Справа №766/8038/18
н/п 1-кп/766/2598/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.2025 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурорів: ОСОБА_3

ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5

обвинуваченого: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Херсона об`єднане кримінальне провадження № 0000193, 0002791, 0000101 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсон, громадянина України, не одруженого, утриманців не маючого, офіційно не працевлаштованого, освіта середня, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: вироком Дніпровського районного суду м. Херсона від 26.06.2009 року за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України до 2 років позбавлення волі, звільненого 22.04.2011 року у зв`язку з відбуттям покарання, вироком Суворовського районного суду м. Херсона від 10.12.2014 року за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 309, ч.1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, звільненого з місць позбавлення волі 30.06.2017 року умовно-достроково, невідбута частина покарання 1 рік 1 міс.25 дн.

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в:

У провадженні Херсонського міського суду Херсонської області перебуває об`єднанне кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України.

З обвинувального акту № 0000193 та доданих до нього матеріалів вбачається, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за наступних обставин.

ОСОБА_6 , будучи раніше засудженим Суворовським районним судом м. Херсон 10.12.2014 за вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.309, ч.2 ст..15, ч.2 ст. 186, ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі, 30.06.2017 умовно-достроково звільнений від відбування покарання ( невідбутий строк 1 рік 1 місяць 25 днів), після відбуття покарання, маючи не зняту та непогашену судимість на шлях виправлення не став і знов вчинив умисний корисливий злочин.

Так, ОСОБА_6 , 17.01.2018 близько 15-40 год, знаходячись у приміщенні аптеки «Будем здоровы вместе» за адресою: м. Херсон, вул. І. Кулика,137-в, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно- небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи прямий умисел, направлений на протиправне заволодіння чужим майном, діючи з корисливими мотивами та метою, умисно, таємно, повторно, шляхом вільного доступу з вітрини здійснив крадіжку флакону сироватки «Pharma Hyaluron» «Активний гіалурон концентрат проти зморшок + відновлення », об`ємом 13 мл, вартість якого згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 1340-МТ від 25.04.2018 на 17.01.2018 року могла складати 330,29 грн. та флакону сироватки «Pharma Hyaluron» «Активний гіалурон концентрат проти зморшок + зволоження », об`ємом 13 мл вартість якого згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 1340-МТ від 25.04.2018 на 17.01.2018 року могла складати 325,04 грн., які належать ТОВ «Таблетка А». Після чого покинув місце скоєння злочину з викраденим майном та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив ТОВ «Таблетка А» матеріальну шкоду на загальну суму 655,33 грн.

Вказані умисні дії ОСОБА_6 органи досудового розслідування кваліфікували за ч. 2 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

З обвинувального акту № 0002791 та доданих до нього матеріалів вбачається, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за наступних обставин.

ОСОБА_6 , будучи раніше засудженим за скоєння умисних злочинів проти власності, на шлях виправлення не став, належних висновків не зробив і знову, повторно, вчинив умисні злочини проти власності.

Так, ОСОБА_6 , 24.08.2019 року близько 13-00 год, перебуваючи в приміщенні магазину «Єва», що знаходиться за адресою м. Херсон, вул. Белінського,19 переслідуючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно- небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, таємно, скориставшись тим, що його за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу викрав шампунь торгової марки «Clear» проти лупи «Відновлення пошкодженого та фарбованого волосся», 400 мл, у кількості 2 шт, станом на 24.08.2019 вартістю 183 грн.26 коп. та шампунь торгової марки «Clear» для чоловіків» «Контроль жирності шкіри голови», 400 мл у кількості 2 шт., станом на 24.08.2019 вартістю 168 грн. 10 коп. ( згідно висновку експерта Херсонського НДЕКЦ МВС України від 20.09.2019 № 2885-МТ), чим спричинив ТОВ «РУШ» матеріальну шкоду на вказану суму.

Вказані умисні дії ОСОБА_6 органи досудового розслідування кваліфікували за ч. 2 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

З обвинувального акту № 0000101 та доданих до нього матеріалів вбачається, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за наступних обставин.

Так, ОСОБА_6 , 21.02.2021 близько 01-30 год перебуваючи біля приміщення магазину «Сойка», який розташований за адресою: м. Херсон, вул. Суворова,28, переслідуючи прямий умисел та корисливий мотив, спрямований на порушення права власності особи, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно, таємно, повторно, шляхом вільного доступу, заліз по стіні, чіпляючись за її виступаючі елементи та зірвав з фасаду магазину «Сойка» камеру відеоспостереження марки «Dahua technology» IR YEYBALL NETWORK CAMERA моделі «DH-IPC-HDW1230T1P-S4» 2,8 мм, вагою 0,37 кг, розміром 138 мм*13мм*115 мм, s/n 5LOSB2PAGO3100, вартість якої, згідно висновку експерта Херсонського НДЕКЦ № СЕ-19/122-21/1391-ТВ від 03.03.2021 могла складати 1456 гривень та у подальшому покинув місце вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, в результаті чого заподіяв ОСОБА_7 матеріальні збитки на вищевказану суму.

Вказані умисні дії ОСОБА_6 органи досудового розслідування кваліфікували за ч. 2 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно

Під час судового засідання ОСОБА_6 заявив клопотання про закриття кримінальних проваджень, які об`єднані в єдине судове провадження, на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Прокурори не заперечували проти задоволення клопотання обвинуваченого, вважали за можливе вирішити питання щодо закриття кримінальних проваджень, які об`єднані в єдине судове провадження, у зв`язку із внесенням змін до ст. 51 КУпАП щодо дрібної крадіжки.

Потерпілі в судове засідання не з`явилися, надали заяви про проведення розгляду справи без їхньої участі.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

09.08.2024 набрав чинності Закон України №3886-IX від 18.07.2024 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», згідно з яким були внесені зміни до ст.51 КпАП України, якими посилена відповідальність за вчинення дрібного викрадення чужого майна.

Згідно з п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до пп.169.1.1 п. 169.1 ст. 169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

З 01.01.2024 набрав чинності Закон України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», яким встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб на 01.01.2024 в сумі 3028 грн. Отже, податкова соціальна пільга у 2024 році складала 1514 грн. (3028 грн. х 50%).

Кримінальні правопорушення, інкриміновані ОСОБА_6 вчинені ним у 2018, 2019 та 2021 роках.

Положеннями ст. 185 КК України встановлено кримінальну відповідальність за таємне

викрадення чужого майна (крадіжку). У нормах КК України не встановлено розміру вартості

майна, що є предметом крадіжки.

Згідно нової редакції ст.51 КпАП України, відповідальність за ч.1 ст.51 КпАП України настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Відповідальність за ч.2 ст.51 КпАП України настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, з 09.08.2024 таємне викрадення чужого майна (крадіжка) стає кримінально караним діянням, якщо вартість викраденого майна на момент вчинення правопорушення становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Станом на час вчинення кримінальних правопорушень (17.01.2018, 24.08.2019, 21.02.2021 ) викрадення чужого майна вважалося дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищувало 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

При цьому ОСОБА_6 обвинувачується у таємному викрадені чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Зі змісту обвинувального акту, складеного у кримінальному провадженні, внесеному 18.01.2018 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000193, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні 17.01.2018 року кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України. Діями ОСОБА_6 було заподіяно матеріальну шкоду потерпілому ТОВ «Таблетка А» у розмірі 655,33 гривень.

Зі змісту обвинувального акту, складеного у кримінальному провадженні, внесеному 24.08.2019 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 40002791, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні 24.08.2019 року кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України. Діями ОСОБА_6 було заподіяно матеріальну шкоду потерпілому ТОВ «РУШ» у розмірі 351,36 гривень.

Зі змісту обвинувального акту, складеного у кримінальному провадженні, внесеному 26.02.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000101, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні 21.02.2021 року кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України. Діями ОСОБА_6 було заподіяно матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_7 у розмірі 1456 гривень.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» розмір прожиткового мінімуму на одну працездатну особу станом на 01.01.2018 складав 1762 грн. Отже податкова соціальна пільга у 2018 році складала 881 грн.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» розмір прожиткового мінімуму на одну працездатну особу станом на 01.01.2019 складав 1921 грн. Отже податкова соціальна пільга у 2019 році складала 960,50 грн.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» розмір прожиткового мінімуму на одну працездатну особу станом на 01.01.2021 складав 2 270 грн. Отже податкова соціальна пільга у 2021 році складала 1 135 грн.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX,на момент вчинення 17.01.2018 ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст.185 КК України, становив 1762 грн. (881?2); на момент вчинення 24.08.2019 ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст.185 КК України, становив 1921 грн. (960 ?2).; на момент вчинення 21.02.2021 ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст.185 КК України, становив 2 270 грн. (1135 ?2)

За загальним правилом, закріпленим у ч. 2 ст. 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення.

Водночас відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Також, згідно із ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

При цьому, у ч. 6 ст. 3 КК України встановлено, що зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (№3886-ІХ від 18.07.2024), що набрав чинності 09 серпня 2024 року, внесено зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення, якими змінено розмір вартості майна на момент вчинення правопорушення - до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян для кваліфікації як дрібного викрадення чужого майна. У той же час, даний розмір вартості майна є критерієм розмежування кримінально-караного викрадення чужого майна, передбаченого ст. 185 КК України, від дрібного викрадення такого майна.

Згідно ч. 7 ст. 284 КПК України ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої або пунктом 1-2 частини другої цієї статті, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених статтею 479-2 цього Кодексу.

Згідно з п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, коли втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Відповідно з вимогами ч.3 ст.479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.

За таких обставин, враховуючи імперативність вимог ч.3 ст.479-2 КПК України та позицію обвинуваченого ОСОБА_6 який надав згоду на закриття кримінального провадження щодо нього з підстави, передбаченої п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 за ч.2 ст.185 КК України підлягає закриттю на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Вирішуючи питання щодо закриття кримінального провадження, вирішенню підлягають і такі питання.

Порядок вирішення цивільного позову в кримінальному провадженні регламентований главою 9 КПК України. Нормами кримінального процесуального закону, зокрема ст. 129 КПК України, встановлено, що рішення про повне або часткове задоволення цивільного позову може бути винесене лише у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення і ухвалення обвинувального вироку чи винесення постанови про застосування до особи примусових заходів виховного або медичного характеру. Вирішення цивільного позову у разі закриття провадження по справі суперечить вказаним вище нормам закону.

Враховуючи системний аналіз зазначених норм КПК України, суд дійшов висновку, що цивільний позов не підлягає розгляду у випадках закриття кримінального провадження як на досудовому розслідуванні, так і в суді.

Тому, у зв`язку із необхідністю закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_6 заявлений потерпілим ОСОБА_7 цивільний позов слід залишити без розгляду.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 126 КПК України визначено, що суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку або ухвалою.

Процесуальні витрати складаються, зокрема, із витрат на правову допомогу та витрат,

пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів (ч. 1 ст.

118 КПК України). Процесуальні витрати виникають і пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, є матеріальними витратами органів досудового розслідування, прокуратури, суду та інших учасників кримінального провадження.

Разом з цим, кримінальним процесуальним законом прямо не передбачено стягнення

процесуальних витрат з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на підставі п. 4-1

ч. 1 ст. 284 КПК.

Згода особи на звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність такого діяння, й відповідно закриття кримінального провадження відносно неї на цій підставі не є тотожною визнанню особою своєї вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, і жодним чином не може підтверджувати винуватість особи, оскільки суперечитиме засадам презумпції невинуватості та доведеності вини (ст. 62 Конституції України, ст. 17 КПК).

У такому випадку, керуючись засадами справедливості та враховуючи загальнодозвільний тип правового регулювання кримінального провадження, наявність факту понесення органом досудового розслідування матеріальних витрат, пов`язаних зі здійсненням кримінального провадження, не може бути приводом для стягнення з особи, кримінальне провадження відносно якої закрито у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність такого діяння, таких витрат.

Отже, заявлені стороною обвинувачення витрати на залучення експерта, здійснені за рахунок державного бюджету підлягають віднесенню на користь держави.

Долю речових доказів, лише щодо яких надані відомості, вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України,

Керуючись ст. ст. 100, 122, 124, 284-287, 288, 369, 372, 479-2 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження- задовольнити.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України, за епізодами від 17.01.2018, 24.08.2019, 21.02.2021 року закрити на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Витрати на залучення експерта в розмірі 653,80 гривень віднести на рахунок держави

Речові докази:

- диск СD-R «Havit» розміром 700 МВ/80 min з відеозаписом з камери відеоспостереження, що розташована була на фасаді магазину «Soyka» за адресою: :м. Херсон, вул. Суворова,28 - залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про стягнення майнової шкоди у розмірі 1456,00 грн. залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

СуддяОСОБА_1