Провадження № 1-кп/344/1453/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2024 року м.Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участі секретаря с/з: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,,

захисника: ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Івано-Франківськ кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що народився в м.Івано-Франківськ, зареєстрований в АДРЕСА_1 , проживає в АДРЕСА_2 , громадянин України, фізична особа- підприємець, з середньою освітою, одружений, раніше не судимий, -

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч.4 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 привласнив офіційний документ з корисливих мотивів та вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку) в умовах воєнного стану.

Кримінальні правопорушення вчинено за таких обставин.

Так 23.09.2024, близько 11 години, ОСОБА_5 перебуваючи у торговому центрі «Сільпо», що у м. Івано-Франківську, по вул. Г.Мазепи, 168 біля терміналу «Приватбанк», побачив банківську картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , держателем якої є потерпілий ОСОБА_6 та діючи умисно, з корисливих спонукань, привласнив зазначену банківську карту, яка згідно ст. 1 Закону України «Про інформацію» № 2657-ХП від 02.10.1992, ст. ст. 14, 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» № 2346 ІІІ від 05.04.2001, ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність» № 2121-Ш від 07.12.2000, ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» № 851-IV від 22.05.2003, є електронним платіжним засобом - офіційним документом, що містить інформацію, функціями якого є її збереження та передавання у часі та просторі.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 357 КК України.

Окрім цього, ОСОБА_5 , користуючись привласненою банківською карткою АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , держателем якої є потерпілий ОСОБА_6 , з метою реалізації свого протиправного умислу, спрямованого на таємне викрадення грошових коштів з банківського рахунку, усвідомлюючи протиправний і суспільно-небезпечний характер своїх дій, спрямований на таємне викрадення чужого майна, передбачаючи шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, 23.09.2024 направився до магазину «Копійочка», що в Івано-Франківській області, с. Крихівці, вул. Слобідська 2.

Надалі, ОСОБА_5 , перебуваючи в магазині «Копійочка», 23.09.2024 о 11 год 52 хв, діючи умисно з єдиним протиправним умислом, керуючись корисливими мотивами, у період дії на території України воєнного стану, який введений згідно Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, продовженого відповідно до Указу Президента України від 23.07.2024 року №3892/2024 з 05 год 30 хв 12 серпня 2024 року (строком на 90 діб), шляхом здійснення розрахунку за придбані товари за допомогою функції безконтактної технології оплати «PayPass» через платіжні термінали таємно викрав грошові кошти з банківського рахунку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6 , на загальну суму 389, 45 грн, чим заподіяв потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.

В подальшому, продовжуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_5 направився до магазину «EuroSpar», що по вул. Д.Галицького, 67, у с. Крихівці, в Івано-Франківській області, в якому 23.09.2024 о 13 год 17 хв, шляхом здійснення розрахунку за придбані товари за допомогою функції безконтактної технології оплати «PayPass» через платіжні термінали, таємно викрав грошові кошти з банківського рахунку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6 , на загальну суму 566, 41 грн, чим заподіяв потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.

Надалі, ОСОБА_5 пішов до магазину «Рукавичка», що по вул. Набережна ім. Василя Стефаника, 6, у м. Івано-Франківську, в якому 23.09.2024 о 13 год 22 хв, шляхом здійснення розрахунку за придбані товари за допомогою функції безконтактної технології оплати «PayPass» через платіжні термінали, таємно викрав грошові кошти з банківського рахунку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6 , на загальну суму 425, 50 грн, чим заподіяв потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.

В подальшому, ОСОБА_5 направився до «Coffe Room», що по вул. Целевича, 10, у м. Івано-Франківську, в якому 23.09.2024 о 15 год 37 хв, шляхом здійснення розрахунку за придбані товари за допомогою функції безконтактної технології оплати «PayPass» через платіжні термінали, таємно викрав грошові кошти з банківського рахунку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6 , на загальну суму 350, 00 грн, чим заподіяв потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.

Надалі, ОСОБА_5 23.09.2024 о 16 год 06 хв, в супермаркеті «Тайстра», що по вул. Целевича, 341, у м Івано-Франківську, в якому, шляхом здійснення розрахунку за придбані товари за допомогою функції безконтактної технології оплати «PayPass» через платіжні термінали, таємно викрав грошові кошти з банківського рахунку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6 , на загальну суму 872, 54 грн, чим заподіяв потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.

Після чого, ОСОБА_5 , продовжуючи свій протиправний умисел, направився в магазин продуктів «Тростянецький ТМ Рибак», що по вул. Целевича, 20, у м. Івано-Франківську, та 23.09.2024 о 16 год 20 хв, шляхом здійснення розрахунку за придбані товари за допомогою функції безконтактної технології оплати «PayPass» через платіжні термінали, таємно викрав грошові кошти з банківського рахунку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6 , на загальну суму 954, 63 грн, чим заподіяв потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.

В подальшому, 23.09.2024 о 16 год 25 хв, в супермаркеті «Тростянецький», що по вул. Целевича, 20А, у м. Івано-Франківськ, ОСОБА_5 шляхом здійснення розрахунку за придбані товари за допомогою функції безконтактної технології оплати «PayPass» через платіжні термінали, таємно викрав грошові кошти з банківського рахунку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6 , на суму 992, 59 грн та 265 50 грн, чим заподіяв потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.

Після чого, ОСОБА_5 направився до «Kavovyi dvoryk», що по вул. Целевича, 10, у м. Івано-Франківську, в якому 23.09.2024 о 18 год 49 хв, шляхом здійснення розрахунку за придбані товари за допомогою функції безконтактної технології оплати «PayPass» через платіжні термінали, таємно викрав грошові кошти з банківського рахунку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6 , на загальну суму 86, 00 грн, чим заподіяв потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.

Своїми діями ОСОБА_5 завдав потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 4 902, 62 гривень.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України.

Належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи потерпілий ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про проведення розгляду даного кримінального провадження без його участі. Зазначив, що не має претензій до обвинуваченого оскільки шкода завдана йому кримінальними правопорушеннями відшкодована у повному обсязі та просив призначити покарання відповідно до закону.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень та надав суду показання, що дійсно за обставин зазначених в обвинувальному акті привласнив банківську картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , держателем якої є потерпілий ОСОБА_6 та скориставшись можливістю безпаролевого розрахунку через систему «PAYPAS» з допомогою вказаної картки здійснив операції з розрахунку в магазині «Копійочка», що в Івано-Франківській області, с. Крихівці, вул.Слобідська,2; в магазині «EuroSpar», що по вул. Д.Галицького, 67, у с. Крихівці; в магазині «Рукавичка», що по вул.Набережна ім.Василя Стефаника, 6, у м.Івано-Франківську; «Coffe Room», що по вул. Целевича, 10, у м.Івано-Франківську; в супермаркеті «Тайстра», що по вул. Целевича, 341, у м. Івано-Франківську; в магазині продуктів «Тростянецький ТМ Рибак», що по вул.Целевича,20, у м. Івано-Франківську та «Kavovyi dvoryk», що по вул. Целевича, 10, у м. Івано-Франківську. Він розуміє, що вчинив неправильно, йому дуже прикро за свою поведінку та вчинок. З матеріалами досудового розслідування ознайомлений, їх не оспорює, у вчиненому щиро кається, просить не досліджувати усі докази, а обмежитися його допитом.

Вислухавши думки учасників процесу суд приходить до висновку, що клопотання прокурора, обвинуваченого та його захисника про недоцільність дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які учасниками судового провадження не оспорюються підлягає до задоволення, оскільки показання ОСОБА_5 не викликають сумнівів у правильності розуміння ним змісту та обставин вчинення кримінальних правопорушень, їх добровільності та істинності його позиції.

За таких обставин, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд вважає недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які учасниками судового провадження не оспорюються. У суду відсутні сумніви у добровільності позиції обвинуваченого. Обвинуваченому роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Відтак суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень знайшла своє підтвердження та кваліфікує його дії за ч.1 ст.357 КК України, як привласнення офіційного документу з корисливих мотивів та ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжку) в умовах воєнного стану.

Згідно з ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а відповідно до ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Призначаючи покарання обвинуваченому суд враховує: ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, а саме те, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, а передбачене ч.1 ст.357 КК України є кримінальним проступком; дані про особу обвинуваченого, який критично ставиться до вчиненого; з середньою освітою; на обліку в лікаря нарколога чи психіатра не перебуває; має постійне місце проживання; займається підприємницькою діяльністю; отримав ряд подяк за надання матеріальної допомоги військовослужбовцям; раніше не судимий.

При призначенні покарання, суд зважує на роз`яснення, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 №7 (зі змінами), зокрема в п.1, звертається увага на те, що суди при призначенні покарання мають суворо дотримуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через них реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, а в п.3 наголошується на тому, що, встановлюючи ступінь тяжкості злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його скоєння (зокрема форми вини, мотиву й мети, способу, стадії скоєння, кількості епізодів злочинної діяльності, характеру і ступеня тяжкості наслідків, що настали).

Обставинами, які відповідно до ч.1 ст.66 КК України, пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 в ході судового розгляду судом не встановлено.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним. При цьому, у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Отже, враховуючи вищенаведене, думку прокурора, обвинуваченого та захисника які просили призначити обвинуваченому покарання із застосуванням ч.1 ст.69 КК України у виді штрафу, думку потерпілого який просив призначити покарання відповідно до закону, дані про особу винного, який критично ставиться до вчиненого, наявність кількох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості всіх вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень, а саме щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку та активне сприяння розкриття злочину, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_5 за ч.1 ст.357 КК України слід призначити покарання у виді штрафу в межах санкцій даної статті, а за ч.4 ст.185 КК України виходячи з принципу індивідуалізації покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , на підставі ч.1 ст.69 КК України слід призначити більш м`який вид основного покарання, не зазначений у санкції ч.4 ст.185 КК України, зокрема штраф і таке покарання буде достатнім, справедливим та необхідним для його виправлення, а також для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

На підставі ч.1 ст.70 КК України слід призначити обвинуваченому ОСОБА_5 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Саме таке покарання буде відповідати не тільки тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, буде обґрунтованим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_5 не обирався підстави для його обрання відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Питання щодо скасування арешту майна вирішити згідно ч.4 ст. 174 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374,381,382,394,615 Кримінального процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.357 КК України та ч.4 ст.185 КК України і призначити йому покарання:

- за ч.1 ст.357 КК України - штраф в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок;

- за ч.4 ст. 185 КК України із застосуванням ч.1 ст.69 КК України - штраф в розмірі 3000 (три тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 ( п`ятдесят одну тисячу) гривень 00 копійок.

На підставі ч.1 ст.70 КК України призначити ОСОБА_5 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, у виді штрафу в розмірі 3000 (три тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 ( п`ятдесят одну тисячу) гривень 00 копійок.

Речові докази по справі після набрання вироком законної сили:

DVD-R диски з відеозаписами (постанова слідчого від 25.10.2024 року та три постанови слідчого від 12.10.2024 року); СD-R диск з відеозаписом (постанова слідчого від 20.11.2024 року) - зберігати в матеріалах кримінального провадження сторони обвинувачення;

одяг (постанова слідчого від 28.10.2024 року) повернути обвинуваченому ОСОБА_5 ;

банківську картку Приватбанку(постанова слідчого від 26.09.2024 року) повернути потерпілому ОСОБА_6 .

Після набрання вироком законної сили скасувати накладені ухвалами слідчих суддів Івано-Франківського міського суду від 27 вересня 2024 року та від 29 жовтня 2024 року арешти.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору у день його проголошення. Учасники мають право отримати його копію в суді.

Вирок може бути оскаржено з урахуванням вимог ч.2 ст. 394 КПК України шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Головуючий-суддя ОСОБА_1