ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/68/25 Справа № 712/740/25 Категорія: ст.181 КПК України Головуючий у І інстанції Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2025 року Черкаський апеляційний суд в складі суддів:

суддя-доповідач ОСОБА_1

судді ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретар ОСОБА_4

за участі:

прокурора ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженніОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 21.01.2025, якою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шпола

Черкаської області, зареєстрованого та мешкає за адресою:

АДРЕСА_1 , громадянина України,

одруженого, раніше не судимого, пенсіонера, підозрюваного у вчиненні кримінальних

правопорушень, передбачених ч.ч.1, 3 ст.436-2 КК України,

застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту в межах строку досудового розслідування, тобто до 21.03.2025, із застосуванням електронного засобу контролю, з покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України,

в с т а н о в и в :

ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 21.01.2025 відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Черкаській області підполковника юстиції ОСОБА_8 , погодженого прокурором Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту в межах строку досудового розслідування, тобто до 21.03.2025 із застосуванням електронного засобу контролю, з покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.

Прийняте рішення слідчий суддя мотивував наявністю обґрунтованої підозри, доведеністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, даними про особу підозрюваного, який має дружину, а отже стійкі соціальні зв`язки, зареєстроване місце проживання, раніше не судимий, постійне місце проживання, отже прийшов до висновку про те, що до підозрюваного має бути обрано запобіжний захід, але не пов`язаний з тримання його під вартою, що буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, при тримання ним належної процесуальної поведінки та перешкоджання продовження злочинної діяльності.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді прокурор подав апеляційну скаргу, якою просить скасувати вказану ухвалу з підстав невідповідності висновків слідчого судді фактичним обставинам кримінального провадження та застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування із визначенням застави у розмірі 331 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1 002 268 грн.

В обґрунтування апеляційної скарги прокурор вказує на те, що найдоцільнішим та найдієвішим запобіжним заходом до ОСОБА_6 буде застосування саме тримання під вартою, адже слідчим суддею не було враховано усі ризики, встановлені у кримінальному провадженні, передбачені п.1,2,4,5 ч.1 ст.177 КПК України. Так, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років; підозрюваний висловлює та підтримує антиукраїнські настрої, негативно ставиться до української влади; свого часу підозрюваний займав посаду начальника УСБУ в Черкаській області з 2005 по 2007 роки; на час дії воєнного стану вчинення ОСОБА_6 інкримінованого йому злочину набуває особливо небезпечного характеру; усвідомлюючи можливу конфіскацію майна у разі доведення стороною обвинувачення його винуватості, ОСОБА_6 може вживати заходів, спрямованих на відчуження та приховання належного йому майна; згідно матеріалів досудового розслідування підозрюваний неодноразово перетинав державний кордон України, в тому числі на початку 2025 року.

Крім того, на думку прокурора, судом не враховано, що наразі досудове розслідування триває, встановлюються особи з якими спілкувався ОСОБА_6 з приводу інкримінованих йому злочинних дій та що останній може перешкоджати кримінальному провадженню, в тому числі впливати на свідків.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу, пояснення підозрюваного та його захисника, які просили відмовити у задоволенні апеляційної скарги прокурора, вивчивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству.

Згідно зі ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Згідно з ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

При цьому наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано лише за наявності ознак того, що цього вимагають інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.183 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Частинами 1, 2, 6 статті 181 КПК України передбачено, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, СВ УСБУ в Черкаській здійснюється досудове слідство у кримінальному провадженні № 0000103 від 29.04.2024 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.436-2 КК України.

21.01.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст.436-2, ч.3 ст.436-2 КК України.

Обставинами, що дають підстави підозрювати ОСОБА_6 у вчинені вказаних злочинів, є зібрані у ході досудового розслідування документи, а також відомості, що містяться у протоколах слідчих (розшукових) дій і висновках спеціалістів, проведених у кримінальному провадженні, зокрема у: відповіді на доручення слідчого листі 3 відділу ГВ ЗНД УСБУ в Черкаській області №5/3-2184 від 09.08.2024; протоколі №5/3/3488т від 05.09.2023 за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій; протоколі №5/3/3482т від 11.12.2023 за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій; протоколі №5/3/3480т від 11.12.2023 за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій; висновку експерта УНДІСТЕ СБ України № 18/30 від 27.09.2024; протоколі від 25.12.2024 допиту свідка ОСОБА_9 ; інших зібраних у кримінальному провадженні доказах.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали, слідчий суддя дослідив клопотання старшого слідчого про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 разом з матеріалами, які його обґрунтовують, та правильно встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю доказів, приведених у клопотанні органу досудового розслідування та доданих до нього матеріалах.

Отже вимоги ч.2 ст.177 КПК України про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, як підстави для застосування запобіжного заходу, слідчим суддею виконано належним чином.

При цьому апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про доведеність органом досудового розслідування наявності ризиків, передбачених п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, та тим, що слідчим і прокурором не доведено, що застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти доведеним ризикам.

Також апеляційний суд приймає до уваги, що ОСОБА_6 має стійкі соціальні зв`язки, одружений, пенсіонер, має постійне місце реєстрації та проживання, раніше не судимий, інкриміновані злочини вчинялись за допомогою мобільного телефону, який слідчими УСБУ в Черкаській області вилучений у підозрюваного під час обшуку. При цьому ризик переховування від органів досудового розслідування та суду може бути мінімізований шляхом вилучення паспортного документу, що дає право на виїзд за межі України та шляхом носіння електронного засобу контролю.

Доводи апеляційної скарги про можливість підозрюваним вжиття заходів на відчуження та приховання належного йому майна не можуть братися до уваги, з огляду на те, що вказане питання регулюється ст.170 КПК України.

Крім того, в апеляційній скарзі прокурор посилається на те, що підозрюваний займав посаду начальника УСБУ в Черкаській області з 2005 по 2007 роки, однак така обставина не породжує додаткові ризики по справі крім тих, що передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Також в апеляційній скарзі йдеться про те, що досудове розслідування триває та встановлюються особи з якими спілкувався ОСОБА_6 , при цьому звертаючись до слідчого судді із клопотанням слідчий просив, у разі застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави покласти обов`язки, передбачені ст.194 КПК України, серед яких відсутній обов`язок у виді обмеження спілкування зі свідками та й у змісті клопотання про свідків не йдеться. Слідчим суддею за результатами розгляду клопотання накладено процесуальні обов`язки за ч.5 ст.194 КПК України, про які вказував слідчий у своєму клопотанні. Тому такі посилання прокурора до уваги не приймаються.

Кожен з доводів апеляційної скарги прокурора був предметом вивчення слідчого судді, їм дана належна, обґрунтована оцінка, що вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, з якою погоджується суд апеляційної інстанції, відтак, доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з прийнятим процесуальним рішенням.

На переконання апеляційного суду запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України, у даному кримінальному провадженні і забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного можливо шляхом застосування до ОСОБА_6 обраного слідчим суддею запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України та застосуванням засобів електронного контролю.

Отже, слідчим суддею об`єктивно встановлено існування обставин, які виправдовують застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу саме у вигляді цілодобового домашнього арешту в сукупності з даними про його особу й підтверджують на даному етапі кримінального провадження обґрунтованість застосованого запобіжного заходу та висновків слідчого судді не спростовують.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга прокурора має бути відхилена, а ухвала слідчого судді від 21.01.2025 залишена без змін.

Керуючись ст.ст. 177, 181, 193, 194, 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу прокурора відхилити.

Ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 21.01.2025 про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту в межах строку досудового розслідування, тобто до 21.03.2025, із застосуванням електронного засобу контролю, з покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач

Судді