Справа № 752/3478/22
Провадження №: 1-кп/752/1223/25
У Х В А Л А

05.02.2025 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря ОСОБА_4 ,

провівши в приміщенні суду судове засідання кримінального провадження №0002318 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 , який був підключений за допомогою ВКЗ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

встановила:

прокурор в судовому засіданні заявила клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_5 без визначення розміру застави, яке обґрунтувала тим, що обвинувачений ОСОБА_5 , розуміючи тяжкість інкримінованого злочину, який є особливо тяжким, може впливати на потерпілого та свідків, які ще не допитані та загрожувати їх життю, з метою зміни їх показів, оскільки вони є знайомими. Прокурор вказала, що ризики, які були підставою для обрання та продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою наразі не зменшились. Обвинувачений не має стійких соціальних зв?язків, постійного місця проживання, джерела доходу, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 121 КК України, а тому інші більш м`які запобіжні заходи застосовані бути не можуть. Також вказала, що тяжкість вчиненого злочину, вказує на доцільність продовження найсуворішого виду запобіжного заходу, а тому, на думку прокурора, є всі підстави для задоволення клопотання про продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_7 заперечував щодо продовження тримання обвинуваченого під вартою. Вказав, що ризики прокурором не доведені і докази на підтвердження вини відсутні. Також вказав, що раніше визначений розмір застави є непомірним для ОСОБА_5 з огляду на те, що він тривалий час не має доходу. Клопотання стороні захисту надано невчасно.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав думку свого захисника, вказав, що клопотання є надуманим, і йому вручено не було.

Потерпілий ОСОБА_8 наразі перебуває в ДУ "Київський слідчий ізолятор" та останньому було повідомлено про можливість приймати участь в розгляді даної справи через відеоконференцзв`язок, проте ОСОБА_8 жодних клопотань або заяв не подавав.

Потерпілий ОСОБА_9 в судове засідання не з`явився, згідно наданої прокурором інформації відносно останнього внесено відомості до ЄРДР про те, що він самовільно залишив військову частину.

Заслухавши сторін та подане клопотання прокурора, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінює в сукупності всі обставини, зокрема ті, що перелічені цією статтею.

Крім вищевказаних норм КПК України, колегія суддів бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, який неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою суд повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

У кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

При визначенні питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, колегія суддів бере до уваги, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні замаху на умисне вбивство двох осіб, тобто у вчиненні особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я осіб. Враховуючи тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання обвинуваченого винуватим в інкримінованому йому злочині, обставини вчинення злочину, а саме наявність двох потерпілих, відсутність даних про наявність у обвинуваченого будь-яких стійких соціальних зв`язків, постійного місця проживання, місця роботи, офіційного доходу, та враховуючи дані про його попередню судимість за вчинення злочину проти життя та здоров`я особи, колегія суддів вважає, що на даний час немає обґрунтованих підстав вважати, що зникли ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, можливість незаконно вплинути на свідків та потерпілих, переховуватись від суду із врахуванням, в тому числі і військового стану в Україні та наявності ряду тимчасово окупованих територій, які не підконтрольні органам державної влади. Із врахуванням викладеного колегія суддів не вбачає підстав для зміни запобіжного заходу обвинуваченому. Крім того, колегія суддів не вбачає порушень вимог ст. 194 КПК України, оскільки прокурором були направлені 4.02.2025 року копії клопотань про продовження запобіжного заходу як на адресу захисника, так і на адресу Київського СІЗО.

Раніше обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою, є обґрунтованим та співмірним пред`явленому ОСОБА_5 обвинуваченню, а тому продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою є доцільним та необхідним.

На підставі ч. 3 ст. 189 КПК України, колегія суддів вважає за доцільне визначити обвинуваченому ОСОБА_5 розмір застави у виді 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Із врахуванням викладеного колегія суддів вважає за доцільне клопотання прокурора про продовження тримання під вартою ОСОБА_5 задовольнити частково та продовжити ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб з визначенням розміру застави.

Керуючись ст.ст. 177,178, 182, 183, 331 КПК України, колегія суддів,

постановила:

клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити частково.

Продовжити строк запобіжного заходу у виді тримання під вартоюОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на 60 (шістдесят) діб до 04.04.2025 року включно.

Строк продовження існуючої міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою обчислювати з 05.02.2025 року.

Визначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у вигляді 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 302 800 (триста дві тисячі вісімсот) гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на розрахунковий рахунок Голосіївського районного суду м. Києва згідно порядку визначеного ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 01.10.2024 року у справі 752/3478/22 відносно ОСОБА_5 .

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору та направити в СІЗО.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 діб з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3