Провадження №: 1-кп/752/1176/25
У Х В А Л А

01.04.2025 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

провівши в приміщенні суду судове засідання кримінального провадження №0002157 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 , який був підключений за допомогою ВКЗ,

встановив:

в судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 заявила клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, посилаючись на те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, жодного разу до суду не з`являвся, перебував у розшуку, що свідчить про те, що останній ухиляється від явки до суду, з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності. Вказує, що ОСОБА_3 вчинив тяжкі корисливі злочини, може незаконно впливати на свідків, а отже існують ризики передбачені ст. 177 КПК України. Крім того, прокурор зазначила, що інші більш м`які запобіжні заходи застосовані бути не можуть, оскільки в обвинуваченого відсутні стійкі соціальні зв`язки, немає постійного місця реєстрації та проживання, офіційного працевлаштування, а тяжкість вчинених злочинів вказує на доцільність продовження найсуворішого виду запобіжного заходу.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора, оскільки ризики прокурором не доведені, просив обрати особисте зобов"язання.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав думку свого захисника.

З`ясувавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання прокурора, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі понад п`ять років.

Відповідно до ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінює в сукупності всі обставини, зокрема ті, що перелічені цією статтею. Так, суд враховує, зокрема, тяжкість покарання, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків.

При визначенні питання доцільності тримання обвинуваченого під вартою, суд бере до уваги, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні ряду тяжких злочинів проти власності, вчинені в період воєнного стану, перебував у розшуку в даному кримінальному провадженні, у зв`язку із відсутністю, в тому числі, за наявною у справі адресою проживання. Враховуючи тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання обвинуваченого винуватим в інкримінованих йому злочинах, обставини вчинення злочинів, дані про особу обвинуваченого, зокрема, відсутність даних про наявність стійких соціальних зв`язків, про наявність джерела доходу, постійного місця проживання, суд вважає, що на даний час наявні ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають підстави для продовження запобіжного заходу. Інші менш суворі запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, на даному етапі не зможуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду та забезпечать його належну поведінку.

Крім того, на думку суду, існує ризик можливого вчинення нових кримінальних проступків та злочинів, в тому обрання запобіжного заходу є обґрунтованим та співмірним пред`явленому ОСОБА_3 обвинуваченню, а вид запобіжного заходу - тримання під вартою є доцільним та необхідним.

На підставі п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України суд вважає за можливе визначити заставу у вигляді 30 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, яка буде забезпечувати виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК.

Керуючись ст.ст. 177,178, 183, 194, 331 КПК України, суд

постановив:

клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Продовжити строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 (шістдесят) діб до 30.05.2025 року включно.

Строк продовження існуючої міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою обчислювати з 01.04.2025 року.

Визначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 заставу у вигляді 30 (тридцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 90 840 (дев"яносто тисяч вісімсот сорок) гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на розрахунковий рахунок Голосіївського районного суду м. Києва згідно порядку визначеного ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 12.02.2025 року у справі 752/11221/24 відносно ОСОБА_3 .

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору та направити в СІЗО.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 діб з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1