Провадження №1-кп/761/2315/2025
В И Р О К

іменем України

28 березня 2025 року місто Київ

Шевченківський районний суд міста Києва у складі судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Шевченківського районного суду міста Києва, обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0002257, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) 30.05.2024, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, українця, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, працюючого пакувальником, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

установив:

І. Історія провадження.

11.06.2024 до Шевченківського районного суду міста Києва від прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_6 надійшов (вх. № 55974) обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 002257, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.05.2024, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 Кримінального кодексу (далі - КК України).

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи № 761/21486/24 між суддями від 24.06.2024 визначено головуючого суддю Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 17.10.2024 у цьому кримінальному провадженні призначено судовий розгляд на підставі обвинувального акта.

ІІ. Формулювання обвинувачення за обвинувальним актом, яке визнано судом доведеним.

У невстановлений слідством час, однак не пізніше 15 год 38 хв 12.04.2024 у невстановленому місці при невстановлених обставинах незаконно придбав з метою збуту особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено, - канабіс масою 16,02 грама, особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено, - екстракт канабісу масою 0,076 грама та психотропну речовину, обіг якої обмежено, - амфетамін масою 6,648 грама, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, посягаючи суспільні відносини, які регулюють порядок обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, суспільні відносини, що охороняють здоров?я населення України, в порушення вимог ст. ст. 7, 12, 17, 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995, Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» від 15.02.1995.

Придбавши з метою збуту вказані наркотичні засоби та психотропну речовину і володіючи ними, ОСОБА_3 розпочав їх незаконне зберігання з метою збуту за місцем свого проживання, а саме АДРЕСА_2 , яке здійснював по 15 год 38 хв 12.04.2024 року.

Так 12.04.2024 у період часу з 15 год 38 хв по 17 год 11 хв в ході проведення на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва у справі № 761/11174/24 обшуку квартири АДРЕСА_3 , де проживає ОСОБА_3 працівниками поліції виявлено та вилучено:

-скляну банку об?ємом 0,45 мл з поліетиленовим пакетом із речовиною рослинного походження зеленого кольору, яка, згідно висновку експерта містить у своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс масою 15,91 грама, обіг якого заборонено;

-паперовий згорток із речовиною рослинного походження зеленого кольору, яка, згідно висновку експерта містить у своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс масою 0,11 грама, обіг якого заборонено;

-металеву гайку з наскрізними отворами, на які мають нашарування речовини темного - коричневого кольору, яка згідно висновку експерта є особливо небезпечним наркотичним засобом - екстрактом канабісу, масою 0,076 грама, обіг якого заборонено;

-пластикову напівпрозору коробку білого кольору з порошкоподібною речовиною та двома пластиковими картками, нашарування яких, згідно висновку експерта, містили психотропну речовину амфетамін загальною масою 0,009 грама, обіг якої обмежено;

-зіп-пакет з порошкоподібною речовиною, яка згідно висновку експерта є психотропною речовиною обіг якої обмежено - амфетамін масою 6,639 грама, яка відповідно таблиці № 2 «Невеликі, великі та особливо великі розміри психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу», затвердженої Наказом Міністерства охорони здоров?я України від 01.08.2000 № 188 (у редакції наказу Міністерства охорони здоров?я України від 29.07.2010 № 634), зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 16 серпня 2000 р. за № 513/4734, є великим розміром для вказаної речовини.

Отже, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , незаконно придбав та в подальшому зберігав за місцем свого проживання з метою збуту, особливо небезпечні наркотичні засоби, обіг яких заборонено, - канабіс загальною масою 16,02 грама, та екстракт канабісу масою 0,076 грама, а також психотропну речовину, обіг якої обмежено, - амфетамін у великому розмірі загальною масою 6,648 грама.

ІІІ. Позиції учасників судового провадження.

Позиція сторони обвинувачення.

Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні обставини, визначенні в обвинувальному акті підтримав у повному обсязі, в обґрунтування винуватості ОСОБА_3 , зазначив, що подані письмові докази та висновки експертів підтвердили протиправність дій обвинуваченого ОСОБА_3 .

Відтак прокурор вважав сукупність досліджених судом доказів достатніми, а кваліфікацію кримінального правопорушення вірною для того, щоб довести винуватість ОСОБА_3 поза розумним сумнівом, та вважав за необхідне визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

А тому, прокурор ОСОБА_4 просив призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за ч. 2 ст. 307 КК України у виді 6 (шести) років позбавлення волі з конфіскацією усього належного йому майна.

Крім того, прокурор просив витрати щодо проведення судових експертиз покласти на обвинуваченого, питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України).

Позиція сторони захисту.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні визнав вину частково та категорично заперечував обвинувачення в частині мети збуту психотропної речовини та наркотичних засобів, пояснивши, що знайшов амфетамін масою 6,648 г приблизно 6 чи 7 квітня 2024 року, тобто за декілька днів до моменту його вилучення працівниками поліції за місцем його мешкання, при цьому не знав, яка маса знайденого амфетаміну, забрав як все і було запаковано. Зазначену психотропну речовину він зберігав за місцем мешкання та періодично вживав, іноді вживав і канабіс, придбаний ним. Зіп-пакети ним використовувались виключно для рибальства, а дружиною ОСОБА_7 для зберігання бісеру, спецій та інших господарських потреб. Електронні ваги, які були із значною похибкою в декілька грамів, використовувались для потреб готування. Зберігав інкриміновані речовини виключно з метою вживання, без мети збуту. Раніше притягувався до кримінальної відповідальності за ст. 309 КК України, проте був звільнений від кримінальної відповідальності у зв`язку із лікуванням. Дружина дізналася про факт зберігання наркотичних засобів та психотропної речовини лише під час обшуку їх житла. Зазначив, що наразі наркотичні засоби та психотропні речовини не вживає, став на шлях виправлення.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні зазначив, що показання обвинуваченого та свідка ОСОБА_7 , протокол обшуку від 12.04.2024, вилучені речові докази, довідка щодо судимостей ДІ МВС від 24.05.2024, клопотання від 06.06.2024 про перекваліфікацію кримінального правопорушення спростовують наявність у діях ОСОБА_3 суб`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а саме - мети. Також адвокат зазначив про наявність у ОСОБА_3 щирого каяття та активного сприяння розкриттю кримінального правопорушення, наявність на утриманні малолітньої дитини і батька похилого віку, позитивної характеристики за місцем проживання, відсутність судимостей, працевлаштування.

Таким чином, захисник ОСОБА_5 просив у випадку самостійної зміни судом правової кваліфікації кримінального правопорушення - перекваліфікувати дії ОСОБА_3 з ч. 2 ст. 307 КК України на ч. 2 ст. 309 КК України, та призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 2 ст. 309 КК України у виді штрафу в розмірі 2000 (двох тисяч) неоподаткованих мінімумів доходів громадян. У випадку відмови судом від самостійної зміни правової перекваліфікації на ч. 2 ст. 309 КК України - виправдати ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 307 КК України у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення в діянні обвинуваченого. Також захисник просив скасувати арешт з грошових коштів та повернути їх ОСОБА_7 , а також скасувати запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 121 120 гривень та повернути грошові кошти заставодавцю - ОСОБА_9 .

IV. Докази та процесуальні документи наданні учасниками кримінального провадження під час судового розгляду.

На підтвердження винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, ч. 2 ст. 307 КК України, стороною обвинувачення надано такі докази, які досліджені судом:

-протокол обшуку від 12.04.2024, проведеного на підставі ухвали слідчого судді від 27.03.2024 у справі № 761/11174/24, у період часу з 15 год 38 хв до 17 год 11 хв, у присутності понятих, при застосуванні технічного засобу відеокамери Sony, відповідно до якого проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_3 , а саме за адресою: АДРЕСА_2 , під час якого виявлено та вилучено, зокрема ковпак та подрібнювач для подріблення рослин, який поміщено до спец. пакету ICR0023448; зіп-пакет з пазовим замком з білою порошкоподібною речовиною, який поміщено до спец. пакету ICR 0023450; паперовий згорток темно-зеленого кольору з речовиною рослинного походження, який поміщено до спец. пакету ICR0023449; скляну банку об?ємом 0,45 мг з поліетиленовим пакетом, всередині якого знаходиться речовина рослинного походження зеленого кольору, яку поміщено до спец. пакету NPU 1306635; ваги електронні «Digital Pochet Scale» чорного кольору, картонна коробка з зіп-пакетами та зіп-пакети в великому зіп-пакеті, які поміщено до спец, пакету NPU1306637; пластикову коробку напівпрозору білого кольору з порошкоподібною речовиною, дві пластикові картки, які поміщено до спец пакету ЕХР0461834; мобільний телефон марки «Techno Spark», IMEI: НОМЕР_1 , який поміщено до спец. пакет ICR0023446. До протоколу обшуку долучено додаток, а саме флеш носій «Kingston»;

-протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 12.04.2024, згідно якого у присутності двох понятих, без участі захисника 12.04.2024 о 17 год 11 хв затримано ОСОБА_3 після проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , під час якого у ОСОБА_3 виявлено та вилучено зіп пакети з речовиною білого кольору ззовні схожою на наркотичну у великому розмірі, яку ОСОБА_3 зберігав з метою збуту; особистий обшук не проводився; зауважень та доповнень протокол не містить, скарги на дії працівників поліції відсутні. У протоколі затримання зазначено учасників слідчої дії, містяться їх підписи;

-висновок експерта від 13.04.2024 № СЕ-19/111-24/23155-НЗПРАП, згідно якого на експертизу надано об`єкт у запакованому спеціальному пакеті № ICR0023450 із полімерного білого матеріалу, в якому виявлено психотропну речовину, обіг якої обмежено, амфетамін, масою 6,639 г.;

-висновок експерта від 08.05.2024 № СЕ-19/111-24/27138-НЗПРАП, згідно якого надані на дослідження речовини рослинного походження зеленого кольору, які знаходяться в спец. пакетах NPU1306635, ICR0023449, ICR0023448 є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабіс. Маса канабісу в перерахунку на висушену речовину становить 0,11 г, 15, 86г, 0,05 г. У нашаруваннях речовини темного кольору із специфічним запахом на поверхні металевої гайки, яка знаходиться в спец пакеті ICR0023448, виявлено особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - екстракт канабісу. Маса екстракту канабісу (в перерахунку на суху речовину) у нашаруваннях становить 0,076 г;

-висновок експерта від 10.05.2024 № СЕ-19/111-24/27104-НЗПРАП, згідно якого на експертизу надано об`єкт у спеціальному пакеті EXP0461834 із полімерного матеріалу, в якому виявлено e нашаруваннях з ємності з прозорого полімерного матеріалу з замками синього кольору та з двох пластикових карток чорного та жовтого кольору міститься психотропна речовина, обіг якої обмежено - амфетамін. Маси амфетаміну становлять 0,005 г, 0,003 г, 0,001 г. Загальна маса амфетаміну складає 0,009 г;

-

-протокол огляду від 24.04.2024, відповідно до якого при відкритті спец. пакету ICR0023446 виявлено мобільний телефон марки «TECHO» моделі «SPARK» світло-зеленого кольору, у прозорому чохлі, IMEI: НОМЕР_1 , де в мобільному додатку «Телеграм» виявлено фотозображення рослин, які зовні схожі на рослини канабісу;

-протокол огляду від 24.05.2024, відповідно до якого при відкриті спец. пакету NPU1306637 виявлено, що в ньому знаходиться 87 прозорих маленьких поліетиленових пакетиків на пазовому замку, які знаходяться в хаотичному порядку, один прозорий поліетиленовий пакет з наліпкою EAD63505501CLW688A480, в якому знаходиться 212 прозорих маленьких поліетиленових пакетиків на пазовому замку, клаптик картонного паперу, електронні ваги, чорного кольору, з написом «Digital Pocket Scale», частина пластикової трубки білого кольору.

На підтвердження невинуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, стороною захисту забезпечено допит свідка ОСОБА_7 , яка у відповідності до вимог положень ст. 352 КПК України та попереджена про кримінальну відповідальність за відмову від надання показань та завідомо неправдиві показання, повідомила, що її чоловік ОСОБА_3 збутом наркотичних засобів, психотропних речовин не займався. Дізналася про факт вживання ОСОБА_3 та зберігання ним наркотичних засобів, психотропної речовини лише під час обшуку їх житла. Зіп-пакети ОСОБА_3 використовувались виключно для рибальства, а вона використовувала їх для зберігання бісеру, спецій та інших господарських потреб. Електронні ваги, які були із значною похибкою в декілька грамів, використовувались для потреб готування.

Крім того, у судовому засіданні досліджені документи, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 .

Слід зазначити, що також досліджено процесуальні документи, які хоча не є доказами, але приймаються судом, як такі, що свідчать про дотримання вимог процесуального закону як щодо підстав розпочати досудове розслідування, так і дотримання вимог щодо його проведення, жодна із сторін не заявила про не дотримання норм чинного кримінального процесуального законодавства при їх отриманні на стадії досудового розслідування, про їх недопустимість чи неналежність.

Таким чином, у судовому засіданні судом забезпечено дотримання вимог ст. ст. 22, 23, 26 КПК України щодо змагальності сторін, диспозитивності, оскільки досліджені усі докази, надані сторонами.

V. Положення закону, якими керувався суд.

За правилами ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Вимога додержуватися справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких, зокрема, суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Відповідно до вимог ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні наряду з іншим підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення ; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат.

Відповідно до змісту статті 92 КПК України, обов`язок доказування покладений на прокурора. Саме сторона обвинувачення повинна встановити об`єктивну істину та на неї покладається обов`язок доказування, доводити винуватість особи поза розумним сумнівом.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КК України, незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, пересилання чи збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів, вчинені повторно або за попередньою змовою групою осіб, або особою, яка раніше вчинила одне із кримінальних правопорушень, передбачених статтями 308-310, 312, 314, 315, 317 цього Кодексу, або із залученням неповнолітнього, а також збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів у місцях, що призначені для проведення навчальних, спортивних і культурних заходів, та в інших місцях масового перебування громадян, або збут чи передача цих речовин у місця позбавлення волі, або якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах чи особливо небезпечні наркотичні засоби або психотропні речовини, - караються позбавленням волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

Згідно з ч. 2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 65 КК України суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

VI. Висновки та мотиви суду.

При ухваленні цього вироку суд виходить з того, що відповідно до ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. При цьому ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Стандарт доведення «поза розумним сумнівом» означає, що сторона обвинувачення, дотримуючись засади змагальності, та виконуючи свій професійний обов`язок, передбачений ст. 92 КПК України, зобов`язана довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, за якою мав місце злочин і він був вчинений обвинуваченим (аналогічна позиція викладена у постановах Верховного суду у справі № 751/2824/20 від 15.04.2021 та у справі № 742/642/18 від 23.02.2021).

Суд, виходячи із загальних засад кримінального судочинства, а саме верховенства права, законності, презумпції невинуватості, доступу до правосуддя та забезпечення доведеності вини, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків в розумні строки, аналізуючи та оцінюючи в сукупності всі докази, що досліджені у судовому засіданні, приходить до висновку, що стороною обвинувачення доведено вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а саме незаконне придбання, зберігання з метою збуту психотропної речовини у великому розмірі та особливо небезпечних наркотичних засобів.

Факт незаконного придбання та зберігання обвинуваченим наркотичних засобів та психотропної речовини за обставин, зазначених в обвинувальному акті, стороною захисту не оспорюється.

Крім того, слід зазначити, що незаконним придбанням наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів чи прекурсорів необхідно вважати їх купівлю, обмін на інші товари або речі, прийняття як плати за виконану роботу чи надані послуги, позики, подарунка або сплати боргу, привласнення знайденого.

Під незаконним зберіганням потрібно розуміти будь-які умисні дії, пов`язані з фактичним незаконним перебуванням наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів чи прекурсорів у володінні винної особи (вона може тримати їх при собі, у будь-якому приміщенні, сховищі або в іншому місці). Відповідальність за незаконне зберігання наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів чи прекурсорів настає незалежно від його тривалості.

Суд відхиляє доводи сторони захисту про неправильну кваліфікацію стороною обвинувачення дій ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 307 КК України та вважає необґрунтованими доводи захисника щодо необхідності перекваліфікувати дії ОСОБА_3 на ч. 2 ст. 309 КК України.

Як неодноразово зазначав Верховний Суд, суб`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого ст. 309 КК України, характеризується виною у формі прямого умислу: особа усвідомлює суспільно небезпечний характер вчинюваних нею діянь, відповідальність за які передбачено вказаною нормою права, і бажає їх вчинити, не маючи на меті збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів. Вказівка у статті на вчинення діяння без мети збуту означає, що винна особа, яка незаконно виробляє, виготовляє, придбаває, зберігає, перевозить чи пересилає наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги, не має на меті здійснити їх відчуження, а вчиняє ці дії у власних інтересах. Якраз у наявності чи відсутності такої мети і полягає відмінність між складами кримінальних правопорушень, передбачених статтями 307 та 309 КК України.

Отже, для вирішення питання щодо кваліфікації злочину, пов`язаного з незаконним придбанням та зберіганням наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів, зокрема щодо відсутності чи наявності умислу на збут, суд у кожному конкретному випадку має оцінити обставини справи, які характеризують мотиви, наміри особи під час здійсненні нею такого придбання та зберігання.

В абзаці 2 п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 26.04.2002 зазначено, що про умисел на збут наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів може свідчити як відповідна домовленість з особою, яка придбала ці засоби чи речовини, так й інші обставини, зокрема: великий або особливо великий їх розмір; спосіб упакування та розфасування; поведінка суб`єкта злочину; те, що особа сама наркотичні засоби або психотропні речовини не вживає, але виготовляє та зберігає їх; тощо. Тобто, перелік обставин, які мають враховуватися судом при оцінці мети збуту не є вичерпним.

Так, про умисел на збут наркотичних засобів та психотропної речовини можуть свідчити, зокрема, такі обставини, як надмірна для вживання однією особою кількість вилученої речовини, вжиття засудженим додаткових заходів конспірації своєї діяльності, сукупність засобів різних видів, їх кількість, спосіб упакування та розфасування, методи приховування та інші достатні взаємопов`язані між собою докази, які в сукупності вказують на те, що особа мала умисел на збут цих речовин.

Це узгоджується з правовими позиціями Верховного Суду, викладеними у постановах від 24.10.2018 у справі № 711/2259/16-к та від 15.05.2019 у справі № 242/1697/17.

Суд вважає, що обвинувачений, у тому числі шляхом знайдення, здійснив свідоме придбання психотропної речовини у великому розмірі та особливо небезпечних наркотичних засобів, зберігав їх за місцем проживання, у різних місцях та у відповідному фасуванні, що об`єктивно перевищує потреби такої особи у власному вживанні.

Особисте вживання ОСОБА_3 наркотичних засобів та психотропної речовини, не виключає й можливість збуту при зазначених у вироку обставинах.

Вилучені під час обшуку електронні ваги, велика кількість зіп-пакетів є важливим фактором, що разом з іншими обставинами, також свідчить про наявність мети збуту наркотичних засобів та психотропної речовини.

Поряд із кількістю наркотичних засобів та психотропної речовини, які були виявлені в обвинуваченого, хоч це і не є прямим доказом спрямованості його умислу на збут, проте спосіб зберігання цих речовин, а також відомості про особу обвинуваченого, досліджені докази в сукупності переконливо свідчать про те, що його винуватість у вчиненні цього кримінального правопорушення за обставин, указаних у обвинувальному акті, доведена поза розумним сумнівом, адже низка непрямих доказів свідчить про те, що він мав намір вчинити розповсюдження наркотичних засобів та психотропної речовини, тобто їх незаконний збут, а будь-яке інше розумне пояснення мети їх придбання (в т.ч. віднайдення) та зберігання відсутнє.

Таким чином, на думку суду, письмові докази, які надала сторона обвинувачення, підтверджують прямий умисел у ОСОБА_3 на незаконне придбання, зберігання з метою збуту психотропної речовини у великому розмірі та особливо небезпечних наркотичних засобів.

Ніхто з учасників судового засідання жодного разу не ставив під сумнів зазначені вище письмові документи, надані стороною обвинувачення.

Суд критично ставиться до показів свідка ОСОБА_7 , оскільки остання є дружиною обвинуваченого та може сприяти обвинуваченому. Крім того, суд вважає суперечливими показання свідка в частині того, що ОСОБА_3 не здійснював збут заборонених речовин, при цьому до моменту проведення обшуку за місцем їх проживання, свідок взагалі не знала про знаходження у квартирі таких речовин та про те, що ОСОБА_3 їх вживає.

При цьому, версію ОСОБА_3 щодо віднайдення психотропної речовини та зберігання з метою подальшого вживання, суд розцінив як спосіб уникнення відповідальності за даним кримінальним правопорушенням, оскільки вона не знайшла свого підтвердження у ході судового розгляду цього кримінального провадження на основі змагальності, диспозитивності тощо.

Відтак, оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає «поза розумним сумнівом» доведеним пред`явлене ОСОБА_3 обвинувачення та кваліфікує вказані дії останнього за ч. 2 ст. 307 КК України, як незаконне придбання, зберігання з метою збуту психотропної речовини у великому розмірі та особливо небезпечних наркотичних засобів.

Окремо слід зазначити, що при винесенні цього вироку, суд враховує висновок суддів Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 24.02.2025 у справі № 552/4770/19, відповідно до якого зміни, внесені постановою Кабінету Міністрів України від 24.05.2024 № 653 до Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 р. № 770, не є змінами до закону України про кримінальну відповідальність і відповідно до ст. 5 КК та ст. 58 Конституції України не мають зворотної дії у часі.

VIІ. Мотиви призначення покарання.

Так, вирішуючи питання про призначення ОСОБА_3 покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує:

- ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно приписів ст. 12 КК України, відповідно є тяжким злочином (ч. 2 ст. 307 КК України);

- особу винного, який на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, має постійне місце реєстрації та проживання, одружений, має на утриманні малолітню дитину та батька похилого віку, працевлаштований, раніше не судимий, при цьому притягувався до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 309 КК України за результатом чого кримінальне провадження закрито на підставі ч. 4 ст. 309 КК України.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України не встановлено.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України не встановлено.

Суд не знаходить правових підстав для призначення обвинуваченому покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання, тобто на підставі ст. 69 КК України, а застосування інституту умовного звільнення (ст. 75 КК України) до призначених покарань закон в імперативному порядку забороняє.

Крім того, при призначенні покарання, суд також враховує особливості й обставини вчинення злочину: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку обвинуваченого ОСОБА_3 під час та після вчинення злочинних дій.

Також суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що кримінальне правопорушення, яке вчинено обвинуваченим є умисним, та відноситься до тої категорії правопорушень, які у відповідності до Конвенції ООН про боротьбу проти незаконного обігу наркотичних засобів і психотропних речовин при масштабах і тенденції зростання незаконного виробництва, попиту і обігу наркотичних засобів і психотропних речовин, становлять особливу загрозу для здоров`я і добробуту людей і справляють негативний вплив на економічні, культурні й політичні основи суспільства.

На підставі викладеного, з урахуванням особи обвинуваченого та обставин справи, суд вважає за пропорційне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання в розмірі, наближеному до нижньої межі санкції встановленої ч. 2 ст. 307 КК України, а саме покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі з конфіскацією майна, окрім житла.

Таке покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , на думку суду, перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного та особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню.

При цьому характеризуючі дані обвинуваченого, зокрема наявність на утриманні обвинуваченого малолітньої дитини та батька похилого віку, а також відсутність судимостей, не є тими обставинами, що істотно впливають на пом`якшення покарання. Крім того, суд зауважує, що ці обставини жодним чином не завадили обвинуваченому вчиняти протиправні дії.

Саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

VIІІ. Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.

З огляду на викладене, початок строку відбування обвинуваченому покарання слід обчислювати з моменту фактичного затримання після набрання вироком законної сили та на підставі ч. 5 ст.72 КК України у строк покарання слід зарахувати строк його попереднього ув`язнення з 15.04.2024 по 22.04.2024, із розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 118 КПК України, до процесуальних витрат відносяться витрати, пов`язані із залученням експертів, які згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку стягуються з обвинуваченого на користь держави. А тому, процесуальні витрати, пов`язані із проведенням експертиз підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 10.05.2024 у справі № 761/16434/24, підлягає скасуванню після набрання вироком законної сили.

На думку суду, вилучені грошові кошти під час обшуку підлягають поверненню ОСОБА_7 , оскільки в матеріалах кримінального провадження відсутні докази належності цих грошових коштів виключно ОСОБА_3 .

Запобіжний захід застосований до обвинуваченого ОСОБА_3 , на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 15.04.2024 у справі № 761/13632/24 та зменшений на підставі ухвали Шевченківського районного суду міста Києва від 17.10.2024, у вигляді застави 121 120 (сто двадцять одна тисяча сто двадцять) гривень слід залишити без змін до набрання вироком законної сили. Після набрання вироком законної сили повернути заставодавцю ОСОБА_9 внесену ним частину сплаченої застави у розмірі 121 120 (сто двадцять одна тисяча сто двадцять) гривень.

При цьому питання доцільності зміни запобіжного заходу на інший запобіжний захід суд не розглядає з огляду на відсутність з цього питання відповідного клопотання прокурора, та зважаючи на те, що відповідно до ст. ст. 22, 26 КПК України, суд розглядає тільки ті питання, які винесені на такий розгляд сторонами.

Питання про долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності з вимогами ст. 100 КПК України.

Керуючись статтями 2, 7, 84, 349, 368 - 371, 373, 374, 376, 532, 615 Кримінального процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України та призначити йому покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі з конфіскацією майна, окрім житла.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді позбавлення волі рахувати з моменту фактичного затримання після набрання вироком законної сили.

Зарахувати в строк відбуття покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , термін попереднього ув`язнення з 15.04.2024 по 22.04.2024, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід застосований до обвинуваченого ОСОБА_3 , на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 15.04.2024 у справі № 761/13632/24 та зменшений на підставі ухвали Шевченківського районного суду міста Києва від 17.10.2024, у вигляді застави в розмірі 121 120 (сто двадцять одна тисяча сто двадцять) гривень - залишити без змін до набрання вироком законної сили. Після набрання вироком законної сили повернути заставодавцю ОСОБА_9 внесену ним частину сплаченої застави в розмірі 121 120 (сто двадцять одна тисяча сто двадцять) гривень.

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 10.05.2024 у справі № 761/16434/24 - скасувати після набрання вироку законної сили.

Стягнути на користь держави з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , витрати за проведення:

-судової експертизи матеріалів, речовин та виробів № СЕ-19/111-24/23155-НЗПРАП від 13.04.2024 у сумі 1 893 (одна тисяча вісімсот дев`яносто три) гривень 20 копійок;

-судової експертизи матеріалів, речовин та виробів № СЕ-19/111-24/27138-НЗПРАП від 08.05.2024 у сумі 2 271 (дві тисячі двісті сімдесят одна) гривня 84 копійок;

-судової експертизи матеріалів, речовин та виробів № СЕ-19/111-24/27104-НЗПРАП від 10.05.2024 у сумі 3 029 (три тисячі двадцять дев`ять) гривень 12 копійок.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме:

-особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг доказами якого заборонено - канабіс, масою 0,11 г, 15,86 г, 0,05 г, психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, масою 0,005 г, 0,003 г, 0,001 г, психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, масою 6,639 г, 87 прозорих маленьких поліетиленових пакетиків на пазовому замку, які знаходяться в хаотичному порядку, 1 прозорий поліетиленовий пакет з наліпкою EAD63505501CLW688480, в якому знаходиться 212 прозорих маленьких поліетиленових пакетиків на пазовому замку, клаптик картонного паперу, частину пластикової трубки білого кольору (квитанція № 471/SHEV_ZAGAL/2024/133010/1, квитанція № 297/SHEV_ZAGAL/2024/133010/1) - знищити;

-електронні ваги, чорного кольору, з написом «Digital Pocket Scale» (квитанція № 297/SHEV_ZAGAL/2024/133010/1) - конфіскувати;

-мобільний телефон MEIZU Lite голубого кольору, IMEI НОМЕР_2 , мобільний телефон ТЕСНО SPARK світло-зеленого кольору, ІМЕ1 НОМЕР_1 , мобільний телефон ZTI синього кольору - конфіскувати;

-грошові кошти в сумі 21 долар США та грошові кошти в сумі 43 690 грн., які поміщено у банківській скринці № 212, відділення АТ «Укргазбанк», за адресою: місто Київ, вул. Єреванська, 1 - повернути ОСОБА_7 ;

-тримачі для сім-карток мобільного оператора «Life», н.м.т. НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , банківську карту банку «Приватбанк» № НОМЕР_5 , чорнові записи з прізвищами та іменами, сумами, мобільні телефони: 1) МІ сірого кольору, 2) Samsung сірого кольору в чорному силіконовому чохлі, 3) мобільний телефон MEIZU сірого кольору в прозорому силіконовому чохлі, 4) МІ чорного кольору, 5) iPhone сірого кольору, 6) iPhone сірого кольору в чорному чохлі, 7) Samsung біло-сірого кольору - залишити у володінні ОСОБА_3 .

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суд, на підставі вимог ч. 15 ст. 615 КПК України, після складання та підписання повного тексту вироку обмежився проголошенням його резолютивної частини.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам судового провадження.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1