Справа № 635/595/25
Провадження № 1-в/635/326/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2025 року селище Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

прокурор ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 засуджений за вироком Дзержинського районного суду міста Харкова від 12 жовтня 2021 року за ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі.

ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням та просить про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, визначеного вироком суду.

Прокурор в судовому засіданні проти умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_4 заперечував, посилаючись на те, що ОСОБА_4 з 2003 року засуджений 9 разів за вчинення корисливих злочинів проти власності; за час відбування покарання працював тільки 4 місяці; процесуальні витрати призначені вироком суду не відшкодував; мав два стягнення, за висновком щодо ступеня виправлення засуджений набрав лише 75 балів, ступень ризику вчинення повторно правопорушення середній, що свідчить про те, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці не довів своє виправлення. Крім того зазначив, що установою виконання покарань засуджений характеризується посереднє, подання про застосування до засудженого умовно-дострокове звільнення від відбування покарання не подавалось.

Представник державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи без його участі.

ОСОБА_4 подав суду заяву про розгляд без його участі клопотання про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Суд, заслухавши прокурора, розглянувши заяви представника державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» та засудженого, дослідивши матеріали особової справи ОСОБА_4 встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Харкова, громадянин України, який раніше засуджений за вироком Жовтневого районного суду міста Харкова від 07 травня 2003 року за ч. 1 ст. 186 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців; вироком Ленінського районного суду міста Харкова від 07 листопада 2003 року за ч. 2 ст. 186 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки; вироком Ленінського районного суду міста Харкова від 09 квітня 2004 року за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ст. 70, ч. 4 ст. 70, ст. 71 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі, звільнений 16 серпня 2007 року умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 7 місяців 28 днів; вироком Дзержинського районного суду міста Харкова від 14 грудня 2009 року за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки; вироком Дзержинського районного суду міста Харкова від 26 січня 2011 року за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі; вироком Ленінського районного суду міста Харкова від 27 березня 2012 року за ч. 2 ст. 190, ст. 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі; вироком Ленінського районного суду міста Харкова від 15 червня 2016 року за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі; вироком Жовтневого районного суду міста Харкова від 16 лютого 2017 року за ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі, звільнений 19 липня 2019 року за відбуттям строку покарання; вироком Ленінського районного суду міста Харкова від 24 червня 2021 року за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі; вироком Дзержинського районного суду міста Харкова від 12 жовтня 2021 року за ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі, проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Початок строку покарання 05 квітня 2021 року. Кінець стоку покарання 05 травня 2025 року.

За даними характеристики на засудженого, з 06 квітня 2021 року ОСОБА_4 перебував під вартою в державній установі «Харківський слідчий ізолятор».

З 22 жовтня 2021 року відбуває покарання в державній установі «Темнівська виправна колонія (№ 100)». За час відбування покарання не зафіксовано спроб втечі, на проф. обліку не перебуває; характеризується посередньо, до дисциплінарної відповідальності притягувався 2 рази, стягнення зняті/погашені в установленому законом порядку, заохочувався 3 рази.

За даними довідки про працевлаштування засуджений ОСОБА_4 працював у майстерні з листопада 2021 року по лютий 2022 року, з березня 2022 року по грудень 2024 року не працював.

За даними довідки про майновий позов, який підлягає відшкодуванню за вироком суду, станом на 30 січня 2025 року за вироком суду у засудженого ОСОБА_4 процесуальні витрати на користь держави становлять 653,80 гривень; станом на 30 січня 2025 року на виконання до бухгалтерії ДУ «Темнівська виправна колонія (№100)» виконавчий лист про стягнення процесуальних витрат з засудженого ОСОБА_4 не надходив, та з особового рахунку утримання не було.

Відповідно до висновку щодо ступеня виправлення засудженого ОСОБА_4 , із урахуванням аналізу критеріїв оцінки виправлення засудженого, характеристики під час відбування покарання, психологічної характеристики засудженого, підсумкової оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та результатів індивідуальної програми соціально-виховної роботи засуджений став на шлях виправлення та може бути представлений до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання > 65 балів (75 балів).

Відповідно до довідки про заохочення та стягнення, засуджений ОСОБА_4 за виконання обов`язків покладених КВК України та ПВР установи, виконання правил трудового розпорядку та вимог пожежної безпеки заохочувався три рази, а саме: 20 січня 2023 року, 22 липня 2024 року, 22 жовтня 2024 року ОСОБА_4 оголошені подяки; до дисциплінарної відповідальності притягувався 2 рази: 11 жовтня 2022 року за неввічливе ставлення до іншого засудженого, вживання жаргонних та нецензурних слів ОСОБА_4 оголошена догана, 14 березня 2023 року за вживання жаргонних та нецензурних слів ОСОБА_4 оголошено попередження.

Статтею 81 КК України, зокрема частинами 1 і 2 передбачено, що до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

За змістом вказаного кримінального закону умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду і можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, а умовно-достроковому звільненню підлягають лише ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення. Для цього всі дані про особу беруться у сукупності, в тому числі й дані, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а саме виправлення засудженого.

Згідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України «Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміни не відбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26 квітня 2002 року, умовно-дострокове звільнення від покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого і переконання в тому, що він сумлінною поведінкою, ставленням до праці та навчання довів своє виправлення.

У відповідності до положень п. 17 вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України суду слід ретельно з`ясувати: ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, а також його наміри щодо прилучення до праці. Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу.

Як вбачається з матеріалів справи засуджений відбуває покарання за вчинення тяжкого злочину, характеризується посередньо, раніше неодноразово засуджений за вчинення кримінальних правопорушень проти власності, за час відбування покарання має 2 погашених стягнення та три заохочення за виконання обов`язків та додержання правил поведінки встановлених КВК України, в період з жовтня 2021 року по грудень 2024 року працював тільки чотири місяці, а з березня 2022 року не працює, тому вказані обставини у їх сукупності не є цілком переконливим для суду, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком Дзержинського районного суду міста Харкова від 12 жовтня 2021 року і що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, тому відсутні передбачені ст. 81 КК України підстави для застосування до ОСОБА_4 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання та суд відмовляє в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення.

При вирішенні справи судом також враховано, що з матеріалів справи вбачається, що засуджений є інвалідом ІІ групи, аде будь яких даних, що він не може працювати за станом здоров`я суду не надано.

Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, ст. 81 КК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

в задоволенні заяви ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - відмовити.

Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області.

Суддя ОСОБА_1