Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/857/24 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2024 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькомуматеріали продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у кримінальному провадженні № 0002297 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 194, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України, за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_7 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , на ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 27.11.2024, якою стосовно обвинуваченого

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Керч Автономної республіки Крим, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

продовжено строк тримання під вартою на 2 (два) місяці, а саме до 26.01.2025 включно.

За участю учасників судового провадження:

прокурора - ОСОБА_8 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А:

У провадженні Кіровського районного суду м. Кіровограда перебувають матеріали кримінального провадження № 0002297 по обвинуваченню ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 194, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України.

У судовому засіданні районного суду прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу, обраного під час досудового слідства. Прокурор вказує на ризик переховування від суду, впливу на свідків, перешкоджання кримінальному провадженню та вчинення інших кримінальних правопорушень.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 27.11.2024 задоволено клопотання прокурора, та продовжено строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 на 2 (два) місяці, а саме до 26.01.2025 включно.

Своє рішення районний суд мотивував тим, що ОСОБА_6 обвинувачуюється у вчиненні умисних, тяжких, за своєю суттю корисливих злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, що значно підвищує ступінь та характер суспільної небезпеки вказаних діянь. Відтак, вказані обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, зазначених у ст. 176 КПК України не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України та забезпечити виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків.

В апеляційній скарзі захисникадвокат ОСОБА_7 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 ,просить скасувати ухвалу районного суду і постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 .

В обґрунтування апеляційних вимог захисник зазначає про відсутність законних підстав та об`єктивних даних, які б з достовірністю свідчили про те, що перебуваючи на волі її підзахисний буде переховуватись від суду, продовжувати злочинну діяльність, а також недоведеність прокурором ризиків, передбачених положеннями ст. 177 КПК України.

Крім того, зазначає про незаконність подальшого утримання ОСОБА_6 під вартою, оскільки ризики заявлені в клопотанні прокурором не доведенні.

Також, з огляду на базові принципи Європейського суду з прав людини, сама лише тяжкість інкримінованих злочинів, не може бути єдиною підставою для застосування найсуворішого запобіжного заходу.

Заслухавши доповідача, пояснення обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу захисника, думку прокурора, який заперечив її задоволення, перевіривши матеріали справи та зваживши доводи апеляційної скарги захисника, колегія суддів приходить до висновку, що вона задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно положень ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 331 КПК України, суд першої інстанції зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Абзацом другим цієї ж частини ст. 331 цього Кодексу, на суд покладено такий самий обов`язок, а саме повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, у разі якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Так, перевіркою доводів апеляційної скарги захисника колегія суддів встановила, що судом першої інстанції дотримані зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 .

Окрім цього, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, допустимими підставами для взяття й утримання особи під вартою є наявність з боку підозрюваного таких загроз як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину (рішення ЄСПЛ від 02.10.2014 у справі «Воляник проти України»). Крім цього, судом взято до уваги і позицію Європейського суду з прав людини, яка висвітлена в рішенні ЄСПЛ від 06.04.2000 у справі «Лабіта проти Італії», в якому зазначено, що тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Також правильно враховано судом і обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема вік, стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків.

При цьому, жодних доказів, які б свідчили про зменшення раніше встановлених ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, суду стороною захисту не надано.

З урахуванням наведеного, а також існуванням на даний час ризиків, які вказують на можливість обвинуваченим, у разі застосування до нього запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, переховуватись від суду, продовжити вчиняти нові злочини та приймаючи до уваги ту обставину, що дане кримінальне провадження в суді першої інстанції не завершено до спливу продовженого строку тримання обвинуваченого під вартою, тому скасування оскаржуваної ухвали з тих підстав, на які посилається у своїй апеляційній скарзі захисник обвинуваченого, колегія суддів не вбачає.

Отже, приймаючи рішення про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку тримання під вартою, суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованих обвинуваченому злочинів, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, дані про особу обвинуваченого, при цьому дослідив належним чином матеріали кримінального провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне судове рішення.

Доводи викладені в апеляційній скарзі захисника, що ухвала суду першої інстанції є необґрунтованою не заслуговують на увагу, оскільки як вбачається із матеріалів провадження клопотання прокурора розглянуто із дотриманням вимог кримінального процесуального закону, повноважним судом повно, всебічно, об`єктивно та неупереджено, висновки суду викладені в ухвалі відповідають фактичним обставинам встановленим у судовому засіданні суду першої інстанції.

За таких підстав, на переконання колегії суддів, рішення суду першої інстанції винесене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, належним чином дослідженими та оціненими судом першої інстанції.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б стали підставою для скасування по суті правильно прийнятого судом першої інстанції рішення, колегією суддів не встановлено.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що районний суд обґрунтовано задовольнив клопотання прокурора та продовжив обвинуваченому ОСОБА_6 строк тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст. 176 КПК України, не зможуть запобігти встановленим ризикам, зазначеним в ч. 1 ст. 177 КПК України та забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, а тому апеляційну скаргу захисника необхідно залишити без задоволення, а ухвалу районного суду без зміни.

Керуючись ст.ст. 183, 199, 331, 405, 407, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 - залишити без задоволення, а ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 27.11.2024, якою стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 2 (два) місяці, а самедо 26.01.2025 включно - залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду є остаточною і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

З оригіналом згідно:

Суддя Кропивницького

апеляційного суду ОСОБА_2