Справа №156/489/21
Провадження №1-кп/155/17/25
У Х В А Л А

про продовження запобіжного заходу

30.01.2025 м. Горохів

Горохівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у приміщенні суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000067, від 07 лютого 2021 року, відносно ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 п.1 ч.2 ст.115, ч.1 ст.115, ст.348 КК України,-

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_5

УСТАНОВИВ:

На розгляді в Горохівському районному суді Волинської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000067 від 07 лютого 2021 року, щодо обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, п.1 ч.115, ч.1 ст.115, ст.348 КК України.

Від прокурора надійшло клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_3 оскільки такий закінчується 11 лютого 2025 року, а ризики, передбачені ст.177 КПК України, на даний час залишились незмінними.

Сторона обвинувачення вважає, що на даному етапі наявні ряд ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, іншим чином перешкоджати встановленню об`єктивної істини у справі.

Враховуючи вищезазначене, просить продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на 60 днів.

Прокурор в судовому засіданні подане клопотання підтримав з підстав викладених в ньому, просив його задовольнити.

Обвинувачений та його захисник, кожен зокрема, заперечували щодо продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту. Просили обрати відносно обвинуваченого запобіжний захід в нічну пору доби, що дасть йому можливість працювати та забезпечувати себе та свою сім`ю. Крім того, захисник вказувала, що прокурором не надано жодного доказу на підтвердження існування ризиків, про які він зазначає в своєму клопотанні.

Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, суд дійшов до наступного висновку.

Згідно ч.1,2 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Під час здійснення судового провадження судом присяжних питання щодо зміни, скасування або обрання запобіжного заходу вирішує головуючий, що узгоджується з вимогами ст.ст. 331 та 383 КПК України.

Прокурором заявлено клопотання про продовження запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_3 у виді домашнього арешту, строком на 60 днів, оскільки наявні ризики, визначені ст.177 КПК України, що вказані у клопотанні.

Згідно ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про, зокрема, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу прокурором доведено наявність ризиків, визначених п.п. 1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, ОСОБА_3 , через тяжкість кримінальних правопорушень, в яких він обвинувачується та у разі доведення його винуватості у їх вчинені йому загрожує покарання до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі, а тому обвинувачений може переховуватись від суду; незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, які ще не допитувані судом або можуть бути допитані повторно.

При розгляді даного клопотання головуючим суддею взято до уваги, що ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, які за ступенем тяжкості належать до категорії особливо тяжких, санкції яких передбачають покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі.

Також встановлено, що обвинувачений раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, має інвалідність ІІ групи, має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки.

Разом із тим, суд враховує, що ОСОБА_3 на даний час обґрунтовано обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів, які, серед іншого, спричинили невідворотні наслідки у виді смерті людини, а тому зазначені обставини безумовно свідчать про підвищену суспільну небезпечність обвинуваченого, та наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Вищенаведені обставини, на думку суду, свідчать про необхідність застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді домашнього арешту та покласти на нього певних обов`язків, оскільки запобігти вищенаведеним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, на думку суду, неможливо.

Суд в котре звертає увагу, що відповідно до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а отже запобіжний захід сам по собі також має превентивну мету.

Покликання захисника, що ОСОБА_3 жодного разу не допустив порушення обов`язків, які на нього були покладенні при обранні запобіжного заходу, свідчить про його доцільність та є таким, що запобігає ризикам, визначених ст. 177 КПК України.

Суд, все ж вбачає, що ризики зазначені прокурором продовжують існувати і застосувати більш м`який запобіжний захід немає підстав.

З огляду на наведені обставини, суд вважає, що продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту обвинуваченому є виправданим заходом, оскільки цього вимагає справжній інтерес суспільства, який незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважає інтереси забезпечення права на обмеження свободи.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 194, 200, 331, 369, 372, 383 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на 2 (два) місяці, тобто до 30 березня 2024 року включно.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України:

-заборонити цілодобово залишати місце свого проживання АДРЕСА_1 , без дозволу прокурора або суду;

-прибувати до прокурора або суду за першою вимогою;

-здати (за наявності) на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_6 передати для виконання органу внутрішніх справ за його місцем фактичного проживання АДРЕСА_1 .

Згідно ч.4 ст.181 КПК України, орган внутрішніх справ зобов`язаний негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано, змінено чи продовжено запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це суд .

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.

Ухвала підлягає негайному виконанню та не може бути оскаржена безпосередньо до Волинського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий ОСОБА_1