Провадження № 1-кп/947/512/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.12.2024 року Київський районний суд міста Одеси у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні в м. Одесі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000205 від 02.04.2021 року, за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, українця, громадянина України, не одруженого, не працевлаштованого, зареєстрованого та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , тел.: НОМЕР_1 , раніше не судимого,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Одеси, українця, громадянина України, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , згідно ст. 89 КК України раніше не судимого, тел.: НОМЕР_2 ,

обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Так, 26.03.2021 у першій половині дня, більш точний час не встановлено, ОСОБА_6 таємно заволодів ключем від вхідних дверей квартири АДРЕСА_3 , в якій мешкає ОСОБА_8 .

Цього ж дня, приблизно о 23 годині 59 хвилин, ОСОБА_6 , незаконно перебуваючи в квартирі АДРЕСА_4 , до якої проник за допомогою ключів від вхідних дверей якими раніше незаконного заволодів, маючи корисливий мотив та злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, визначив об`єктом свого злочинного посягання майно, що знаходиться в зазначеній квартирі, яке належить ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_6 скориставшись сприятливою обстановкою, а саме тим, що у квартирі АДРЕСА_5 нікого немає та його дії не будуть викриті сторонніми особами, викрав майно, яке належить ОСОБА_8 , а саме телевізор марки «Samsung», модель «UE32T4500», вартістю 4466,67 гривень та електром`ясорубку марки «Zelmer», модель «ZMM0854WUA», вартістю 925,00 гривень.

Після чого, ОСОБА_6 покинув місце вчинення злочину та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_8 матеріальний збиток на суму 5391, 67 гривень.

Таким чином своїми умисними діями, обвинувачений ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, за кваліфікуючими

ознаками - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням до житла.

Крім цього, ОСОБА_6 , 28.03.2021, приблизно о 15 годині 00 хвилин, незаконно знаходячись в квартирі АДРЕСА_4 , до якої проник за допомогою ключів від вхідних дверей якими незаконного заволодів 26.03.2021, маючи корисливий мотив та злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, визначив об`єктом свого злочинного посягання майно, що знаходиться в квартирі за вищевказаною адресою та яке належить ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_6 скориставшись сприятливою обстановкою, а саме тим, що у квартирі АДРЕСА_5 нікого немає та його дії не будуть викриті сторонніми особами, викрав майно, яке належить ОСОБА_8 , а саме велосипед марки «AzimutEnergy», вартість якого 2300,00 гривень.

Після чого, ОСОБА_6 покинув місце вчинення злочину та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_8 матеріальний збиток на суму 2300, 00 гривень.

Таким чином своїми умисними діями, обвинувачений ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, за кваліфікуючими ознаками - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням до житла.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, визнав повністю, та пояснив, що він дійсно вчинив інкримінований йому злочин при обставинах викладених в обвинувальному акті, і вони повністю відповідають фактичним обставинам скоєних ним злочинів, фактичні обставини справи не оспорював та підтвердив вищеописані та встановлені судом обставини справи, а саме: він таємно заволодів ключем від вхідних дверей квартири АДРЕСА_3 , в якій мешкає ОСОБА_8 . Потім 26.03.2021, 28.03.2021 р., він проник до квартири, таємно викрав телевізор марки «Samsung», електром`ясорубку марки «Zelmer», модель «ZMM0854WUA», велосипед марки «AzimutEnergy», з викраденим з місця вчинення злочину зник.У скоєному щиро кається, просив суворо його не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнав свою вину у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким з учасників не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_6 та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності їх позицій немає, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд користуючись правом, наданим ч. 3 ст. 349 КПК України і відсутністю заперечень учасників судового провадження, вважає достатнім обмежитись допитом обвинуваченого ОСОБА_6 та дослідженням матеріалів характеризуючи його особу.

Зазначене повністю узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.

Таким чином, суд, приходить до висновку, що вина ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, знайшла своє підтвердження і кваліфікує його дії вчиненні за епізодами від 26.03.2021 р., 28.03.2021 р., за ч.3 ст. 185 КК України за кваліфікуючими ознаками -таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням до житла.

Окрім цього, ОСОБА_6 інкримінується вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка), повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням до житла, за епізодами від 27.03.2021 року, 29.03.2021 року.

29.03.2021 приблизно о 20 годині 43 хвилин, ОСОБА_6 , незаконно перебуваючи в квартирі АДРЕСА_4 , до якої проник за допомогою ключів від вхідних дверей якими незаконного заволодів 26.03.2021, маючи корисливий мотив та злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, визначив об`єктом свого злочинного посягання майно, що знаходиться в квартирі за вищевказаною адресою та яке належить ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_6 скориставшись сприятливою обстановкою, а саме тим, що у квартирі АДРЕСА_5 нікого немає та його дії не будуть викриті сторонніми особами, викрав майно, яке належить ОСОБА_8 , а саме праску марки «Braun», модель «ЕІ715», вартістю 583,33 гривень та блендер марки «Redmond», модель «RHB-29-15», вартістю 413,33 гривень.

Після чого, ОСОБА_6 покинув місце вчинення злочину та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_8 матеріальний збиток на суму 996, 66 гривень.

Обвинуваченому ОСОБА_7 інкримінується вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка), повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням до житла, за епізодами від 27.03.2021 року.

Крім того, 27.03.2021 близько 08 години 23 хвилин, ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_7 , прибувши за адресою АДРЕСА_6 , за допомогою ключів від вхідних дверей, якими ОСОБА_6 незаконно заволодів 26.03.2021, незаконно проникли до приміщення квартири за вказаною адресою.

Знаходячись в зазначеній квартирі, маючи корисливий мотив та злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, визначили об`єктом свого злочинного посягання майно, що знаходиться у вищевказаній квартирі та яке належить ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_7 скориставшись сприятливою обстановкою, а саме тим, що у квартирі АДРЕСА_5 нікого немає та їх дії не будуть викриті сторонніми особами, ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_7 , викрали майно, а саме соковитискач марки «Zelmer», модель «377 SilverSL», вартістю 400,00 гривень та мультиварку марки «Phillips» модель «HD3136/30», вартістю 1275,00 гривень, яке належить потерпілій ОСОБА_8 ..

Після чого, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 покинули місце вчинення злочину та розпорядились викраденим майном на власний розсуд, чим спричинили потерпілій ОСОБА_8 матеріальний збиток на суму 1675, 00 гривень.

Дії ОСОБА_6 кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням до житла.

Дії ОСОБА_7 , кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України таємне викрадення майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням до житла.

Обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні звернувся з клопотанням про закриття кримінального провадження відносно нього за ч.3 ст.185 КК України, на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із декриміналізацією діяння, оскільки сума викраденого майна за епізодом крадіжки від 27.03.2021, вчинення якої інкримінується йому не перевищує 2227 гривень, та за епізодом крадіжки від 29.03.2021, вчинення якої інкримінується йому не перевищує 2227 гривень, тобто розмір вартості майна з якого на час вчинення крадіжка настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_7 , та його захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні звернулися з клопотанням про закриття кримінального провадження відносно нього за ч.3 ст.185 КК України, на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із декриміналізацією діяння, оскільки сума викраденого майна за епізодом крадіжки від 27.03.2021 р., вчинення якої інкримінується йому не перевищує 2270 гривень, тобто розмір вартості майна з якого на час вчинення крадіжка настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України.

Прокурор у судовому засіданні не заперечив щодо закриття кримінального провадження в частині обвинувачення ОСОБА_6 , ОСОБА_7 за ч.3 ст.185 КК України, за епізодами від 27.03.2021,29.03.2021 р., у зв`язку із декриміналізацією діяння відповідно до Закону України №3886-IX "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів", оскільки сума викраденого майна на час вчинення злочину, не перевищує 2270 гривень, з якого настає кримінальна відповідальність за статтею 185 КК України у 2021 році.

Відповідно до ч. 3 ст. 479-2 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 КПК України. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

Законом України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" №3886-ХІ від 18 липня 2024 року, який набрав чинності 09 серпня 2024 року, внесено зміни до КУпАП, а саме ст.51 КУпАП викладено в редакції, яка визначає, що дрібною крадіжкою є викрадення майна вартістю від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів громадян.

Зміст цієї конституційно-правової норми деталізовано у ч.1 ст.5 КК України згідно якою закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Так, розмір вартості майна за яким розмежовується адміністративне правопорушення та кримінальне правопорушення з 0,2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян визначених ст.51 КУпАП в редакції Закону №1449-VI від 04 червня 2009 року, що становило 302,80 грн. збільшено до 2 неоподатковуваних мінімумів громадян.

Відповідно до Податкового кодексу України та Закону №3886-ІХ вартість викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за статтею 185 КК України у 2021 році становила 2270 гривень.

Таким чином, внесені законодавцем зміни про кримінальну відповідальність призвели до декриміналізації діяння, і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

З урахуванням положеньст.5 КК України, а також тієї обставини, що вартість викраденого майна на час вчинення кримінального правопорушення не перевищувала 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, обвинувачений ОСОБА_6 за епізодами від 27.03.2021 р. 29.03.2021 року, та обвинувачений ОСОБА_7 за епізодом від 27.03.2021 року вчинили дрібну крадіжку, за що передбачено відповідальністьст.51 КУпАП.

Разом з тим, зважаючи на спосіб вчинення ОСОБА_6 крадіжки за епізодами від 27.03.2021 р. 29.03.2021 року, та спосіб вчинення ОСОБА_7 крадіжки за епізодом від 27.03.2021 року, а саме скоєння крадіжки з проникненням до житла, суд вважає, що дії кожного із обвинувачених, підлягають кваліфікації за ч.1ст.162 КК України, у зв`язку з наступним.

Частиною 3 ст.337 КПК України встановлено, що з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачено основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі (ч.1ст.12 КК України).

З огляду на зміст ч.1ст.162 КК України, дії, кваліфіковані за цією нормою, на відміну від кваліфікованих за ч.3 ст.185 КК України, є кримінальним проступком, а тому їх перекваліфікація покращує становище обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для кваліфікації дій ОСОБА_6 , ОСОБА_7 за ч.1ст.162 КК України, суд виходить із фактичних обставин, установлених в судовому засіданні.

Об`єктивна сторона ст.162 КК України полягає, зокрема, в незаконному проникненні до житла чи іншого володіння особи.

Під незаконним проникненням до житла чи іншого володіння особи, потрібно розуміти будь-яке вторгнення, здійснене всупереч волі законного володільця, за відсутності визначених законом підстав чи з порушенням у встановленому законом порядку.

У зв`язку з вищевикладеним, керуючись ст.337 КПК України, необхідно змінити ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обвинувачення в частині кваліфікації кримінального правопорушення, виклавши його наступним чином.

29.03.2021 приблизно о 20 годині 43 хвилин, у ОСОБА_6 , виник умисел направлений на проникнення до житла, яке належить ОСОБА_8 , реалізуючи свій умисел, діючи умисно, протиправно, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, та його дії є таємними для оточуючих, незаконно проник в квартиру АДРЕСА_4 , за допомогою ключів від вхідних дверей якими незаконного заволодів 26.03.2021 році ОСОБА_6 . В подальшому, ОСОБА_6 з місця вчинення кримінального правопорушення зник.

Крім того, 27.03.2021 близько 08 години 23 хвилин, у ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_7 , виник умисел направлений на проникнення до житла, яке належить ОСОБА_8 ,реалізуючи свій умисел, діючи умисно, протиправно, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, та його дії є таємними для оточуючих, незаконно проник в квартиру АДРЕСА_4 , за допомогою ключів від вхідних дверей якими незаконно заволодів 26.03.2021 році ОСОБА_6 . В подальшому, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , з місця вчинення кримінального правопорушення зникли.

В судовому засіданні ОСОБА_6 визнав підтвердив факт проникнення в житло з метою заволодіння майном, інакше кажучи, усвідомлював, що житло, до якого він проник, перебуває у користуванні іншої особи.

В судовому засіданні ОСОБА_7 визнав підтвердив факт проникнення в житло з метою заволодіння майном, інакше кажучи, усвідомлював, що житло, до якого він проник, перебуває у користуванні іншої особи.

За таких обставин, дії ОСОБА_6 за епізодами від 27.03.2021 р., 29.03.2021 р., підлягають кваліфікації за ч.1 ст.162 КК України, за ознакою незаконне проникнення до іншого володіння особи.

За таких обставин, дії ОСОБА_7 за епізодом від 27.03.2021 року, підлягають кваліфікації за ч.1 ст.162 КК України, за ознакою незаконне проникнення до іншого володіння особи.

Враховуючи те, що обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 повністю визнали свою вину у вчиненні ними кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин, які ніким з учасників не оспорюються. Суд також впевнився у добровільності їх позиції та роз`яснив їм процесуальні наслідки зазначених дій, передбачені ч.2 ст.394 КПК України.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання, необхідні і достатні для її виправлення та попередження нових злочинів.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченогоОСОБА_6 згідно ст. 66 КК України, суд визнає визнання вини, щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 згідно ст. 67 КК України, судом не встановлені.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченогоОСОБА_7 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає визнання вини, щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлені.

З огляду на вищенаведене, враховуючи сукупність вищезазначених обставин, характер, обставини та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який раніше не судимий, на обліку у психіатра та нарколога не значиться, у потерпілої відсутні вимоги матеріального характеру до обвинуваченого, та враховуючи обставини які пом`якшують покарання обвинуваченого, а саме: визнання вини, щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обставин які обтяжують покарання, приймаючі до уваги обставини скоєного злочину, враховуючи вищезазначені обставини, та реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, суд вважає доцільним і можливим призначити покарання ОСОБА_9 за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 162 КК України у вигляді обмеження волі, за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі іззастосуванням ст. 75 КК України із звільненням його від відбування покарання з випробуванням, бо вважає це покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним кримінальних правопорушень у майбутньому.

З огляду на вищенаведене, враховуючи сукупність вищезазначених обставин, характер, обставини та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який раніше не судимий, на обліку у психіатра та нарколога не значиться, у потерпілої відсутні вимоги матеріального характеру до обвинуваченого, та враховуючи обставини які пом`якшують покарання обвинуваченого, а саме: визнання вини, щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обставин які обтяжують покарання, приймаючі до уваги обставини скоєного злочину, враховуючи вищезазначені обставини, та реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, суд доцільним і можливимпризначити ОСОБА_7 покарання у вигляді обмеження волі, бо вважає це покарання необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним кримінальних правопорушень у майбутньому.

Згідно ч.5 ст.74 КК України, особа може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених статтею 49 КК України.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального проступку і до дня набранням вироком законної сили минуло три роки, за який передбачене покарання у виді обмеження волі.

Вчинений ОСОБА_6 злочин, передбачений ч. 1 ст. 162 КК України, відноситься до кримінальних проступків, за який передбачене покарання у виді обмеження волі. Оскільки ОСОБА_6 кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст.162 КК України, вчинив 27.03.2021р., 29.03.2021 р., то з дня вчинення злочину минуло більше трьох років, а тому на підставі ст. 49 КК України його слід звільнити від призначеного покарання за ч.1 ст. 162 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Вчинений ОСОБА_7 злочин, передбачений ч. 1 ст. 162 КК України, відноситься до кримінальних проступків, за який передбачене покарання у виді обмеження волі. Оскільки ОСОБА_7 кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст.162 КК України, вчинив 27.03.2021 року, то з дня вчинення злочину минуло більше трьох років, а тому на підставі ст. 49 КК України його слід звільнити від призначеного покарання за ч.1 ст. 162 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Питання щодо вирішення речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Відповідно до ст. 124 КПК України процесуальні витрати стягнути з ОСОБА_6 ОСОБА_7 .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 369, 370, 371, 373, 374, 392, 393, 395 КПК України, Закон України №3886-ХІ від 18 липня 2024 року, суд,

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_7 , за епізодом від 27.03.2021 р., винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України, призначити йому покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.49, ч. 5 ст. 74 КК України ОСОБА_7 звільнити від призначеного покарання за ч.1 ст.162 КК України у вигляді одного року обмеження волі, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Визнати ОСОБА_6 , за епізодами від 27.03.2021 р. 29.03.2021 р., винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України, призначити йому покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.49, ч. 5 ст. 74 КК України, ОСОБА_6 звільнити від призначеного покарання за ч.1 ст.162 КК України у вигляді одного року обмеження волі, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю 2 (два) роки.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_6 наступні обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази: велосипед «AzimutEnergy», телевізор марки «Samsung», модель «UE32T4500», електром`я сорубку марки «Zelmer», модель «ZMM0854WUA», вважати повернутим птерпілій ОСОБА_10 .

Стягнути в рівних частках з ОСОБА_7 та ОСОБА_6 на користь держави, грошові кошти за проведення товарознавчої експертизи за експертною спеціальністю 12.1 «Визначення вартості машин, сировини та споживчих товарів» №СЕ-19/116-20/6816-ТВ від 21.04.2021 у розмірі 2615 гривень 20 копійок.

Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Одеси протягом 30 діб з дня його проголошення. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1