Житомирський апеляційний суд
Справа №285/5785/21 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-кп/4805/184/25
Категорія ч.1 ст.164 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2025 року Житомирський апеляційний суд

в складі: головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 (дистанційно),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Новоград Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 08 листопада 2021 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Городниця, Новоград-Волинського району Житомирської області, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, на утриманні осіб не має, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України,

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить вирок суду в частині призначення покарання змінити та обрати йому покарання у виді 120 годин громадських робіт. Вважає, що вирок суду підлягає зміні у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, оскільки судом не взято до уваги його пояснення, про те, що його колишня дружина забороняє йому бачитися з донькою, каже що він їй не батько, і лише хоче отримувати кошти. Крім того, зазначає, що призначене йому покарання є занадто суворим, оскільки фактично позбавляє його можливості працювати та сплачувати кошти на утримання дитини.

27.01.2022 року на електронну адресу Житомирського апеляційного суду надійшло заперечення від законного представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_9 на апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 ..

Вироком Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 08 листопада 2021 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України і призначено йому покарання у виді арешту строком на 2 (два) місяці.

Строк відбуття покарання встановлено обчислювати з моменту фактичного затримання засудженого.

Як встановлено судом та зазначено у вироку, ОСОБА_7 умисно, злісно з 01.03.2018 по 30.09.2021 ухиляється від сплати, встановлених рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 12.03.2018, аліментів на користь ОСОБА_9 , на утримання неповнолітньої дитини дочки ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі 1200 (одна тисяча двісті) гривень щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду, 14.02.2018 і до досягнення повноліття доньки.

Так, ОСОБА_7 , знаючи про свій обов`язок сплачувати встановлені рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду аліменти на утримання неповнолітньої дитини, злісно ухиляється від сплати аліментів та його не виконує з 01.03.2018 по 30.09.2021 року.

ОСОБА_7 , будучи працездатною особою, маючи дохід від офіційного працевлаштування, тобто має можливість виконання рішення суду про виплату аліментів, заходів спрямованих на погашення заборгованості не прийняв, добровільну матеріальну допомогу дитині не надавав, на попередження державних виконавців про кримінальну відповідальність за непогашення заборгованості по аліментах не реагує, тим самим злісно ухиляється від сплати аліментів на утримання дитини, внаслідок чого, станом на 01.10.2021 року виникла заборгованість в сумі 51 765 гривень, що перевищує суму сукупну нарахованих платежів за 3 місяці.

Потерпіла в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомлена про час та місце апеляційного розгляду, просила проводити апеляційний розгляд у її відсутності.

Заслухавши доповідача, доводи обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 в підтримання апеляційної скарги, думку прокурора в часткове підтримання апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали провадження в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Згідно із ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається з вироку, суд першої інстанції на підставі ч.2 ст. 382 КПК України за письмовою згодою учасників судового провадження, розглянув обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 у спрощеному проваджені без проведення судового розгляду в судовому засіданні, за відсутності учасників судового провадження, на підставі вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин.

Висновок суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), відповідає фактичним обставинам кримінального провадження та в апеляційній скарзі не оспорюється, а тому апеляційним судом не переглядається. Дії обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.1 ст.164 КК України кваліфіковані правильно.

Що стосується призначеного ОСОБА_7 покарання, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України та постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд першої інстанції виходив із загальних засад призначення покарання - ст. 65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії кримінального проступку, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 згідно ст.66 КК України, суд визнав щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

Крім того, судом враховано особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який раніше не судимий, по місцю проживання характеризується позитивно, розмір заборгованості по аліментах, а також те, що обвинувачений жодного разу з березня 2018 по вересень 2021 року не сплатив аліменти на дитину та будь-якої допомоги їй не надає, а тому дійшов висновку про те, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише із призначенням покарання в межах санкцій ч.1 ст.164 КК України у виді арешту.

Під час апеляційного розгляду обвинувачений та його захисник змінили позицію щодо призначеного покарання та просили призначити покарання у виді пробаційного нагляду, враховуючи стан здоров`я ОСОБА_7 внаслідок проходження військової служби в період з 08.12.2022 по 20.09.2024.

Водночас, колегія суддів зазначає, що після ухвалення оскаржуваного вироку, 28.03.2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» №3342-IX від 23.08.2023 року, яким запроваджується новий вид покарання за вчинення кримінального правопорушення - пробаційний нагляд.

Так, санкція ч.1 ст.164 КК України в редакції цього закону передбачає покарання у виді громадських робіт на строк від вісімдесяти до ста двадцяти годин або пробаційного нагляду на строк до двох років, або обмеження волі на той самий строк.

Таким чином, нова редакція ч.1 ст.164 КК України не передбачає покарання у виді арешту, тому дія нового закону поширюється на обвинуваченого ОСОБА_7 , оскільки у даному випадку має місце зворотна дія у часі.

Враховуючи викладене та керуючись принципом зворотної дії закону України про кримінальну відповідальність у часі, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити змінену вимогу апелянта про призначення йому покарання та привести призначене ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст.164 КК України у відповідність до діючої редакції санкції ч.1 ст.164 КК України, яка пом`якшує покарання.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання, колегія суддів враховує характер та обставини скоєного кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який раніше не судимий, по місцю проживання характеризується позитивно, проходив військову службу внаслідок мобілізації в період з 08.12.2022 по 20.09.2024, після демобілізації визнаний інвалідом 3 групи (контузія та інсульт) та не може фізично працювати.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, апеляційний суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Крім того, під час апеляційного розгляду обвинувачений пояснив, що вказану суму заборгованості по аліментах він погасив, прокурор підтвердив, що спілкувалася з потерпілою та дійсно заборгованість погашена.

З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що необхідним та достатнім для виправлення, перевиховання ОСОБА_7 та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, буде покарання в межах санкції ч.1 ст.164 КК України у виді пробаційного нагляду з покладенням обов`язків, передбачених ч.2 ст.59-1 КК України.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 слід задовольнити частково, а вирок суду першої інстанції змінити в частині призначеного покарання.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Новоград Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 08 листопада 2021 року щодо ОСОБА_7 змінити в частині призначення покарання.

Призначити ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст.164 КК України у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік.

Відповідно до ч.2 ст.59-1 КК України покласти на ОСОБА_7 такі обов`язки :

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

В іншій частині вирок суду залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді: