Справа №750/1356/24
Провадження №1-кп/750/221/24
У Х В А Л А

24 грудня 2024 року Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0004139 від 27.10.2023, щодо вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч.2 ст. 194 КК України

ВСТАНОВИВ:

в судовому засіданні прокурор подав письмові клопотання, відповідно до яких просить вирішити питання про продовження строку запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 , який спливає та обвинуваченому ОСОБА_6 в частині продовження строку дії обов`язків, які спливають, обґрунтовуючи клопотання тим, що ризики, які були підставою до застосування щодо обвинувачених запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою, на даний час не зменшилися і продовжують існувати.

Обвинувачений ОСОБА_6 з клопотанням погодився.

Обвинувачений ОСОБА_5 не заперечував проти задоволення клопотання.

Захисник обвинувачених в судовому засіданні з клопотанням щодо обвинуваченого ОСОБА_5 не погодився, заперечував щодо продовження відносно обвинуваченого нього строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вказавши, що ризики, зазначені у клопотанні зменшились, а тому просив обрати відносно його підзахисного більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Стосовно клопотання щодо продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_6 , не заперечував.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши клопотання та додані до них матеріали, суд прийшов до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , суд вважає за доцільне його продовжити.

Так, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі доведення того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів до обвинуваченого не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Ризиками, які суд оцінює у сукупності із тяжкістю покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання винуватим, являються об`єктивні дані можливого переховування обвинуваченого ОСОБА_5 , а також вчинення ним інших кримінальних правопорушень, оскільки останній обвинувачуються у скоєнні тяжких кримінальних правопорушень, за які передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років.

Ризик це ймовірність того, що обвинувачений може ухилитися від кримінальної відповідальності.

Особливість запобіжних заходів полягає у тому, що вони застосовуються не за конкретну недобросовісну поведінку обвинуваченого, а превентивно, як гарантія настання правосуддя в майбутньому. При цьому слід враховувати, що якась ймовірність того, що обвинувачений зможе спробувати ухилитись від відповідальності, існує завжди.

Суд враховує дані відносно особи обвинуваченого ОСОБА_5 , як то соціальні зв`язки, сімейний стан, відсутність даних щодо офіційного працевлаштування, вік та стан здоров`я, а також період його тримання під вартою, однак, вони не зменшують заявлені у кримінальному провадженні ризики, передбачені п.1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення воді на строк до 10 років, і тяжкість покарання, що загрожує йому в разі доведеності його винуватості, може викликати його втечу, продовження вчинення інших кримінальних правопорушень, оскільки офіційно не працевлаштований, у останнього відсутні законні джерела до існування і доказів іншого суду надано не було, а тому викладене у своїй сукупності є мотивом для обмеження свободи обвинуваченого у встановленому законом порядку.

Застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені КПК України, буде недостатньою мірою, оскільки не будуть слугувати забезпеченню виконання обвинуваченим ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також не зможе запобігти спробам обвинуваченого переховуватися від суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Суд не може прийняти до уваги доводи захисника ОСОБА_4 про те, що застосовування до останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є недоцільним, оскільки судом встановлено, що наведені прокурором ризики, визначені п. 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, заслуговують на увагу.

Отже, враховуючи вищевикладені ризики, які виправдовують тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою, та дані про його особу, з метою недопущення перешкоджання кримінальному провадженню та виконанню рішення суду, з урахуванням вимог ст. 183 КПК України, суд вважає за необхідне продовжити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою на строк до шістдесяти днів, тобто до 21.02.2025 року, оскільки вважає, що саме такий запобіжний захід буде достатнім засобом, який здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_5 та дієво запобігти ризикам, доведеними прокурором, що виключає собою можливість застосування відносно обвинуваченого на даний час більш м`яких запобіжних заходів, про які клопотала сторона захисту.

Таке не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки по справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Розмір застави 214720 (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять) грн., визначений ухвалою слідчого судді від 30.10.2023 року, залишається незмінним.

Що стосується клопотання захисника ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 у вигляді домашнього арешту, то суд вважає за необхідне відмовити, оскільки судом було зазначено, що ризики, передбачені п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, не перестали існувати і мають місце при обранні та продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, отже більш м`які запобіжні заходи на даний час не здатні забезпечити нівелювання встановлених ризиків.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в частині продовження строку дії обов`язків, покладених на ОСОБА_6 ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 30.10.2024, суд виходить з того, що на даний час строк дії таких обов`язків закінчується 14 січня 2025 року, однак розгляд кримінального провадження по суті не завершено, суд вважає за доцільне його продовжити

Так, 30.10.2023 року до ОСОБА_6 ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 26.12.2023 та визначено розмір застави в сумі 134200 (сто тридцять чотири тисячі двісті) грн. Ухвалами суду строк тримання під вартою ОСОБА_6 неодноразово продовжувався, востаннє ухвалою суду від 20.09.2024 продовжено останньому строк тримання під вартою до 17 листопада 2024 року, розмір застави, визначений ухвалою слідчого судді від 30.10.2023 залишено незмінним. 08.10.2024 ОСОБА_6 звільнений з-під варти під заставу, яка визначена вищевказаною ухвалою суду, з покладенням на нього обов`язків, визначених цією ухвалою від 30.10.2023. Ухвалою суду від 14.11.2024 продовжено строк дії обов`язків, передбачених ухвалою Деснянського районного суду міста Чернігова від 30.10.2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , до 14.01.2025 року.

Однак, з метою продовження дії обов`язків, які були покладені на обвинуваченого, відповідно до ухвали слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 30.10.2023 року, необхідно продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді застави, оскільки заявлені ризики, визначені ст. 177 КПК України, які виправдовують застосування такого запобіжного заходу не зменшились позаяк той обвинувачується у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, за які передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років, а тому, усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у такому правопорушенні, може переховуватись від суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення, зважаючи що він офіційно не працевлаштований, у останнього відсутні законні джерела до існування, оскільки доказів іншого суду надано не було, також враховані мотив та спосіб вчинення кримінальних правопорушень, серйозний характер загрози для суспільного порядку протиправних діянь, їх тяжкість, враховані його вік, стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, перебування на утриманні малолітньої дитини дочки ОСОБА_7 , 2019 року народження.

Відповідно до ч.1 ст. 182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів в дохід держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави до особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.

Підстави негайного припинення дії запобіжних заходів встановлюється ст. 203 КПК України. Проте, запобіжний захід безпосередньо у вигляді застави відносно ОСОБА_6 ухвалою суду від 30.10.2023 року не обирався, але, відповідно до ч.4 ст. 202 КПК України, ОСОБА_6 вважається таким, щодо якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

В даному випадку можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою була визначена в ухвалі суду у порядку, передбаченому ч.3 ст. 183 КПК України, яка одночасно передбачає можливість покладення на підозрюваного, обвинуваченого обов`язків, передбачених ст. 194 цього Кодексу в разі внесення застави, при цьому встановлення строку дії застави КПК України не передбачає, як і його продовження.

Відповідно до ч.6 ст. 194 КПК України, обов`язки, передбачені ч.5 цієї статті можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців, проте у разі необхідності, цей строк може бути продовжений в порядку, передбаченому ст. 199 цього Кодексу, яка передбачає порядок продовження строку тримання під вартою.

Враховуючи, що в судовому засіданні знайшли своє підтвердження обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики, які виправдовують раніш обраний запобіжний захід, не зменшилися, розгляд кримінального провадження на даний час не завершений, а строк дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_6 спливає 14.01.2025, клопотання є обґрунтованим і підлягає задоволенню в частині продовження строку дії обов`язків, покладених на ОСОБА_6 ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду міста Чернігова від 30.10.2023 року.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 196, 197, 199, 202, 203, 331, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора щодо продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 21 лютого 2025 року включно, з подальшим утриманням в Державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор».

Розмір застави в сумі 214720 (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять) грн., визначений ухвалою слідчого судді від 30.10.2023 року, залишається незмінним.

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 - відмовити.

Продовжити строк дії обов`язків, передбачених ухвалою Деснянського районного суду міста Чернігова від 30.10.2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , а саме: прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, до 21.02.2025 року.

Строк дії ухвали встановити до 21.02.2025 року.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, що перебуває під вартою, з моменту отримання копії вказаної ухвали суду в тому самому порядку.

Суддя ОСОБА_1