуддя у разі не продовження щодо нього строку тримання під вартою, а також те, що перебуваючи на волі він може вчинити інше кримінальне правопорушення та незаконно впливати на свідків.
У зв`язку з наведеним, суд приходить до висновку, що ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, продовжують існувати.
Розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, з урахуванням вищенаведених ознак, суд вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, тобто застосування більш м`яких запобіжних заходів до обвинуваченого на даний час неможливе, ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, не зменшилися.
Враховуючи наведене, з метою забезпечення виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків, попередження переховуванню від суду, незаконного впливу на свідків, вчиняти нові кримінальні правопорушення, на даній стадії судового провадження суд вважає за доцільне продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обраного відносно ОСОБА_5 строком на 60 днів тобто до 15:30 години 15 лютого 2025 року.
Вирішуючи клопотання прокурора про продовження строку процесуальних обов"язків обвинуваченого ОСОБА_4 , суд заслухавши позицію учасників кримінального провадження з підстав заявленого клопотання, дослідивши матеріали кримінального провадження з цих підстав, приходить до наступних висновків.
14.03.2024 року ухвалою слідчого судді Леніннського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, з 07 год. 25 хв. 12.03.2024 року по 10.05.2024 року, з можливістю внесення застави у розмірі 242240 грн.
17.04.2024 року внесено заставу та ОСОБА_4 звільнено з під варти та покладено обов`язки визначені слідчим суддею.
Враховуючи положення ч. 4 ст. 202 КПК України, згідно з якими з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний/обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Частиною 6 ст. 182 КПК України встановлено, що з моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави щодо особи, яка не тримається під вартою, в тому числі до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок, а також з моменту звільнення підозрюваного, обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний, обвинувачений, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
Відповідно до ч.6 ст.194 КПК України, обов`язки, передбачені частиною 5 цієї статті, можуть бути покладені на обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.
Частиною 7 статті 194 КПК України визначено, що обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.
Вирішуючи питання доцільності продовження обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, до обвинуваченого ОСОБА_4 , суд враховує характер висунутого обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, ч.3 ст.307 КК України, що, у відповідності до ст. 12 КК України, відноситься до тяжкого злочину та особливо тяжких злочинів, а тому необхідність застосування таких обов`язків потребує забезпечення не лише прав обвинуваченого, але й високих стандартів охорони загальносуспільних інтересів та враховуючи тяжкість покарання, яка загрожує обвинуваченому ОСОБА_4 у разі визнання винуватим в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях.
При цьому суд бере до уваги і те, що внесена застава діє і по сьогодні, а ОСОБА_4 у момент дії покладених на нього обов`язків дотримувався їх.
Таким чином враховуючи, що підстав для зміни чи скасування обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу застави немає, строк дії раніше покладених на нього обов`язків закінчується, а розгляд кримінального провадження не завершено, суд вважає за доцільне з метою запобігання заявленим ризикам, які не зменшилися і не перестали існувати продовжити їх строк на два місяці.
Вирішуючи клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо обвинуваченої ОСОБА_6 , суд заслухавши думку прокурора щодо доцільності продовження обвинуваченій запобіжного заходу у виді домашнього арешту, думку самої обвинуваченої, яка не заперечувала, щодо продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають суду достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Згідно з вимогами ч. 1 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Відповідно до ч. 2 ст.181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Прокурором доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, тобто запобігти спробам обвинуваченої переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків. Такими ризиками є те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 307 КК України, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років, тобто у вчиненні злочинів, які згідно ст.12 КК України є особливо тяжкими злочинами, тому застосування інших, менш суворих запобіжних заходів не забезпечить належну поведінку обвинуваченої.
Таким чином, виходячи з положень ст.ст. 177, 178, 181, 194 КПК України, та враховуючи матеріали справи, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченої під час розгляду справи, суд, враховуючи, що строк запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченій спливає 29.12.2024 року, вважає за необхідне продовжити обвинуваченій ОСОБА_6 домашній арешт на шістдесят днів, тобто до 15.02.2025 року включно.
Керуючись ст.ст. 177, 181, 182, 183, 194, 197, 199, 331, 371, 372, 376, 392, 395 КПК України, суд,-
Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.
Копію ухвали направити ДУ "Кропивницький слідчий ізолятор", для негайного виконання.
- прибувати до суду за кожною вимого;
- не відлучатися за межі Новоукраїнського району, Кіровоградської області, без дозволу суду;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- утримуватися від спілкування зі свідками та обвинуваченим ОСОБА_5 , за винятком участі в процесуальних діях в суді;
Строк дії ухвали становить 60 днів, тобто до 15.02.2025 року, включно.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у даному кримінальному провадженні.
Клопотання прокурора про продовження обвинуваченій ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту - задовольнити.
Продовжити обвинуваченій ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в період часу з 22 год 00 хв. по 06 год. 00 хв. крім відвідування медичних закладів та медичних установ, за адресою АДРЕСА_1 , на строк до 15 лютого 2025 року, включно.
Покласти на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , наступні обов`язки:
- прибувати до суду за кожною вимогою;
- не відлучатися із населеного пункту в якому вона проживає без дозволу суду;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- утримуватися від спілкування зі свідками та обвинуваченим ОСОБА_5 , за винятком участі в процесуальних діях в суді;
- здати на зберігання до Центрально-південого міжрегіонального управління державної міграційної служби паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну
Роз`яснити обвинуваченій ОСОБА_6 , що в разі невиконання покладених на неї вище наведених обов`язків до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на неї може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Контроль за виконанням даної ухвали про продовження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту покласти на Новоукраїнський РВП ГУНП в Кіровоградській області.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з часу її проголошення.
Повний текст ухвали складено 17.12.2024 року і оголошено учасникам провадження 17.12.2024 року о 16.00 годині.
Суддя: ОСОБА_1