Справа № 204/847/25
Провадження № 1-в/204/148/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2025 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2 ,

за участю

прокурора ОСОБА_3 ,

представника установи ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

особи, щодо якої розглядається заява ОСОБА_6 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в приміщенні залу судових засідань Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська заяву представника Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» про зміну застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 -,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області від 03 серпня 2017 року щодо ОСОБА_6 , застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 14 березня 2024 року щодо ОСОБА_6 , змінено застосування примусових заходів медичного характеру та переведено його у заклад з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23 серпня 2024 року щодо ОСОБА_6 , змінено примусові заходи медичного характеру та переведено у заклад з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

До Красногвардійського районного суду Дніпропетровської області надійшла заява представника Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» про зміну застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_6 на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

В судовому засіданні представник установи підтримав вказану заяву, просив задовольнити, посилаючись на висновок комісії лікарів-психіатрів № 97 від 20.01.2025 року.

Особа, щодо якої розглядається заява - ОСОБА_6 , в судовому засіданні просив задовольнити заяву лікаря-психіатра, зазначив, що вже раніше лікувався амбулаторно, однак після виписки припинив приймати ліки. Причиною скоєного ним суспільно небезпечного діяння вважає алкоголь та вплив поганої компанії. Зазначив, що жалкує про скоєне та бажає продовжити лікування за місцем свого проживання.

Захисник підтримав заяву та просив її задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні заперечувала проти задоволення заяви та вважала її передчасною, оскільки до пацієнта раніше вже застосовувалися примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку, проте в подальшому від припинив приймати ліки та через певний час знову вчинив суспільно небезпечне діяння. Причиною скоєння суспільно небезпечного діяння пацієнт вважає алкоголь та поганий вплив на нього друзів, що свідчить про відсутність у нього належної критики свого стану психічного здоров`я.

Заслухавши думку учасників процесу, обговоривши подану заяву, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ч. 2 ст. 94 КК України, надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку може бути застосоване судом стосовно особи, яка страждає на психічні розлади і вчинила суспільно небезпечне діяння, якщо особа за станом свого психічного здоров`я не потребує госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги.

Частиною 2 ст. 514 КПК України передбачено, що зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється, якщо особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, видужала або якщо внаслідок змін у стані її здоров`я відпала потреба в раніше застосовуваних заходах медичного характеру.

Згідно п.18 висновку комісії лікарів-психіатрів № 97 від 20.01.2024 року на підставі постанови Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 19 липня 2012 року щодо ОСОБА_6 було призначено застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку. На підставі ухвали Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 03 квітня 2015 року до пацієнта було застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом, з 26.01.2015 року по 01.09.2015 року він перебував на лікуванні.

Ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області від 03.08.2017 року, щодо ОСОБА_6 , який вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння передбаченого Особливою частиною Кримінального кодексу України, а саме: ч.2 ст.121 КК України, застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом. ОСОБА_6 знаходиться на лікуванні в Дніпровської Філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» з суворим наглядом з 08.12.2017 року. Ухвалами Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 14 березня 2024 року та 23 серпня 2024 року ОСОБА_6 змінено застосування примусових заходів медичного характеру та переведено у заклад з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом, де він перебуває по теперішній час. Діагноз: легка розумова відсталість в ступені вираженої дебільності з емоційними та поведінковими порушеннями, компенсація.

Відповідно до висновку комісії лікарів-психіатрів № 97 від 20.01.2024 року, за час перебування у відділенні із звичайним наглядом психічний стан ОСОБА_6 залишається стабільним, що виражається у відсутності емоційно-вольових порушень. Настрій рівний. В поведінці спокійний, впорядкований. Емоційні реакції контрольовані за силою та частотою. Призначене лікування приймає без заперечень, погоджується з його необхідністю. Усвідомлює наявність у себе психічного розладу, правильно називає його прояви. Виказує стійкі настанови на прийом підтримуючої терапії в майбутньому, спостереження у лікаря-психіатра амбулаторно. Вірно оцінює скоєне суспільно небезпечне діяння, розуміє його протиправність та тяжкість. Позитивно налаштований на соціально правильну поведінку у суспільстві без вживання алкоголю та психоактивних речовин, на виписку з лікарні. Будує реальні плани на майбутнє. Відповідно до шкали HCR-20V3: ризик насильства у майбутньому низький. Викладене свідчить про усунення значної суспільної небезпеки для оточуючих шляхом збереження тривалого стабільного психічного стану ОСОБА_6 як наслідок активних психофармакотерапевтичних та реабілітаційних заходів.

Проте, оцінюючи пояснення ОСОБА_6 , надані в судовому засіданні, суд приходить до висновку щодо невідповідності висновків комісії лікарів психіатрів фактичному стану психічного здоров`я ОСОБА_6 , адже останній пов`язує вчинення ним суспільно небезпечного діяння виключно із вживанням ним алкоголю та поганим впливом на нього друзів. Вказане свідчить про відсутність у нього належного розуміння наявності у нього психічного розладу.

Також, слід звернути увагу на те, що ОСОБА_6 будучи обізнаним про те, що йому необхідно приймати лікування, однак цього не робив, вживав алкогольні напої, у зв`язку із чим його психічний стан погіршився, що в подальшому призвело до вчинення суспільно небезпечного діяння.

Не зважаючи на наявність позитивної динаміки, на думку суду, з урахуванням пояснень ОСОБА_6 , наявність критики пацієнта до свого психічного стану, яка не є сформованою в достатній мірі, та яка б могла з достатньою ймовірністю забезпечити розуміння необхідності подальшого лікування та прийому підтримуючої терапії, та негативних наслідків, які можуть настати в разі відмови від прийому підтримуючої терапії.

А тому, на думку суду, ОСОБА_6 потребує продовження лікування в умовах психіатричного закладу зі звичайним наглядом, а переведення останнього для примусового лікування в амбулаторному порядку є передчасним.

Приймаючи до уваги висновок комісії лікарів психіатрів, зміст якого не відповідає фактичним обставинам, які встановлені в судовому засіданні, думку прокурора, захисника та пояснення надані представником установи, ОСОБА_6 в судовому засіданні, суд вважає, що розглядувана заява задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.94, 95 КК України, ст. 514 КПК України, ст.ст.19, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» про зміну застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1