Копія:
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2025 року Справа № 608/2491/24

Номер провадження1-кс/608/108/2025

Слідчий суддя Чортківського районного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Чортківської окружної прокуратури ОСОБА_3 , слідчої СВ Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №1 Чортківського районного суду Тернопільської області клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Гумниська Теребовлянського району Тернопільської області, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, одруженої, раніше судимої, підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15-ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190, ч. 5 ст. 190 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

Слідча СВ Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором Чортківської окружної прокуратури ОСОБА_3 , звернулася до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_5 , в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України посилаючись на те, що слідчим відділенням Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15-ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190, ч. 5 ст. 190 КК України, дані про яке внесеного 03.10.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000401.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в лютому 2024 року (більш точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_5 зареєструвала акаунт на сайті знайомств «Baddo» під вигаданим ім`ям « ОСОБА_6 », при цьому завантажила фотографії сторонньої особи для приховування правдивої інформації щодо себе.

Так, на початку 2024 року (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) за допомогою вищевказаної соціальної мережі ОСОБА_5 розпочала спілкування із ОСОБА_7 та в ході спілкування, увійшовши в довірливі стосунки із ним, в подальшому продовжила спілкування з останнім за допомогою месенджера «WhatsApp», володіючи достатньою кількістю інформації про нього, його побут та матеріальне становище та повідомила що працює в органах Національної поліції.

Встановлено, що з 26.02.2024 по вересень 2024 року ОСОБА_5 , діючи умисно, повторно, реалізуючи злочинний умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, шляхом обману та зловживання довірою, під приводом вигаданих не існуючих обставин отримання грошей на своє лікування, в ході спілкування просила в ОСОБА_7 грошові кошти, які останній платіжними операціями переказував на наданий йому ОСОБА_5 номер банківської карти № НОМЕР_1 АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК». В ході зазначеного ОСОБА_5 заволоділа грошовими коштами ОСОБА_7 на загальну суму 330 000 гривень (триста тридцять тисяч гривень) 00 копійок.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у заволодінні чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайстві), вчиненому в умовах воєнного чи надзвичайного стану, що завдало значної шкоди потерпілому, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Також, досудовим розслідуванням встановлено, що 05.03.2024 ОСОБА_5 , діючи умисно, повторно, реалізуючи злочинний умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, шляхом обману та зловживання довірою, під приводом дачі хабара при звільненні з роботи, в ході спілкування на протязі дня попросила в ОСОБА_7 , грошові кошти які останній шляхом проведення трьох платіжних операцій переказав на наданий йому ОСОБА_5 номер банківської карти № НОМЕР_1 АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК».

В ході зазначеного, ОСОБА_5 заволоділа грошовими коштами ОСОБА_7 на загальну суму 71 000 гривень (сімдесят одна тисяча гривень) 00 копійок.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у заволодінні чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайстві), вчиненому повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Також, досудовим розслідуванням встановлено, що 06.03.2024 ОСОБА_5 , діючи умисно, повторно, реалізуючи злочинний умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, шляхом обману та зловживання довірою, під приводом дачі хабара для влаштування на новій роботі, в ході спілкування на протязі дня попросила в ОСОБА_7 , грошові кошти які останній шляхом проведення трьох платіжних операцій переказав на наданий йому ОСОБА_5 номер банківської карти № НОМЕР_1 АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК».

В ході зазначеного ОСОБА_5 заволоділа грошовими коштами ОСОБА_7 на загальну суму 31 000 гривень (тридцять одна тисяча гривень) 00 копійок.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у заволодінні чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайстві), вчиненому повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Також, досудовим розслідуванням встановлено, що з 19.03.2024 по 24.03.2024 ОСОБА_5 , діючи умисно, повторно, реалізуючи злочинний умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, шляхом обману та зловживання довірою, під приводом отримання грошей на лікування брата, в ході спілкування просила в ОСОБА_7 , грошові кошти, які останній платіжними операціями переказував на наданий йому ОСОБА_5 номер банківської карти № НОМЕР_1 АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК».

В ході зазначеного ОСОБА_5 заволоділа грошовими коштами ОСОБА_7 на загальну суму 58 200 гривень (п`ятдесят вісім тисяч двісті гривень) 00 копійок.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у заволодінні чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайстві), вчиненому повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Також, досудовим розслідуванням встановлено, що в період часу з червня 2024 року по вересень 2024 року, ОСОБА_5 , діючи умисно, повторно, реалізуючи злочинний умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, шляхом обману та зловживання довірою, під приводом вигаданих не існуючих обставин, в ході спілкування просила в ОСОБА_7 , грошові кошти, які останній платіжними операціями переказував на надані йому ОСОБА_5 номери банківських карток.

В ході зазначеного, ОСОБА_5 заволоділа грошовими коштами ОСОБА_7 на загальну суму 999 372 гривень (дев`ятсот дев`яносто дев`ять тисяч триста сімдесят дві) гривні 00 копійок.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у заволодінні чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайстві), вчиненому в особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України.

Також, досудовим розслідуванням встановлено, що 27.05.2024 (більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_5 , діючи умисно, повторно, реалізуючи злочинний умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, шляхом обману, під приводом отримання грошей на лікування дитини брата, в ході спілкування просила в ОСОБА_7 грошові кошти, які останній шляхом проведення 4 платіжних операцій переказав на наданий йому ОСОБА_5 номер банківської карти № НОМЕР_2 АТ КБ «Приватбанк». В ході зазначеного ОСОБА_5 заволоділа грошовими коштами ОСОБА_7 на загальну суму 14 000 гривень (чотирнадцять тисяч гривень 00 копійок).

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві), вчиненому повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Також, досудовим розслідуванням встановлено, що 25.03.2024 (більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_5 , діючи умисно, повторно, реалізуючи злочинний умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, шляхом обману, під приводом отримання грошей на організацію похорону брата, в ході спілкування просила в ОСОБА_7 грошові кошти, які останній шляхом проведення 2 платіжних операцій переказав на наданий йому ОСОБА_5 номер банківської карти № НОМЕР_1 АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК». В ході зазначеного ОСОБА_5 заволоділа грошовими коштами ОСОБА_7 на загальну суму 32 000 гривень (тридцять дві тисячі гривень 00 копійок).

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві), вчиненому повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Також, досудовим розслідуванням встановлено, що 30.03.2024 (більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_5 , діючи умисно, повторно, реалізуючи злочинний умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, шляхом обману, під приводом отримання грошей для погашення боргу перед колекторами, в ході спілкування просила в ОСОБА_7 грошові кошти, які останній шляхом проведення 1 платіжної операції переказав на наданий йому ОСОБА_5 номер банківської карти № НОМЕР_3 АТ КБ «Приватбанк». В ході зазначеного ОСОБА_5 заволоділа грошовими коштами ОСОБА_7 на загальну суму 30 000 гривень (тридцять тисяч гривень 00 копійок).

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві), вчиненому повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Також, досудовим розслідуванням встановлено, що 25.03.2024 (більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_5 , діючи умисно, повторно, реалізуючи злочинний умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, шляхом обману, під приводом отримання грошей для встановлення пам`ятника на кладовищі для її покійної матері, в ході спілкування просила в ОСОБА_7 грошові кошти, які останній переказував шляхом проведення платіжних операцій на різні надані йому ОСОБА_5 номери банківських карток, а саме: 1 переказ на картку

№ НОМЕР_3 АТ КБ «Приватбанк», 1 переказ на картку № НОМЕР_1 АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК». В ході зазначеного ОСОБА_5 заволоділа грошовими коштами ОСОБА_7 на загальну суму 25 000 гривень (двадцять п`ять тисяч гривень 00 копійок).

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві), вчиненому повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Також, досудовим розслідуванням встановлено, що 30.03.2024 (більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_5 , діючи умисно, повторно, реалізуючи злочинний умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, шляхом обману, під приводом отримання грошей для оплати послуг адвоката, в ході спілкування просила в ОСОБА_7 , грошові кошти, які останній переказував шляхом проведення платіжних операцій на різні надані йому ОСОБА_5 номери банківських карток, а саме: 1 переказ на картку № НОМЕР_3 АТ КБ «Приватбанк», 3 перекази на картку № НОМЕР_2 АТ КБ «Приватбанк». В ході зазначеного ОСОБА_5 заволоділа грошовими коштами ОСОБА_7 на загальну суму 40 000 гривень (сорок тисяч гривень 00 копійок).

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві), вчиненому повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Також, досудовим розслідуванням встановлено, що в лютому 2024 року (більш точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_5 зареєструвала акаунт на сайті знайомств «Baddo» під вигаданим ім`ям « ОСОБА_6 », при цьому завантажила фотографії сторонньої особи для приховування правдивої інформації щодо себе.

Так, на початку 2024 року (більш точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено), за допомогою вищевказаної соціальної мережі, ОСОБА_5 розпочала спілкування із ОСОБА_8 та в ході спілкування, увійшовши в довірливі стосунки із ним, в подальшому продовжила спілкування з останнім за допомогою месенджера «WhatsApp», володіючи достатньою кількістю інформації про нього, його побут та матеріальне становище та повідомила, що працює в органах Національної поліції.

Встановлено, що в період часу з 22.05.2024 по 19.06.2024 (більш точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_5 , діючи умисно, повторно, реалізуючи злочинний умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, шляхом обману, під приводом вигаданих неіснуючих обставин, в ході спілкування просила в ОСОБА_9 грошові кошти, які останній переказував шляхом проведення платіжних операцій на різні надані йому ОСОБА_5 номери банківських карток, а саме: 1 переказ на банківський рахунок

№ НОМЕР_4 АТ КБ «Приватбанк», 1 переказ на картку № НОМЕР_2 АТ КБ «Приватбанк», 1 переказ на картку № НОМЕР_5 АТ КБ «Приватбанк». В ході зазначеного ОСОБА_5 заволоділа грошовими коштами ОСОБА_9 на загальну суму 6 500 гривень (шість тисяч п`ятсот гривень 00 копійок).

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві), вчиненому повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Також, досудовим розслідуванням встановлено, що 16.07.2024 (більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_5 , діючи умисно, повторно, реалізуючи злочинний умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, шляхом обману, під приводом повернення боргу, в ході спілкування просила в ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 5 500,00 гривень, які останній мав переказати шляхом проведення платіжної операції на наданий йому ОСОБА_5 номер банківської карти № НОМЕР_6 АТ КБ «Приватбанк». Проте, виконавши всі дії, які охоплювались її злочинним умислом, з метою доведення злочину до кінця ОСОБА_5 грошовими коштами потерпілого не заволоділа, та злочин не закінчила у зв`язку із обставинами, що не залежали від її волі.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у закінченому замаху на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 190 КК України.

Також, досудовим розслідуванням встановлено, що в лютому 2024 року (більш точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_5 зареєструвала акаунт на сайті знайомств «Baddo» під вигаданим ім`ям « ОСОБА_6 », при цьому завантажила фотографії сторонньої особи для приховування правдивої інформації щодо себе.

Так, на початку 2024 року (більш точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено) за допомогою вищевказаної соціальної мережі ОСОБА_5 розпочала спілкування із ОСОБА_10 та в ході спілкування, увійшовши в довірливі стосунки із ним, в подальшому продовжила спілкування з останнім за допомогою месенджера «WhatsApp», володіючи достатньою кількістю інформації про нього, його побут та матеріальне становище та повідомила що працює в органах Національної поліції.

Встановлено, що 31.03.2024 (більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_5 , діючи умисно, повторно, реалізуючи злочинний умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, шляхом обману, під приводом отримання грошей для організації похорону бабусі, в ході спілкування просила у ОСОБА_10 грошові кошти, які останній переказував шляхом проведення платіжних операцій на різні надані йому ОСОБА_5 номери банківських карток, а саме: 2 перекази на картку № НОМЕР_2 АТ КБ «Приватбанк», 1 переказ на картку № № НОМЕР_1 АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК». В ході зазначеного ОСОБА_5 заволоділа грошовими коштами ОСОБА_10 на загальну суму 7 200 гривень (сім тисяч двісті гривень 00 копійок).

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві), вчиненому повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Також, досудовим розслідуванням встановлено, що в період часу з 23.04.2024 по 15.05.2024 (більш точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_5 , діючи умисно, повторно, реалізуючи злочинний умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, шляхом обману, під приводом отримання грошей на лікування, в ході спілкування просила у ОСОБА_10 грошові кошти, які останній шляхом проведення 10 платіжних операцій переказав на наданий йому ОСОБА_5 номер банківської карти № НОМЕР_2 АТ КБ «Приватбанк».

В ході зазначеного ОСОБА_5 заволоділа грошовими коштами ОСОБА_10 на загальну суму 68 660 гривень (шістдесят вісім тисяч шістсот шістдесят гривень 00 копійок).

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві), вчиненому повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Також, досудовим розслідуванням встановлено, що 01.08.2024 (більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_5 , діючи умисно, повторно, реалізуючи злочинний умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, шляхом обману, під приводом отримання грошей для оплати проїзду з Польщі до України, в ході спілкування попросила у ОСОБА_10 грошові кошти, які останній шляхом проведення 1 платіжної операції переказав на наданий йому ОСОБА_5 номер банківської карти № НОМЕР_7 АТ КБ «Приватбанк».

В ході зазначеного ОСОБА_5 заволоділа грошовими коштами ОСОБА_10 на загальну суму 5 000 гривень (п`ять тисяч гривень 00 копійок).

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві), вчиненому повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Також, досудовим розслідуванням встановлено, що в період часу з 11.08.2024 по 12.08.2024 (більш точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_5 , діючи умисно, повторно, реалізуючи злочинний умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, шляхом обману, під приводом отримання грошей для ремонту автомобіля та оплати подорожі до Львова, в ході спілкування просила у ОСОБА_10 грошові кошти, які останній шляхом проведення 5 платіжних операцій переказав на наданий йому ОСОБА_5 номер банківської карти № НОМЕР_7 АТ КБ «Приватбанк».

В ході зазначеного ОСОБА_5 заволоділа грошовими коштами ОСОБА_10 на загальну суму 8 000 гривень (вісім тисяч гривень 00 копійок).

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві), вчиненому повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Також, досудовим розслідуванням встановлено, що в період часу з 10.04.2024 по 03.05.2024 (більш точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_5 , діючи умисно, повторно, реалізуючи злочинний умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, шляхом обману, під приводом вигаданих неіснуючих обставин, в ході спілкування просила у ОСОБА_10 грошові кошти, які останній шляхом проведення 2 платіжних операцій переказав на наданий йому ОСОБА_5 номер банківської карти № НОМЕР_2 АТ КБ «Приватбанк». В ході зазначеного ОСОБА_5 заволоділа грошовими коштами ОСОБА_10 на загальну суму 3 500 гривень (три тисячі п`ятсот гривень 00 копійок).

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві), вчиненому повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Враховуючи наведене, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві), вчиненому повторно, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України, шахрайстві, вчиненому в умовах воєнного чи надзвичайного стану, що завдало значної шкоди потерпілому, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, шахрайстві, вчиненому в особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України, та закінченому замаху на шахрайство, вчинене повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 190 КК України.

В ході досудового розслідуванням встановлено, що до вчинення вказаних злочинів причетна ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка с. Гумниська, Теребовлянського району, Тернопільської області, українка, громадянка України, зареєстрована та фактично проживаюча за адресою:

АДРЕСА_1 , яка має на утриманні дві малолітні дитини, одружена, не працююча, раніше судима: 23.10.2023 вироком Чортківського районного суду Тернопільської області за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 190 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 3000 н.м.д.г.; 02.05.2024 вироком Чортківського районного суду Тернопільської області за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 4000 н.м.д.г. ; також відносно якої 08.11.2024 до Чортківського районного суду Тернопільської області направлено обвинувальний акт за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 190 та ч. 2 ст. 190 КК України.

03 січня 2025 року ОСОБА_5 у відповідності до вимог ст. 278 КПК України, повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190, ч. 5 ст. 190 КК України та вручено пам`ятку про процесуальні права та обов`язки підозрюваного.

09 січня 2025 року ОСОБА_5 , у відповідності до вимог ст. 278 КПК України заочно повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15-ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190, ч. 5 ст. 190 Кримінального кодексу України.

Підставою застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні нею кримінальних правопорушень, ч. 2 ст. 15-ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190, ч. 5 ст. 190 Кримінального кодексу України.

Щодо наявності обґрунтованої підозри, то положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри». В оцінці цього питання належить користуватися практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до частини 5 ст. 9 КПК України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

У своїх рішеннях, зокрема «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України» Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

Відтак, стороною обвинувачення до клопотання додано докази, котрі навіть в сторонньої людини викликають відчуття того, що підозра є обґрунтованою та розумною.

Сукупність представлених доказів об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином. На даному етапі вони, хоча і не можуть стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте дозволяють дійти висновку про виправданість висунення звинувачення. Саме такий підхід застосовує Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях в справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Оцінюючи ймовірність такої поведінки підозрюваної ОСОБА_5 вдалось дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності здійснення поза процесуальних дій зазначеною особою.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою до застосування ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні нею кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15-ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190, ч. 5 ст. 190 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваною ОСОБА_5 покладених на неї процесуальних обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, а також запобігання спробам:

1)переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України). Існування вказаного ризику підтверджується тим, що ОСОБА_5 , будучи раніше судимою вироком Чортківського районного суду Тернопільської області від 23.10.2023 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 190 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 3000 н.м.д.г., та вироком Чортківського районного суду Тернопільської області від 02.05.2024 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 4000 н.м.д.г., достовірно знаючи, що на розгляді Чортківського районного суду Тернопільської області перебуває обвинувальний акт відносно неї за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 190 та ч. 2 ст. 190 КК України, та не маючи постійного місця роботи добре розуміє, що у разі доведення вини їй може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі, а тому є достатньо підстав вважати, що ОСОБА_5 з метою уникнення покарання у вигляді позбавлення волі може переховуватися від органів досудового розслідування або суду. Даний факт підтверджується долученою до матеріалів даного кримінального провадження оперативною інформацією відображеною у рапорті ст. о/у СКП Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_11 від 03.01.2025.

З огляду на викладене, вважаю встановленим ризик, передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, тобто ризик переховування від органів досудового розслідування.

Проаналізувавши вказану інформацію а також санкцію ч. 2 ст. 15-ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч.3 ст. 190, ч. 5 ст. 190 КК України, можна прийти до висновку, що у випадку доведення вини ОСОБА_5 у вчиненні вказаних злочинів, їй буде призначено покарання у вигляді позбавлення волі, а тому спокуса ухилитися від слідства та суду у неї є великою, і як вказано вище, остання не має вагомих перешкод для того, щоб піддатися цій спокусі, а це є ризик, передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України.

Окрім того, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів»;

2)незаконно впливати на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні (п.3 ч.1 ст. 177 КПК України). Вказаний ризик підтверджується тим, що підозрювана ОСОБА_5 може впливати потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , які є особами, яким характерні легковажність та довірливість, що в свою чергу підвищує ризик незаконного впливу на вказаних осіб, зокрема підозрювана ОСОБА_5 може чинити відповідний тиск, шляхом погрози та вмовляння, вона може схиляти його до дачі неправдивих показів, відмови від участі у кримінальному провадженні, що негативно вплине на хід досудового розслідування. Крім того, на даний час органом досудового розслідування, ще встановлюються очевидці вчинення даного кримінального правопорушення та особи, яким відомі обставини даного злочину, на яких підозрювана також може чинити тиск.

Ризик незаконного впливу на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні є об`єктивним, оскільки суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч.4 ст.95 КПК України).

У даній справі ризик впливу на свідків та потерпілих існує, позаяк кримінальне провадження перебуває на початковій стадії досудового розслідування, жоден із свідків та потерпілих3 у кримінальному провадженні безпосередньо судом не допитувалися.

3)вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється (п.5 ч.1 ст.177 КПК України). Існування вказаного ризику підтверджується тим, що підозрювана ОСОБА_5 , будучи раніше судимою вироком Чортківського районного суду Тернопільської області від 23.10.2023 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 190 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 3000 н.м.д.г., та вироком Чортківського районного суду Тернопільської області від 02.05.2024 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 4000 н.м.д.г., достовірно знаючи, що на розгляді Чортківського районного суду Тернопільської області перебуває обвинувальний акт відносно неї за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 190 та ч. 2 ст. 190 КК України, та не маючи постійного місця роботи, продовжила свою злочинну діяльність та вчинила нові кримінальні правопорушення.

Інший запобіжний захід ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належну поведінку підозрюваної, відповідає характеру та тяжкості діянь, які інкримінуються підозрюваній, обсягу пред`явленої їй підозри. До того ж, не має беззаперечних доказів, які би свідчили, що інший захід забезпечення кримінального провадження, крім тримання під вартою, зможе належним чином усунути ризики, які передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбаченого законом випадках за встановленою процедурою. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

У відповідності до положень ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі: міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого.

Слідча СВ ОСОБА_4 вважає, що вищезазначені ризики, у комплексі, свідчать про виправданість застосування до ОСОБА_5 найбільш суворого запобіжного заходу - тримання під вартою.

Окрім того, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою можна обрати до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки, що узгоджується із санкцією статті, за якою обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 .

Рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Бєлозоров проти Росії та України», визначено, що «тяжкість обвинувачення може бути підставою для тримання під вартою на початкових етапах провадження».

Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Таким чином, в даному кримінальному провадженні наявні реальні ознаки суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваної ОСОБА_5 .

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваною особливо тяжкого злочину, наявність перелічених ризиків, застосування менш суворих запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, а також для запобігання вищевказаних ризиків.

На думку слідчої СВ ОСОБА_4 , застосувавши більш м`який запобіжний захід буде неможливо запобігти ризикам, викладеним у клопотанні, а саме: переховуванню від органів досудового розслідування та/або суду, незаконному впливу на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

03.01.2025 підозрюваній ОСОБА_5 вручено клопотання про обрання відносно неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На розгляд клопотання остання не з`явилась, оскільки перебувала на лікуванні з дитиною в КНП «Чортківська ЦМЛ», однак підтверджуючих документів органу досудового розслідування не надала.

Також, в порядку ст. 40 КПК України, слідчою надано доручення оперативному підрозділу Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області щодо встановлення місцезнаходження ОСОБА_5 , вручення її повістки про виклик та забезпечення прибуття до Чортківського районного суду Тернопільської області для участі в розгляді клопотання щодо обрання стосовно останньої запобіжного заходута Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області для участі у слідчих діях.

За результатами виконання доручення, встановити місцезнаходження підозрюваної ОСОБА_5 , не вдалося.

Згідно довідки про перетин кордону встановлено, що ОСОБА_5 04.01.2025 близько 00:34 години, здійснила перетин Державного кордону України, а саме: перетнула пропускний пункт «Шегині».

Постановою слідчого від 06.01.2025 підозрювану ОСОБА_5 оголошено в розшук.

07.01.2025 слідчим суддею Чортківського районного суду Тернопільської області винесено ухвалу про дозвіл на затримання ОСОБА_5 з метою приводу її для участі у розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яку скеровано на виконання 09.01.2025.

Постановою слідчого СВ Чортківського РУП ГУПН в Тернопільській області від 04.02.2025, погодженою прокурором Чортківської окружної прокуратури підозрювану ОСОБА_5 оголошено в міжнародний розшук, досудове розслідування в кримінальному провадженні зупинено.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України, у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Розмір завданої шкоди потерпілим від кримінальних правопорушень становить 1 729 432 гривні.

Вислухавши слідчу СВ ОСОБА_4 та прокурора ОСОБА_3 , які вважають клопотання обгрунтованим, мотивованим та доведеним належними та допустимими доказами, дослідивши письмові докази, додані до клопотання, якими слідча та прокурор обґрунтовують доводи підставності заявленого клопотання, слідча суддя приходить до висновку, що клопотання слідчої СВ Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 про обрання щодо підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України, слід задоволити, виходячи із наступних мотивів.

Згідно вимог ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 Кримінального процесуального кодексу України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до вимог ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу щодо підозрюваної ОСОБА_5 слідча судді вважає, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15-ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190, ч. 5 ст. 190 Кримінального кодексу України.

У рішенні ЄСПЛ у справі "Чеботарі проти Молдови" (Cebotari v. Moldova),

N 35615/06, п.48, від 13.11.2007) зазначено, що за відсутності обґрунтованої підозри особа не може бути за жодних обставин затримана або взята під варту з метою примушення її зізнатися у злочині, свідчити проти інших осіб або з метою отримання від неї фактів чи інформації, які можуть служити підставою для обґрунтованої підозри.

В рішенні ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 п. 175 зазначено, що термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

За таких обставин, слідча судді вважає, що оголошення підозри ОСОБА_5 та обрання запобіжного заходу щодо неї, не суперечать нормам Конституції України, Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та нормам КПК України.

Крім того, з матеріалів досудового розслідування вбачається, що ОСОБА_5 обгрунтовано підозрююється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15-ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190, ч. 5 ст. 190 Кримінального кодексу України, (в тому числі за ч. 5 ст. 190 КК України), за яке законом передбачене безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією.

03.01.2025 підозрюваній ОСОБА_5 вручено клопотання про обрання відносно неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На розгляд клопотання остання не з`явилась, оскільки перебувала на лікуванні з дитиною в КНП «Чортківська ЦМЛ», однак підтверджуючих документів органу досудового розслідування та суду, не надала.

Також, в порядку ст. 40 КПК України, слідчою надано доручення оперативному підрозділу Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області щодо встановлення місцезнаходження ОСОБА_5 , вручення її повістки про виклик та забезпечення прибуття до Чортківського районного суду Тернопільської області для участі в розгляді клопотання щодо обрання стосовно останньої запобіжного заходута Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області для участі у слідчих діях.

За результатами виконання доручення, встановити місцезнаходження підозрюваної ОСОБА_5 , не вдалося.

Згідно довідки про перетин кордону встановлено, що ОСОБА_5 04.01.2025 близько 00:34 години, здійснила перетин Державного кордону України, а саме: перетнула пропускний пункт «Шегині».

Постановою слідчого СВ Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області від 06.01.2025, підозрювану ОСОБА_5 оголошено в розшук.

07.01.2025 слідчим суддею Чортківського районного суду Тернопільської області винесено ухвалу про дозвіл на затримання підозрюваної ОСОБА_5 , з метою приводу її для участі у розгляді клопотання про обрання щодо неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яку скеровано на виконання 09.01.2025.

Постановою слідчого СВ Чортківського РУП ГУПН в Тернопільській області від 04.02.2025, погодженою прокурором Чортківської окружної прокуратури ОСОБА_3 , підозрювану ОСОБА_5 оголошено в міжнародний розшук, досудове розслідування в кримінальному провадженні зупинено.

Рішенням Європейського суду з прав людини у справі "Бєлозоров проти Росії та України" визначено, що «тяжкість самого обвинувачення може бути підставою для тримання під вартою на початкових етапах провадження».

Як зазначено у п. 58 рішення ЄСПЛ у справі «Becciev v. Moldova» від 04.10.2005 (Бекчієв проти Молдови), ризик втечі має оцінюватися судом у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

Підозрювана ОСОБА_5 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 190 КК України, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 190 КК України, що підтверджується вироками Чортківського районного суду Тернопільської області: 23.10.2023 вироком Чортківського районного суду Тернопільської області за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 190 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 3000 н.м.д.г.; 02.05.2024 вироком Чортківського районного суду Тернопільської області за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 4000 н.м.д.г., однак належних висновків для себе не зробила, на шлях виправлення та перевиховання не стала і знову вчинила нові, умисні кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 15-ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190, ч. 5 ст. 190 Кримінального кодексу України.

Вказані обставини дають підстави вважати, що ОСОБА_5 схильна до вчинення кримінальних правопорушень (злочинів) і може продовжити злочинну діяльність, а це є ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідча суддя вважає доведеним той факт, що спокуса у підозрюваної ОСОБА_5 ухилитися від слідства та суду була і є великою, і немає вагомих перешкод для того, щоб не піддатися цій спокусі, що вона і зробила, покинула неповнолітніх дітей та перетнула Державний кордон України, що свідчить про те, що є наявним та доведеним ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зі змісту ст. 178 зазначеного Кодексу вбачається, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Частиною 1 статті 183 вказаного Кодексу передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо слідчий та прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 , слідчий суддя вважає підозри обґрунтованими, враховує, що ОСОБА_5 в міру: 1) тяжкості покарання, яке йому загрожує; 2) репутації і попереднього кримінального минулого; 3) способу життя; 4) майнового стану і відсутності офіційного місця роботи, відсутності міцних соціальних зв`язків та зв`язків із родиною та матір`ю - не зможе дотриматись належної процесуальної поведінки у випадку обрання щодо нього менш суворого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою.

Застосування відносно підозрюваної ОСОБА_5 більш м`якого, окрім виняткового у вигляді тримання під вартою, запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, передбаченим п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме її спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, чи вчинити інше кримінальне правопорушення, а також, зважаючи на доведеність прокурором наявності обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України та ч. 6 ст. 193 КПК України, слідча суддя вважає за доцільне клопотання слідчої СВ Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 про застосування відносно підозрюваної ОСОБА_5 , в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України, запобіжного заходу у виді тримання під вартою - задоволити.

При цьому, слідча суддя враховує вимоги статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», яким передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу та недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою.

У кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

У зв`язку із наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15-ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190, ч. 5 ст. 190 Кримінального кодексу України, та встановлених достатніми доказами ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, є підстави обрати стосовно підозрюваної ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням суми застави.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 Кодексу слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу.

Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваною, обвинуваченою покладених на неї обов`язків та не може бути завідомо непомірним для неї.

Застава судом визначається в розмірі, визначеному ч. 5 ст. 182 КПК України.

Крім цього, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 та ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрювану ОСОБА_5 , визначені цими правовими нормами, обов`язки.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (1950 р.), ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст. ст. 177, 178, 182, 183, 184, 192, ч. 6 ст. 193, ч. 5 ст. 194 КПК України, слідча суддя,

У Х В А Л И Л А:

Клопотання слідчої СВ Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Гумниська Теребовлянського району Тернопільської області, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 - задоволити.

В порядку ч. 6 ст. 193 КПК України, застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Гумниська Теребовлянського району Тернопільської області, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, одруженої, раніше судимої, підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15-ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190, ч. 5 ст. 190 Кримінального кодексу України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на строк 60 (шістдесят) днів, з визначенням розміру застави.

Визначити розмір застави у межах 570 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі - 1725960 ( один мільйон сімсот двадцять п`ять тисяч дев`ятсот шістдесят) гривень в національній грошовій одиниці, яка може бути внесена, як самою підозрюваною, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації в Тернопільській області.

Підозрювана або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрювану ОСОБА_5 наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому вона перебуває (проживає), без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання органу досудового розслідування свій паспорт громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_5 , що вона буде звільнена з-під варти після внесення застави, визначеної в даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому вона перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання її під вартою.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення негайно здійснює розпорядження про звільнення з-під варти та повідомляє про це усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю, а якщо застава внесена під час судового провадження, прокурора та суд.

З моменту звільнення з - під варти у зв`язку з внесенням застави підозрювана, обвинувачена вважається такою, до якої застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити, що згідно з положеннями ч. 6 ст. 193 КПК України, після затримання особи і не пізніш, як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження, слідчий судді, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 4 ст. 197 КПК України, у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу, строк дії такої ухвали не зазначається.

Ухвала може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення. Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчої судді про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою з визначенням суми застави, зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя:/підпис/

Копія вірна:

Оригінал ухвали знаходиться в матеріалах кримінального провадження №0000401 від 03.10.2024 року.

Ухвала набрала законної сили " " ________________ року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

Копію ухвали видано " " _________________ року.

Секретар: