Справа № 136/2032/24
провадження №1-кп/136/75/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2024 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Липовець обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000303 від 16.10.2024, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мари Туркменістан, житель АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, освіта неповна загальна середня, неодруженого, непрацюючого, в силу ст. 89 КК України не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.309 КК України,

за участю сторін кримінального провадження

з боку обвинувачення

прокурора ОСОБА_4 ,

з боку захисту

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , маючи умисел на незаконне придбання та зберігання наркотичних речовин для власних потреб без мети збуту, достовірно знаючи, що канабіс є наркотичним засобом, обіг якого обмежено, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, пов`язаних із порушенням правил обігу наркотичних засобів, в порушення вимог ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 та ст. 3 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин та зловживання ними» від 15.12.2005, діючи умисно, у невстановлений органом досудового розслідування час та невстановленому місці, незаконного придбав канабіс у вигляді рослин роду Конопля, яку переніс до домогосподарства, у якому він проживає та яке розташоване у АДРЕСА_1 та яке належить його матері ОСОБА_5 , де вказані рослини сушились, тобто приводились у стан готовності до вживання шляхом куріння.

У подальшому 22.10.2024 працівниками СВ ВП № 4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області на підставі ухвали слідчого судді Липовецького районного суду від 21.10.2024 проведено обшук за вищевказаною адресою, за наслідками якого:

-на горищі будинку виявлено та вилучено фрагменти стебел рослин зеленого кольору, що супроводжуються верхівковими частинами, які є наркотичним засобом - канабісом, обіг якого обмежено, масою (у перерахунку на висушену речовину) - 5001,17 г.

-у господарській будівлі під стріхою виявлено та вилучено речовину рослинного походження, яка є наркотичним засобом - канабісом, обіг яких обмежено, масою (у перерахунку на висушену речовину) - 532,28 г.

Таким чином ОСОБА_3 незаконно придбав та зберігав без мети збуту наркотичний засіб - канабіс, загальною масою у перерахунку на висушену речовину - 5533,45 г., що відповідно до таблиці №1 «Невеликі, великі та особливо великі розміри наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу», затвердженої Наказом Міністерства охорони здоров`я України №188 від 01.08.2000 є особливо великим розміром, оскільки перевищує 2500 г. для вказаного наркотичного засобу.

Такі умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч.3 ст.309 КК України, а саме незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, за кваліфікуючою ознакою якщо предметом таких дій були наркотичні засоби в особливо великих розмірах.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав за обставин вказаних в обвинувальному акті, які підтвердив суду, погодившись з кваліфікацією вчиненого ним діяння, у вчиненому щиро розкаявся, вказав, що зробив належні висновки, просив суворо його не карати. Суду пояснив, що рослини коноплі зірвав на городі та переніс до домогосподарства, у якому він проживає у АДРЕСА_1 , де їх висушив, а оскільки має вади здоров`я з шлунково-кишковим трактом та опороноруховою системою, тому аби вгамувати біль, вирішив їх курити замість тютюну. Окрім цього, його матір ОСОБА_6 , з якою він проживає, перенесла інсульт та поступово погіршився її стан здоров`я, вона втрачає пам`ять та розумові здібності, що призвело до втрати здатності до самообслуговування та здатності комунікувати, у зв`язку із чим він здійснює цілодобово догляд за нею, за відсутності інших близьких осіб, що емоційно його також зламало, тому він курив канабіс.

Суд переконався, що показання обвинуваченого є послідовними, логічними, а тому не викликають сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Ураховуючи те, що обвинувачений визнав свою винуватість та, беручи до уваги, що інші учасники судового провадження не оспорюють фактичних обставин кримінального провадження і судом також встановлено, що учасники судового розгляду розуміють правильно зміст цих обставин, не має сумніву у добровільності їх позиції, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, що узгоджується з положеннями ч.3 ст.349 КПК України.

Суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.309 КК України, тобто незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, за кваліфікуючою ознакою якщо предметом таких дій були наркотичні засоби в особливо великих розмірах.

Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченому, суд керується положеннями ст.65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, в силу ст.89 КК України ОСОБА_3 не судимий; вину визнав повністю, щиро розкаявся в скоєному, не одружений, неповнолітніх дітей не має, на утриманні має непрацездатну матір ОСОБА_7 , яка хворіє та за якою він здійснює догляд; офіційно не працевлаштований; на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Обираючи обвинуваченому вид та міру покарання, суд виходить із встановленої ст. 50 КК України, його мети кари, виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, заснованої на вимогах виваженості, справедливості та індивідуалізації покарання, при цьому враховує визначені ст.65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, відсутності тяжких наслідків від вчиненого кримінального правопорушення, тому суд вважає, що необхідним і достатнім для виправлення і попередження вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень буде покарання передбачене санкцією частини статті, за якою інкриміновано його діяння у виді позбавлення волі на мінімальний строк.

При цьому, з урахуванням тяжкості вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, особи винного та інших обставин кримінального провадження, наявність на утриманні обвинуваченого хворої матері та відсутності інших осіб, які можуть надавати її допомогу, суд дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання та ізоляції його від суспільства, а тому приймає рішення про звільнення його від відбування покарання з випробуванням, відповідно до ст.75 КК України із покладенням обов`язків, що передбачені ст.76 КК України.

На переконання суду, іспитовий строк буде дисциплінувати засудженого, привчати до додержання законів, оскільки він не виправданий, а проходить випробування від результатів якого залежить подальша його доля - звільнення від відбування призначеної основної міри покарання або реальне відбуття покарання, що сприятиме формуванню у нього звички законослухняної поведінки і не бажання в майбутньому повторювати дії, які мають наслідком встановлення зазначених обмежень.

Підстав для призначення покарання обвинуваченому з урахуванням положень ст. 69, 69-1 КК України суд не вбачає.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання про речові докази та процесуальні витрати суд вирішує в порядку ст. 100, 124 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Керуючись ст.ст. 65 КК України, ст. 368, 370, 374, 376 КПК України , суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.309 КК та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку, тривалістю в 3 (три) роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно ст. 76 ч.1 п.1, 2 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк за даним вироком рахувати з дня проголошення вироку.

Речові докази, які зберігаються в кімнаті речових доказів ВП №4 Вінницького РУП ГУ НП у Вінницькій області, а саме:

- канабіс, масою (у перерахунку на висушену речовину) - 5001,17 г та 532,28 г, загальною масою у перерахунку на висушену речовину - 5533,45 г, - знищити;

- біологічний зразок венозної крові в кількості 20 мл, - знищити.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта в сумі 3183, 60 грн та 4775,40 грн, що в загальній сумі становить 7959 (сім тисяч дев`ятсот п`ятдесят дев`ять) гривень.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Апеляційна скарга може бути подана на вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_8