ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/3040/25 Номер провадження 11-сс/814/318/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2025 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого суддіОСОБА_2
суддів: за участю: секретаря судового засідання прокурора захисника підозрюваногоОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 ОСОБА_8

розглянувши в закритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 20 березня 2025 року,

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 березня 2025 року за №0000092, задоволено клопотання слідчого в ОВС СВ УСБ України в Полтавській області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_6 , і застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 16 травня 2025 року, підозрюваному

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , у силу ст.89 КК України не судимому.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя врахував: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України, яка підтверджується вагомими доказами, ризиків, визначених у п.п.1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може: переховуватись від органу досудового розслідування та суду, знищити, сховати, спотворити речі, документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень, незаконно впливати на свідків, учинити інше кримінальне правопорушення, продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, обставини, суспільну небезпеку й тяжкість інкримінованого ОСОБА_8 злочину, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим, особу підозрюваного та неможливість інших більш м`яких запобіжних заходів запобігти вказаним вище ризикам.

Водночас слідчий суддя дійшов висновку про застосування зазначеного вище запобіжного заходу без визначення розміру застави ОСОБА_8 на підставі ч.4 ст.183 КПК України.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 20 березня 2025 року та застосувати ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з носінням електронного засобу контролю. Свої вимоги мотивує тим, що слідчий суддя не врахував те, що: стороною обвинувачення не було доведено наявність ризиків, передбачених ч.1 си.177 КПК України, та неможливість застосування інших більш м`яких запобіжних заходів, щоб забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, який має місце проживання, здійснює догляд за матір`ю.

Колегія суддів заслухала суддю-доповідача, думку підозрюваного та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили застосувати ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з носінням електронного засобу контролю, заперечення прокурора проти апеляційної скарги, вивчила матеріали провадження, обговорила доводи сторони захисту та дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Згідно з ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що СВ УСБ України в Полтавській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 березня 2025 року за №0000092 (а.п.12-13).

Досудовим розслідуванням установлено, що громадянин України

ОСОБА_8 в умовах воєнного стану із метою обміну інформацією та миттєвими повідомленнями з невизначеним колом осіб за допомогою власного мобільного телефону створив у додатку-месенджері «Telegram» обліковий запис « ОСОБА_10 » за ідентифікаційною ознакою - власним номером мобільного телефону: НОМЕР_1 .

Затим не пізніше лютого 2025 року ОСОБА_8 , діючи умисно, з метою нанесення шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, встановив контакт і почав конфіденційне спілкування із представником іноземної держави (працівником іноземної спеціальної служби) - громадянином РФ ОСОБА_11 , який є співробітником ЗС ФР, для виконання завдань останнього по збору, аналізу й передачі інформації в соціально-політичній сфері, щодо сил правопорядку та безпеки України, які полягали в нанесенні шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України.

У проміжок часу з 28 лютого до 02 березня 2025 року

ОСОБА_8 за місцем свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , використовуючи мобільний телефон «Sharp FS8010 Aquos S2 4/64GB», IMEI: НОМЕР_2 , із обліковим записом: « ОСОБА_10 » ( НОМЕР_1 ), у додатку-месенджері «Telegram» надіслав представнику іноземної держави ОСОБА_11 , який використовував обліковий запис: «And?» за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_2 », інформацію щодо роботи сил протиповітряної оборони та мобільних вогневих груп Сил оборони України, а саме: 28 лютого 2025 року о 00 годин 25 хвилин - у м. Лубни Полтавської обл.; 01 березня 2025 року о 01 годині 17 хвилин - біля Третього мікрорайону в м. Лубни Полтавської обл., о 01 годині 40 хвилин - у с. Засулля Лубенського р-ну Полтавської обл.; 02 березня 2025 року о 00 годин 40 хвилин - у Лубенському р-ні Полтавської обл. і неподалік Лубенського лісотехнічного фахового коледжу, який знаходиться за адресою: вул. Тернівська, 21, м. Лубни Полтавської обл.

06 березня 2025 року о 07 годині 54 хвилини

ОСОБА_8 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, використовуючи мобільний телефон «Sharp FS8010 Aquos S2 4/64GB», IMEI: НОМЕР_2 , із обліковим записом: « ОСОБА_10 » ( НОМЕР_1 ), одержав у додатку-месенджері «Telegram» від представника іноземної держави ОСОБА_11 завдання здобути та передати відомості щодо діючих співробітників СБ України.

Далі 06 березня 2025 року ОСОБА_8 за названим вище місцем свого проживання, на виконання завдання представника іноземної держави, використовуючи мобільний телефон «Sharp FS8010 Aquos S2 4/64GB», IMEI: НОМЕР_2 із обліковим записом: « ОСОБА_10 » ( НОМЕР_1 ), у додатку-месенджері «Telegram» надіслав представнику іноземної держави ОСОБА_11 , який використовував обліковий запис: « ОСОБА_12 » за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_2 », інформацію щодо п`яти діючих співробітників УСБ України в Полтавській області, яка ОСОБА_8 була відома в результаті неодноразових звернень до органів безпеки з повідомленням про злочин та подальшим тривалим спілкуванням зі співробітниками СБ України у зв`язку із виконання ними своїх службових обов`язків. Зокрема, ОСОБА_8 передав інформацію щодо прізвищ, імен та по-батькові співробітників, їх військові звання, контактні номери телефонів, а також зазначив факт приналежності указаних співробітників до підрозділів, які здійснюють оперативно-розшукову та контррозвідувальну діяльність.

Указана вище інформація в своїй сукупності належить до відомостей, що становлять службову інформацію в СБ України, а відомості про приналежність співробітників СБ України до її оперативних підрозділів, незалежно від часу, що минув з моменту проходження ними служби, роботи в СБУ є службовою інформацією.

За своїм змістом ця інформація в частині анкетних даних, військових звань, контактних номерів мобільних телефонів є достовірною та актуальною, не перебуває у вільному доступі, не є загальнодоступною. Заволодіння нею зацікавленою стороною (спеціальними службами РФ) несе загрозу національній безпеці України, оскільки ускладнює виконання службових обов`язків співробітниками СБ України, несе загрозу їх життю та здоров`ю, а також життю та здоров`ю членів їх сімей.

Окрім того, 13 березня 2025 року в проміжок часу з 16 години 10 хвилин до 16 години 30 хвилин ОСОБА_8 на перехресті вул. Григорія Тютюнника та просп. Володимирського в м. Лубни Полтавської області, використовуючи мобільний телефон «Sharp FS8010 Aquos S2 4/64GB», IMEI: НОМЕР_2 , зробив фотознімок, яким зафіксовано переміщення по просп. Володимирському в напрямку вул. Достоєвського в м. Лубни Полтавської обл. армійського паливозаправника «КРАЗ-260 (АЦ-10-260)», який рухався у складі колони з чотирьох армійських паливозаправників військової частини НОМЕР_3 .

Затим 13 березня 2025 року о 16 годині 30 хвилин

ОСОБА_8 , використовуючи мобільний телефон «Sharp FS8010 Aquos S2 4/64GB», IMEI: НОМЕР_2 із обліковим записом: « ОСОБА_10 » ( НОМЕР_1 ), у додатку-месенджері «Telegram» надіслав представнику іноземної держави ОСОБА_11 , який використував обліковий запис: «And?» за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_2 », виготовлений ним фотознімок і повідомив про переміщення в м. Лубни Полтавської обл. колони в складі чотирьох армійських паливозаправників, зробивши, при цьому, висновок про наявність пального в місцях його зберігання.

Загалом за надання представнику іноземної держави допомоги у проведенні підривної діяльності проти України ОСОБА_8 одержав 16 964 гривні 75 копійок, які 14 березня 2025 року перераховані невстановленою особою о 13 годині 06 хвилин та 13 годині 26 хвилин двома грошовими переказами на картковий рахунок, відкритий у АТ КБ «Приватбанк» (банківська картка № НОМЕР_4 ) на ім`я ОСОБА_13 - орендодавця квартири, в якій ОСОБА_8 фактично проживає, в рахунок оплати останнім оренди житла.

19 березня 2025 року слідчий ОСОБА_9 за погодженням із прокурором ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_8 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України - державної зради, тобто діяння, умисно вчиненого громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, а саме надання представникам іноземної держави допомоги у проведенні підривної діяльності проти України, в умовах воєнного стану (т.1 а.п.14-20).

Цього ж дня слідчий ОСОБА_9 за погодженням із прокурором ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава з клопотанням про застосування підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком на 60 днів, мотивуючи подане клопотання наявністю: обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України, ризиків, визначених у п.п.1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, та неможливістю інших більш м`яких запобіжних заходів запобігти встановленим вище ризикам (т.1 а.п.1-252).

Слідчий суддя, задовольняючи клопотання слідчого, застосував ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Слідчий суддя вказав, що зазначені у клопотанні обставини необхідності затосування ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою мають місце, підтверджуються достатніми на цьому етапі розслідування доказами, і у висновках, які зробив орган досудового розслідування, чогось необґрунтованого чи довільного не встановлено. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

За практикою Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства»).

Як убачається з матеріалів провадження, необхідність застосування ОСОБА_8 запобіжного заходу учасниками провадження не оспорюється.

Розглядаючи ж клопотання про застосування підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя врахував: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України, яка підтверджується вагомими доказами, ризиків, визначених у п.п.1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може: переховуватись від органу досудового розслідування та суду, знищити, сховати, спотворити речі, документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень, незаконно впливати на свідків, учинити інше кримінальне правопорушення, продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, обставини, суспільну небезпеку й тяжкість інкримінованого ОСОБА_8 злочину, що відповідно до ст.12 КК України є особливо тяжким злочином, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у вигляді 15 років позбавлення волі або довічного позбавленням волі, з конфіскацією майна, особу підозрюваного та неможливість інших більш м`яких запобіжних заходів запобігти вказаним вище ризикам.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 зазначеного вище особливо тяжкого злочину підтверджується зібраними в кримінальному провадженні вагомими доказами, зокрема, даними: протоколів за результатами проведення НСРД у вигляді зняття інформації з електронних інформаційних систем від 12, 17 березня 2025 року щодо здійснення ОСОБА_8 із використанням мобільного терміналу за абонентським номером мобільного телефону: НОМЕР_1 , та свого облікового запису: « ОСОБА_10 », у мережі «Telegram» передачі (надсилання) за грошові кошти представнику ЗС РФ, який використовував обліковий запис: « ОСОБА_12 » за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_2 », на його доручення інформації щодо роботи сил протиповітряної оборони та мобільних вогневих груп Сил оборони України, переміщення військової техніки Збройних Сил України, детальних даних про діючих співробітників УСБ України в Полтавській області, діючи на шкоду національній безпеці України (т.1 а.п.29-211); протоколу затримання ОСОБА_8 від 18 березня 2025 року, під час якого при особистому обшуку в останнього було виявлено та вилучено, зокрема, мобільний телефон із сім-картою: НОМЕР_1 , і мобільний телефон марки «Sharp» (т.1 а.п.26-28); протоколів оглядів вилучених у ОСОБА_8 мобільних телефонів, зокрема, з обліковим записом підозрюваного на його ім`я, від 19 березня 2025 року, в яких також зафіксовано передачу ОСОБА_8 у мережі «Telegram» із використанням свого облікового запису: « ОСОБА_10 », представнику ЗС РФ, який використовував обліковий запис: «And?» за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_2 », інформації на шкоду національній безпеці України, зокрема, щодо роботи протиповітряної оборони (т.2 а.п.3-249), та іншими доказами в кримінальному провадженні.

Водночас колегія суддів зауважує, що на цьому етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів правильно визначив, що причетність ОСОБА_8 до вчинення злочину, підозра в якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.

Ураховуючи надані стороною обвинувачення докази на підтвердження в кримінальному провадженні обґрунтованої підозри, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про її наявність. За практикою Європейського суду з прав людини, недостатньо аби правоохоронні органи «добросовісно підозрювали особу». Повинні бути надані принаймні деякі факти чи інформація на підтвердження того, що особа підозрюється у вчиненні злочину обґрунтовано (рішення «Ільгар Маммадов проти Азербайджану» і рішення «Фокс, Кемпбел і Хартлі проти Сполученого Королівства»), що має місце в досліджуваній ситуації.

У свою чергу, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження та даних про особу підозрюваного в їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді в частині доведеності встановлених ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Так, наявні у справі факти та обставини, на які посилається орган досудового розслідування в клопотанні та доведені прокурором у судовому засіданні, дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_8 може: переховуватись від органу досудового розслідування та суду, знищити, сховати, спотворити речі, документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень, незаконно впливати на свідків, учинити інше кримінальне правопорушення, продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, що, в свою чергу, дає підстави для застосування до нього запобіжного заходу з метою забезпечення кримінального провадження.

Як установлено в ході розгляду провадження, ОСОБА_8 хоча в силу ст.89 КК України є не судимим, між тим, раніше притягувався до кримінальної відповідальності (т.1 а.п.252); не працює, не має законного джерела доходу, неодружений, має: місце проживання, матір, за якою здійснює догляд.

Відповідно до ст.178 КПК України колегія суддів, ураховуючи вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_8 інкримінованого йому особливо тяжкого злочину в умовах воєнного стану, спрямованого проти основ національної безпеки України, а саме державної зради - найбільш небезпечного посягання на суспільні відносини, які забезпечують державну безпеку, обороноздатність, незалежність країни, її конституційний лад, пов`язаного зі здійсненням ним підривної діяльності щодо безпеки держави, громадянином якої він є, що має надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, ряд установлених вище ризиків, дані про особу підозрюваного та його поведінку в їх сукупності, вважає, що лише такий запобіжний захід як тримання під вартою здатен забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_8 .

На цьому етапі розслідування виключно такий запобіжний захід зможе дієво запобігти ризикам, доведеним стороною обвинувачення під час розгляду клопотання, що, при цьому, вбачається і з положень ч.6 ст.176 КПК України, в силу яких під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються, зокрема, у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.111 КК України, за наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, застосовується саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Тому наведені вище обставини в їх сукупності виключають можливість обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, у вигляді домашнього арешту з носінням електронного засобу контролю, про що просить сторона захисту.

Абз. 8 ч.4 ст.183 КПК України унормовано, що слідчий суддя під час дії воєнного стану при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст.177, 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочину, передбаченого ч.2 ст.111 КК України.

Запровадження ж положень абз.8 ч.4 ст.183 КПК України було обумовлено насамперед потребою посиленого захисту суверенітету, територіальної цілісності, недоторканності, обороноздатності, державної, економічної й інформаційної безпеки України шляхом встановлення особливого порядку вирішення питання з приводу альтернативного запобіжного заходу при постановлені судових рішень про тримання під вартою щодо осіб, яких підозрюються у вчиненні злочинів, які за тяжкістю й характером є наднебезпечними в умовах воєнного стану.

ОСОБА_14 обгрунтовано підозрюється у вчиненні злочину проти основ національної безпеки України, передбаченого ч.2 ст.111 КК України.

З огляду на викладене вище та враховуючи ряд установлених ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, обставини інкримінованої ОСОБА_14 злочинної діяльності, дані про особу й поведінку підозрюваного, викладені вище обставини, передбачені ст.178 КПК України, то невизначення слідчим суддею при постановленні оскаржуваної ухвали під час дії воєнного стану розміру застави ОСОБА_14 , як наслідок, є правильним.

Тому зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких ставиться питання про скасування оскаржуваної ухвали, не знайшли свого підтвердження.

Тих істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які би перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне й обґрунтоване судове рішення, не встановлено.

Отже, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 20 березня 2025 року щодо ОСОБА_8 - без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4