УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.01.2025 Справа №607/28143/24 Провадження №1-кс/607/67/2025

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , захисника ОСОБА_3 ,

розглянувши в залі суду в місті Тернополі клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_4 - ОСОБА_3 про скасування арешту майна,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із клопотанням, просить скасувати арешт на грошові кошти в сумі 29652 доларів США, 2290 Євро, банківські картки «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , «Райффайзен банк Аваль» № НОМЕР_4 , «Кредіт Агріколь Банк» № НОМЕР_5 , який було накладено згідно ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_5 від 23.09.2021 (справа 607/205/69/24). Клопотання обґрунтовано тим, що арешт накладено необґрунтовано, оскільки вказані кошти не можуть бути речовим доказом.

Прокурор в судове засідання не з`явився, надав суду заперечення, в якому просив відмовити в задоволенні клопотання. Зазначив, що грошові кошти є речовим доказом у справі і перевіряється версія, що вони могли бути отримані від злочинної діяльності. Крім того, санкція частини третьої статті 332 Кримінального кодексу України передбачає покарання у вигляді конфіскації майна.

Заслухавши пояснення захисника, вивчивши клопотання, слідчий суддя доходить таких висновків.

Відповідно до статті 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом. На підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом, допускається тимчасове вилучення майна без судового рішення. (стаття 16 КПК України).

Встановлено, що групою слідчих СУ ГУНП в Тернопільській області здійснюється розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000114 від 09.03.2024, за ознаками злочину, передбаченого частиною третьою статті 332 КК України.

20.09.2024 на підставі ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 за місцем проживання ОСОБА_6 та вилучено, серед іншого, 29652 доларів США, 2290 Євро, зокрема, на банківські картки «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , «Райффайзен банк Аваль» № НОМЕР_4 , «Кредіт Агріколь Банк» № НОМЕР_5 .

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 вересня 2024 року у справі №607/20569/24 накладено арешт на вказане майно. Накладаючи арешт, слідчий суддя виходив із того, що вилучене майно відповідає критеріям, визначеним пунктом 1 частини першої статті 170 КПК України, а саме, є речовим доказом.

Слідчий суддя критично сприймає посилання сторони обвинувачення на можливість накладення арешту на вказане майно з метою збереження речових доказів.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 100 КПК України речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню можуть повертатися власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

Сторона обвинувачення не надала жодних переконливих доказів того, що кошти в сумі 29652 доларів США, 2290 Євро, зокрема, на банківські картки «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , «Райффайзен банк Аваль» № НОМЕР_4 , «Кредіт Агріколь Банк» № НОМЕР_5 є знаряддям злочину (містяться явні сліди) або, що за їх допомогою вчинявся злочин, при цьому виключно формально, без будь-якого мотивування покликаються на постанову про визнання вказаного майна речовим доказом.

Покликання прокурора на перевірку версії одержання вказаних коштів шляхом переправляння осіб через кордон слідчий суддя відхиляє, оскільки відповідно до пред`явленої підозри, ОСОБА_4 інкримінується тільки один епізод, який мав місце ще в травні 2024 року, за три місяці до проведення обшуку, при цьому не інкримінується отримання ним будь-яких грошових коштів, а особа, сприяння в організації перетину кордону якої підозрюється ОСОБА_4 , не перетнула його.

Слідчий суддя вважає, що такі доводи прокурора стосуються нових можливих епізодів злочинної діяльності підозрюваного, відомостей про те, що вони внесені в реєстр досудових розслідувань в рамках цього кримінального провадження відсутні, а відповідно до частини третьої статті 214 КПК України здійснення досудового розслідування та, відповідно, проведення слідчих дій, до внесення відомостей до реєстру, або без такого внесення не допускається.

Більше того, як видно із доданих матеріалів, грошові кошти та інші речі були вилучені 20.09.2024 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 за місцем проживання ОСОБА_6 на підставі ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області 07.09.2024 у справі №607/19461/24, якою надано дозвіл на відшукання заздалегідь виготовлених та підготовлених документів та речей для незаконного перетину кордону, мобільних телефонів, сім-карток, тримачів для сім-карт мобільних операторів, які використовувалися під час вчинення злочину, оптичних та електронних носіїв інформації, блокнотів, записників, аркушів паперу із рукописним текстом з інформацією про деталі незаконного перетину Державного кордону України.

Разом із тим, як видно із ухвали суду про проведення обшуку від 07 вересня 2024 року у справі №607/19461/24 не надавався дозвіл на вилучення грошових коштів та банківських карток.

Всупереч судовому обмеженню умов проникнення до житла ОСОБА_4 слідчий за результатами обшуку вилучив з помешкання грошові кошти та банківські картки ОСОБА_4 , які не були предметом вчинення злочину.

Слідчий суддя відхиляє доводи прокурора про необхідність накладення арешту для забезпечення конфіскації, зважаючи на те, що арешт грошових коштів було накладено саме на для збереження речових доказів, на підставі пункту 1 частини першої статті 170 КПК України, а не пункту 3 частини першої статті 170 КПК України, а на час накладення арешту ОСОБА_4 не набув статусу підозрюваного.

На час проведення обшуку ще взагалі не було відомо, чи підозрюватиме орган досудового слідства ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачає конфіскацію майна, оскільки про таку підозру йому повідомили після вилучення коштів.

Відповідно до абзацу другого частини першої статті 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

За наведених обставин слідчий суддя вважає, що вилучення коштів для їх арешту з метою забезпечення конфіскації майна підозрюваного як виду покарання, з очевидністю суперечить судовому рішенню, яким надано дозвіл на обшук, вимогам абзацу 2 частини першої статті 170, статтей 233,234 КПК України, а тому арешт накладено необґрунтовано.

Слід зазначити, що завданням слідчого судді є здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

У цій справі, органом досудового розслідування слідчому судді не надано переконливих та достатніх доказів виправданої потреби органів досудового розслідування обмежувати права власності на майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170, 174 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання ОСОБА_4 - ОСОБА_3 про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати арешт, який накладений ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 вересня 2024 року у справі №607/20569/24 у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000114 від 09.03.2024 на грошові кошти в сумі 29652 доларів США, 2290 Євро, зокрема, на банківські картки «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , «Райффайзен банк Аваль» № НОМЕР_4 , «Кредіт Агріколь Банк» № НОМЕР_5 .

Ухвала є остаточною оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської областіОСОБА_1