Справа № 595/361/25
Провадження № 1-кп/595/89/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.03.2025 м. Бучач

Бучацький районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000049 від 20 лютого 2025 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сороки Бучацького району Тернопільської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, непрацюючого, не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 246 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

19 лютого 2025 року приблизно о 15.45 год. у ОСОБА_3 , який перебував у 14 кварталі 15 виділу Золотопотіцького лісництва Бережанського надлісництва філії «Подільський лісовий офіс» ДП «Ліси України», неподалік с. Зубрець Чортківського району Тернопільської області, виник злочинний умисел, спрямований на незаконну порубку одного дерева породи граб у вищевказаному кварталі лісового масиву, на території загальнозоологічного заказника місцевого значення «Савинське».

Реалізовуючи свій злочинний умисел, 19 лютого 2025 року близько 15.45 год., керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи умисно, перебуваючи у 14 кварталі 15 виділу Золотопотіцького лісництва Бережанського надлісництва філії «Подільський лісовий офіс» ДП «Ліси України», а саме на території загальнозоологічного заказника місцевого значення «Савинське», неподалік с. Зубрець Чортківського району Тернопільської області, в порушення ст. ст. 67, 68, 69 Лісового кодексу України від 21 січня 1994 року, ст. ст. 5, 12 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. 21 Закону України «Про природно-заповідний фонд України», ОСОБА_3 , порушуючи встановлений порядок охорони, раціонального використання та відтворення лісу, незаконно без спеціального дозволу, який посвідчується відповідним документом (лісорубним квитком, ордером), виданим уповноваженим органом, за допомогою ручної пили, яка на праві власності належать йому та яку він приніс із собою, шляхом повного відокремлення стовбура від кореня у спосіб зрізування ручною пилою, здійснив незаконну рубку одного дерева породи граб діаметром пня 12 см.

Внаслідок зазначеного протиправного діяння, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 575 від 10 травня 2022 року «Про затвердження спеціальних такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної порушенням законодавства про природно-заповідний фонд», ОСОБА_3 заподіяв державі матеріальну шкоду на суму 4424 гривні.

Такі дії обвинуваченого ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 3 ст. 246 КК України, як незаконна порубка дерева у лісі на території природо-заповідного фонду.

14 березня 2025 року представником потерпілого Державної екологічної інспекції у Тернопільській області до суду подано клопотання, у якому представник потерпілого зазначив про повне відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу кримінальним правопорушенням в розмірі 4424,00 грн. Претензії до обвинуваченого у Державній екологічній інспекції у Тернопільській області відсутні. До клопотання представником потерпілого долучено копію виписки по рахунку ГУДКСУ від 08 березня 2025 року.

У підготовчому судовому засіданні 18 березня 2025 року прокурором подано до матеріалів кримінального провадження угоду про визнання винуватості від 18 березня 2025 року, укладену між прокурором та обвинуваченим у присутності захисника, разом із письмовою згодою представника потерпілого на укладення угоди між сторонами кримінального провадження.

Згідно угоди про визнання винуватості від 18 березня 2025 року, укладеної на підставі вимог ст. 472 КПК України між прокурором Бучацької окружної прокуратури ОСОБА_4 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000049, з одного боку, та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_3 з іншого боку, у присутності захисника ОСОБА_6 , сторони угоди дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 3 ст. 246 КК України, істотних для даного кримінального правопорушення обставин та покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнити з випробуванням з встановленням іспитового строку, яке повинен понести ОСОБА_3 .

Угодою передбачено наслідки її укладення та затвердження, встановлені ст. 473 КПК України, а також наслідки її невиконання, встановлені ст. 476 КПК України.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просить угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Представник потерпілого Державної екологічної інспекції у Тернопільській області ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні не заперечила щодо затвердження угоди та призначення обвинуваченому узгодженої в угоді міри покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_6 у підготовчому судовому засіданні також просять вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 246КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Вислухавши учасників кримінального провадження, розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд вважає, що угода підлягає до затвердження з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 246 КК України, яке відповідно до вимог ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

При цьому судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами кримінального провадження є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, про що вони підтвердили під час підготовчого судового засідання.

Судом з`ясовано, що обвинувачений добровільно відшкодував завдану шкоду в розмірі 4424,00 грн., що підтверджується випискою по рахунку від 08 березня 2025 року про оплату ОСОБА_3 коштів в загальній сумі 4424,00 грн. на рахунок ГУК у Тернопільській області.

Також судом встановлено, що за умовами даної угоди міра покарання визначена відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який в силу ст. 89 КК України є несудимий (вимога УІАП ГУНП в Тернопільській області вих. № 22261-2025 від 21 лютого 2025 року), по місцю проживання характеризується позитивно (характеристика вих. № 18 від 24 лютого 2025 року, видана Старостою Жизномирського старостинського округу Бучацької міської ради Чортківського району Тернопільської області), на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває (довідки вих. №, № 381, 382 від 25 лютого 2025 року, видані КНП «Бучацька міська лікарня» Бучацької міської ради), відсутність обставин, які обтяжують покарання обставини, наявність обставин, які пом`якшують покарання, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування шкоди.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Згідно вимог п. 2 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладено угоду про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладену між прокурором ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , у присутності захисника ОСОБА_6 , і призначення ОСОБА_3 узгодженої сторонами кримінального провадження міри покарання.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Бучацького районного суду Тернопільської області, № 595/252/25, від 20 лютого 2025 року - скасувати.

Долю речових доказів необхідно вирішити в порядку ст. 100 КПК України, ст. ст. 96-1, 96-2 КК України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 96-1 КК України спеціальна конфіскація застосовується, зокрема, на підставі обвинувального вироку суду.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Суд вважає, що вилучене майно - ручна пила із ручкою чорно-жовтого кольору, яка знаходиться у камері зберігання речових доказів відділення поліції № 2 (м. Бучач) Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області, була використана як знаряддя кримінального правопорушення, підстав повернення її не встановлено, а відтак, з урахуванням вимог ст. 96-1, 96-2 КК України, вважає за необхідне застосувати до вказаного майна спеціальну конфіскацію.

Процесуальні витрати у вказаному кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався, підстави для обрання запобіжного заходу стосовно обвинуваченого відсутні.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 18 березня 2025 року, укладену між прокурором ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , у присутності захисника ОСОБА_6 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 246 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами кримінального провадження покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Згідно п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Бучацького районного суду Тернопільської області, № 595/252/25, від 20 лютого 2025 року - скасувати.

Речові докази: 8 колод дерева породи гроб різних діаметрів та розмірів, кожна з яких із двох сторін позначена фарбою червоного кольору, які поміщено на арешт майданчик ВП № 2 (м. Бучач) Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області - повернути філії «Подільський лісовий офіс» ДП «Ліси України».

На підставі ч. 1 ст. 96-1, п. 4 ч. 1 ст. 96-2 КК України застосовувати заходи кримінально - правового характеру у виді спеціальної конфіскації до речового доказу: ручної пили із ручкою чорно-жовтого кольору, яка знаходяться у камері зберігання речових доказів відділення поліції № 2 (м. Бучач) Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана обвинуваченим, захисником, прокурором виключно з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду через Бучацький районний суд Тернопільської області.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники кримінального провадження мають право отримати в суді копії вироку.

Суддя ОСОБА_1