Справа №760/6501/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Солом`янського районного суду м. Києва клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та додані до клопотання матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені 12.03.2025 до Єдиного реєстру досудового розслідування за № 0000206 у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Умань Черкаської області, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого Уманським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі;

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст.28 ч. 2 ст. 113 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва надійшло зазначене клопотання, в обґрунтування вказано наступне.

Слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000206 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.03.2025, за підозрою ОСОБА_5 у ознаками вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 113 КК України.

Так, 22.02.2024 президент російської федерації, реалізуючи злочинний план, направив до Ради федерації звернення про використання зс рф за межами рф, яке було задоволено 24 лютого 2022 року о 5 годині президент російської федерації оголосив про рішення розпочати військову операцію в Україні. У подальшому на виконання вищевказаного наказу військовослужбовці зс рф шляхом збройної агресії, із застосуванням зброї незаконно вторглись на територію України через державні кордони України в Автономній Республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, житлові масиви та інші цивільні об`єкти та здійснили окупацію частини території України, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.

24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України з 05 год. 30 хв., який набув чинності з дня його опублікування 24.02.2022, строком на 30 діб, який у подальшому неодноразово продовжувався та діє на теперішній час.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 10.03.2025 громадянин України ОСОБА_5 , використовуючи власний мобільний телефон із встановленою сім-карткою мобільного оператора ПрАТ «ВФ Україна», з номером мобільного телефону НОМЕР_1 , із встановленим у телефоні месенджером «Телеграм», почав шукати оголошення щодо роботи в Телеграм-каналі «ІНФОРМАЦІЯ_2».

Ввечері цього ж дня у даному месенджері ОСОБА_5 надійшло повідомлення від невідомої особи під нік-неймом « ОСОБА_8 » (ім`я користувача « ОСОБА_9 », номер скритий). Змістом даного повідомлення була пропозиція роботи, яка виявилася у здійсненні підпалів будинків, військових машин, трансформаторів та релейних шаф «Укрзалізниці». Для більш детального ознайомлення із запропонованою роботою, невідома особа під нік-неймом « ОСОБА_8 » також надіслала ОСОБА_5 так званий «прайс-лист», де були зазначена винагорода за підпал будинків, військових машин, трансформаторів та релейних шаф, які та мають важливе народногосподарське та оборонне значення.

Ознайомившись з умовами такої роботи ОСОБА_5 погодився вчинити одне з таких завдань, а саме підпал релейної шафи «Укрзалізниці», яка має важливе народногосподарське та оборонне значення.

Після отримання згоди ОСОБА_5 на вчинення підпалу релейної шафи, « ОСОБА_8 » зазначив, що перед вчиненням підпалу необхідно сфотографувати релейну шафу за допомогою мобільного застосунку «Timemark Camera», для погодження об`єкта підпалу, на що ОСОБА_5 надав свою згоду та в подальшому встановив на свій мобільний телефон застосунок «Timemark Camera».

Так, за вказаних обставин у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на вчинення, з метою ослаблення держави підпалів, спрямованих на пошкодження об`єктів, які мають важливе народногосподарче значення, за попередньою змовою групою осіб.

На виконання спільного умислу, 11.03.2025 приблизно о 10 год. 00 хв., ОСОБА_5 прибув до Дарницького залізничного вокзалу, з метою здійснення розвідки та пошуку об`єкта вчинення злочину, а саме релейної шафи, яку мав на меті підпалити.

Перебуваючи за адресою: м. Київ, вулиця Приколійна, буд. 1, станція "Дарниця", ОСОБА_5 віднайшов залізно-дорожню колію, біля якої була розташована розподільча шафа зв`язку Дарницької дистанції сигналізації та зв`язку (ШЧ-12) АТ «Укрзалізниця».

З метою погодження з боку особи під нік-неймом « ОСОБА_8 » вказаного об`єкту підпалу, ОСОБА_5 за допомогою мобільного застосунку «Timemark Camera» сфотографував та переслав фотознімки шафи « ОСОБА_10 » через месенджер «Телеграм», для погодження об`єкта підпалу. Після отримання фотознімків вказаний невідомий абонент погодив обраний ОСОБА_5 об`єкт та перерахував на заздалегідь надану останнім банківську картку «А-Банку» грошові кошти в сумі 300 гривень, необхідних для придбання знаряддя вчинення злочину, а саме легкозаймистої рідини - розпалювача.

Цього ж дня, приблизно об 12 год. 02 хв., слідуючи розроблену спільному плану, з метою придбання знаряддя вчинення злочину у вигляді розпалювача, ОСОБА_5 прослідував до магазину «Велмарт», який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Бориспільська, буд. 9.

Перебуваючи в даному магазині ОСОБА_5 здійснив придбання розпалювача для багаття марки «Max effect» ємкістю 500 мл., у кількості 2 штук та розраховується за них на касі за допомогою своєї банківської картки, після чого прослідував до обраної ним в якості об`єкта підпалу релейної шафи, розташованої за адресою: м. Київ, вулиця Приколійна, буд. 1, та використовуючи придбаний розпалювач облив ним вказану шафу, а також розлив рідину на траву, що росла під шафою.

Надалі за допомогою запальнички ОСОБА_5 , діючи умисно, підпалив вказану рідину, проте шафа через короткий проміжок часу відразу потухла, а горіла лише трава.

Фіксуючи всі свої дії щодо вчинення підпалу на відеокамеру свого мобільного телефону ОСОБА_5 надіслав відповідні відеозаписи вищевказаній невідомій особі у месенджері «Телеграм». Однак, отримавши та переглянувши дані відеозаписи особа під нік-неймом « ОСОБА_8 » зазначила про необхідність підпалу та горіння знизу-до-верху для її повного знищення.

В подальшому, « ОСОБА_8 » додатково перевів грошові кошти у сумі 150 гривень на банківську карту «А-Банку» ОСОБА_5 , для придбання розпалювача іншої торговельної марки.

Через певний проміжок часу, а саме, о 12 год. 48 хв., прибувши до того ж самого магазину «Велмарт», ОСОБА_5 знову здійснив придбання розпалювача для багаття марки «1» ємкістю 500 мл., у кількості 2 штук та розрахувався за них на касі за допомогою своєї банківської картки «А-Банк».

В подальшому, після придбання знаряддя вчинення злочину, ОСОБА_5 вийшов з магазину «Велмарт» та попрямував вздовж вулиці Вересневої до місця скоєння злочину. Так, приблизно о 13 год. 15 хв., 11.03.2025, прибувши до обраного ОСОБА_5 об`єкту вчинення злочину, а саме розподільчої шафи зв`язку, розташованої за адресою: м. Київ, вулиця Приколійна, буд. 1, станція "Дарниця", останній використовуючи придбані ним ємності із розпалювачем, облив даною легкозаймистою рідиною розподільчу шафу зв`язку, після чого за допомогою запальнички вчинив підпал шафи. Всі свої протиправні дії ОСОБА_5 фіксував на відеокамеру свого мобільного телефону. Проте, через деякий час шафа знов потухла.

Після цього, ОСОБА_5 , з метою уникнення кримінальної відповідальності за свої протиправні дії, покинув місце вчинення злочину та з метою знищення слідів вчиненого ним злочину, останній також видалив зі свого мобільного всю інформацію щодо листування з невідомими йому абонентом « ОСОБА_8 ».

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у закінченому замаху на вчинення з метою ослаблення держави підпалів, спрямованих на пошкодження об`єктів, які мають важливе народногосподарче значення, в умовах воєнного стану, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 113 КК України.

12.03.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 113 КК України.

Повідомлення про підозру ОСОБА_5 обґрунтовується наступними матеріалами кримінального провадження.

На даний час є необхідність у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , оскільки є достатньо підстав вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Наявність ризику переховування від органів досудового розслідування та суду обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна, а тому, усвідомлюючи тяжкість та реальність покарання, в разі застосування запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення покарання. Крім того, останній вже є раніше осудженим за вчинення злочинів проти власності, а від так встановлена наявність достатніх підстав для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з метою забезпечення безперешкодного, повного та всебічного досудового розслідування та судового розгляду даного кримінального провадження, що повністю підтверджує наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Наявність ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК обґрунтовується тим, що перебуваючи на волі ОСОБА_5 , може знищити, сховати та спотворити інформацію, речі та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК обґрунтовується тим, що перебуваючи на волі, ОСОБА_5 , з метою уникнення кримінальної відповідальності, як у спосіб погроз, підкупу, психологічного впливу, так і в інший спосіб незаконно впливати на осіб, які можуть бути допитані як свідки. Крім того, останній є раніше засудженим за вчинення злочинів проти власності, тобто сфері порушення прав та свобод людини.

Наявність ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК обґрунтовується тим, що серед оточення підозрюваного ОСОБА_5 є невстановлені учасники злочину, яких він може повідомити про факт виявлення їх злочинної діяльності та обставини, які стали відомі йому в ході проведення досудового розслідування, що унеможливить притягнення до кримінальної відповідальності всіх винних осіб, а тому підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може вчинити інший злочин, тим самим створивши умови для переховування його від органів досудового слідства та суду та унеможлививши здійснення швидкого, повного і неупередженого досудового слідства у вказаному кримінальному провадженні. Крім того, встановлено, що останній раніше повторно вчиняв злочини, за які вже був притягнутий до кримінальної відповідальності.

Інші більш м`які запобіжні заходи застосовані до підозрюваного ОСОБА_5 , не забезпечать його належної процесуальної поведінки, призведуть до продовження злочинної діяльності, нададуть змогу переховуватись від органів досудового розслідування та впливати на розслідування кримінального провадження.

На підставі викладеного слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду із відповідним клопотанням.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та доводи викладені в ньому та пояснив, що підозра, пред`явлена ОСОБА_5 та ризики, викладені у клопотанні обґрунтовані і підтверджуються належними доказами. Просив клопотання задовольнити та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів із визначенням застави 80 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник заперечували проти задоволення клопотання та просили суд застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши пояснення прокурора, підозрюваного, дослідивши матеріали досудового розслідування та копії матеріалів, якими слідчий та прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя вважає його таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Метою застосування запобіжних заходів відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам:1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріали зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення, а також наявність доказів, яким обґрунтовуються відповідні обставини.

В судовому засіданні встановлено, що подане прокурором клопотання відповідає вимогам ст. ст. 183, 184 КПК України, а вручення письмового повідомлення про підозру у вчинені кримінального правопорушення та копії клопотання і матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу здійснено з дотриманням строків, передбачених ч. 2 ст. 278 КПК України та ч. 2 ст. 184 КПК України відповідно.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні встановлено, що у провадженні слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 18. 12.03.2025 до Єдиного реєстру досудового розслідування за № 0000206 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 113 КК України.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 178 КПК України слідчий суддя перевіряє вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

12.03.2025 о 16 годині 40 хвилини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано в порядку вимог ст. 208-211 КПК України.

12.03.2025, відповідно до вимог ст. ст. 111, 276-278 КПК України, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст.28 ч. 2 ст. 113 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- протоколом огляду місця події від 11.03.2024;

- протоколами допиту свідків від 12.03.2025;

- протоколом огляду від 13.03.2025;

- відповіддю оперативного підрозділу на доручення слідчого від 12.03.2025;

- іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Слідчий суддя вважає, що за обставин, викладених у клопотанні про застосування запобіжного заходу, слідчим та прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення та існування фактів, які в контексті практики Європейського суду з прав людини можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити даний злочин.

При цьому слідчий суддя враховує, що на даній стадії кримінального провадження та слідчим суддею не вирішуються питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті. Судом лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків для обрання відповідного запобіжного заходу, з огляду на викладене слідчий суддя не оцінює докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а тому докази, які є достатніми для висновку про наявність обґрунтованої підозри, не обов`язково мають бути настільки ж переконливими та повними, як докази на стадії висунення особі обвинувачення у вчиненні злочину або на стадії судового розгляду такого обвинувачення.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що в судовому засіданні слідчим надано достатньо доказів щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч. 2 ст. 113 КК України, а саме вчинення закінченого замаху на вчинення з метою ослаблення держави підпалів, спрямованих на пошкодження об`єктів, які мають важливе народногосподарче значення, в умовах воєнного стану за попередньою змовою групою осіб.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України слідчий суддя пересвідчився у тяжкості покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, оскільки санкція ч. 2 ст. 113 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічне позбавленням волі, з конфіскацією майна.

Відповідно до вимог п. 3 ч.1 ст.178 КПК України слідчий суддя зауважує, що підозрюваний має молодий вік та задовільний стан здоров`я.

Відповідно до вимог п. 4 ч.1 ст.178 КПК України слідчий суддя встановив, що підозрюваний не має міцних соціальних зв`язків, а саме має постійне місце проживання, не одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей чи осіб похилого віку.

Встановлюючи обставини, передбачені п. 5 ч. 1 ст. 178 КПК України слідчий суддя визначив, що підозрюваний має середню освіту, офіційно не працевлаштований.

Щодо репутації підозрюваного, відповідно до вимог п. 6 ч. 1 ст. 178 КПК України слідчий суддя зазначає, що даних про негативну репутацію підозрюваного в ході судового розгляду клопотання слідчому судді не надано.

Щодо майнового стану підозрюваного, в дотримання вимог п. 7 ч. 1 ст. 178 КПК України, слідчий суддя відзначає, що ані стороною захисту, ані стороною обвинувачення не надано відомостей щодо майнового стану підозрюваного.

На виконання вимог п. 8, 9, 10 ч.1 ст. 178 КПК України встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 раніше засуджений Уманським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі. В ході розгляду клопотання відомостей про наявність у підозрюваного судимостей не встановлено. Даних про застосування до підозрюваного інших запобіжних заходів не надано, як і відомостей про повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення.

Відомості щодо розміру майнової шкоди у даному кримінальному провадженні, на момент розгляду клопотання, у матеріалах кримінального провадження відсутні, відповідно до вимог, визначених п. 11 ч. 1 ст.178 КПК України.

На виконання вимог п. 12 ч. 1 ст. 178 КПК України, слідчий суддя зазначає, що відсутні ризики продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризику летальності, що створює підозрюваний, у зв`язку з його доступом до зброї.

Стороною обвинувачення доведено існування ризиків, передбачених п. п. 1, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Так, про наявність ризику переховуватись від органів досудового розслідування, визначеного до п.1 ч. 1 ст.177 КПК України, свідчить тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 113 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, характер та зухвалість інкримінованого злочину, який вчинено в умовах воєнного стану. Не можна залишити поза увагою і відомості щодо особи підозрюваного, який не має міцних соціальних зв`язків, оскільки підозрюваний не постійного місця роботи и навчання, суспільно-корисною діяльністю не займається, не одружений та не має на утриманні неповнолітніх дітей чи осіб похилого віку.

Крім того, стороною обвинувачення доведено існування ризику, передбаченого п. 4 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки на даний час не встановлені всі спільники ОСОБА_5 у вчиненні даного кримінального правопорушення, тому ОСОБА_5 може повідомити про факт виявлення його злочинної діяльності та обставини, які стали відомі йому в ході проведення досудового розслідування, що унеможливить притягнення до кримінальної відповідальності всіх винних осіб.

Слідчий суддя, також, приходить до переконання про існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 статті 177 КПК України, а саме можливості вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, оскільки ОСОБА_5 не працевлаштований та не має офіційного джерела прибутку, а вчинення інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення пов`язано, в тому числі, з реалізацією корисного мотиву та отриманням грошових коштів за вчиненні дій, визначених «куратором». Крім того слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 , будучі раніше засудженим у встановленому законом порядку за ч. 4 ст.187 КК України, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, та знову підозрюється у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінальне правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 113 КК України, не працевлаштований та не має джерела прибутку.

Разом з тим, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення не доведеним існування ризику, передбаченого п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному, оскільки вказані ризики належним чином не обґрунтовані у клопотанні, не віднайшли об`єктивного підтвердження у судовому засіданні та ґрунтуються на припущеннях слідчого, прокурора.

Таким чином, враховуючи встановлені у судовому засіданні обставини, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність усіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, та застосування у відношенні підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає конкретній меті, визначеній у КПК України, та застосовується за наявності підстав, передбачених КПК України, є необхідним та достатнім для запобігання існуючим ризикам і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, у зв`язку з чим вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Слідчий суддя зазначає, що законодавець закріпив дискрецію слідчого судді, суду під час застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за ч. 6 ст. 176 Кодексу не визначати або визначати розмір застави з урахуванням підстав та обставин, установлених статтями 177, 178 Кодексу.

Дане твердження узгоджується із рішенням КСУ (Другий сенат) № 7-р(ІІ)/2024 від 20 червня 2024 року.

Разом із тим, керуючись ч. 4 ст. 183 КПК України, враховуючи встановлені у судовому підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, в даному випадку, під час дії воєнного стану слідчий суддя не вбачає підстав для визначення розміру застави у кримінальному провадженні щодо особливо тяжкого злочину, передбаченого ст. 113 КК України, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Керуючись ст.ст.110, 131, 132, 176-178, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 197, 369-372 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 10 травня 2025 року включно без визначення розміру застави.

Строк тримання під вартою обчислювати з 16 години 40 хвилин 12 березня 2025 року.

Ухвала слідчого судді діє до 10 травня 2025 року включно та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1