УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2025 року

м. Київ

справа № 296/8495/21

провадження № 51 - 3133 ск 24

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргузасудженої ОСОБА_4 на вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 30 січня 2023 року та ухвалу Житомирського апеляційного суду від 14 серпня 2023 року щодо неї,

встановив:

Вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 30 січня 2023 року, залишеним без зміни ухвалою Житомирського апеляційного суду від 14 серпня 2023 року, ОСОБА_4 засуджено за ст. 115 ч. 1 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років.

У касаційній скарзі порушується питання про перегляд вищевказаних судових рішень у касаційному порядку.

Проте, касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК України, а тому колегія суддів дійшла висновку про необхідність залишення

її без руху на підставі ст. 429 ч. 1 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 427 ч. 2 п. 4 КПК України у касаційній скарзі зазначаються обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того,

у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.

Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судових рішень, особа,

яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону,

що є підставами для скасування або зміни судових рішень, і які, на її думку, допущені судами при їх винесенні, навести конкретні докази і аргументи в обґрунтування кожної позиції.

Так, в порушення вимог ст. 427 ч. 2 п. 4 КПК України засуджена у своїй касаційній скарзі, хоч і зазначає про істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та незаконність і необґрунтованість судових рішень, проте не наводить доводи на обґрунтування цього відповідно до положень ст. 438 ч. 1, статей 412, 413 КПК України.

Крім того, зі змісту касаційної скарги вбачається, що засуджена вказує на допущені, на її думку, неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, що відповідно до ст. 438 ч. 1 КПК України не є підставою для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції.

Згідно зі ст. 438 ч. 1 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції є лише істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України).

Також у поданій скарзі засуджена ОСОБА_4 не зазначає в чому полягає незаконність ухвали апеляційного суду, які конкретно порушення закону в силу ст. 419 КПК України, на її думку, було допущено цим судом, які доводи її апеляційної скарги суд апеляційної інстанції належним чином не дослідив, не перевірив та не оцінив.

Відповідно до ст. 427 ч. 4 КПК касаційна скарга підписується особою, яка її подає, проте, всупереч приписам указаної норми, касаційна скарга не підписана засудженою ОСОБА_4 , від імені якої вона подана.

Також в порушення вимог ст. 427 ч. 5 КПК України до касаційної скарги не додано копій судових рішень, що оскаржуються.

Водночас, в касаційній скарзі засуджена порушує питання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень щодо неї і перевірку їх у касаційному порядку, однак не вказує дати отримання нею ухвали апеляційного суду та не зазначає поважних причин для поновлення такого строку, що позбавляє можливості суд касаційної інстанції вирішити таке клопотання.

Під поважними причинами пропущення процесуального строку слід розуміти неможливість особи подати скаргу у визначений законом строк у зв`язку з такими обставинами, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що подала скаргу, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Зазначені обставини мають бути підтверджені відповідними даними.

Відповідно до ч. 2 ст. 426 КПК касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Такі недоліки касаційної скарги унеможливлюють проведення перевірки обґрунтованості доводів засудженої щодо дотримання нею строку на касаційне оскарження та вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Керуючись ст. 429 ч. 1КПК України, Верховний Суд

постановив:

Залишити касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 без руху.

Встановити засудженій ОСОБА_4 п`ятнадцятиденний строк для усунення зазначених недоліків з дня отримання копії ухвали.

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3