УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження, за апеляційною скаргою прокурора Доманівського відділу Вознесенської окружної прокуратури ОСОБА_5 , на ухвалу Доманівського районного суду Миколаївської області від 26 грудня 2024 року, якою задоволено подання Вознесенського районного сектору №4 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях відносно засудженого ОСОБА_6 , якого звільнено від покарання, на підставі ч.2 ст.74 КК України.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7

встановив:

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати. Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні подання провідного інспектора Вознесенського районного сектору № 4 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях відносно засудженого ОСОБА_6 .

Короткий зміст ухвали.

Ухвалою суду, задоволено подання Вознесенського районного сектору №4 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях та звільнено засудженого ОСОБА_6 , на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, від покарання, призначеного за вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 24.05.2022 за ч. 3 ст.185 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, у зв`язку з усуненням караності діяння.

Постановлено вважати ОСОБА_6 таким, що засуджений вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 24.05.2022 за ч. 2 ст.185 , ч.1 ст.162, ч.3 ст.15 ч.1 ст.162 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України, до покарання у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням строком 3 (три) роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі прокурор вважає ухвалу суду незаконною та такою, що підлягає скасуванню, з підстав неправильного застосування Закону про кримінальну відповідальність.

Пояснює, що вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 24.05.2024 ОСОБА_6 визнано винуватим, у тому числі і за вчинення вищевказаних двох епізодів крадіжок, - які суд кваліфікував, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням в інше приміщення, вчинена повторно та призначено покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 4 років позбавлення волі без застосування ст. 70 КК України. Крім того, вищевказаним вироком суду ОСОБА_6 визнано винуватим і у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. З ст. 15, ч. 1 ст. 162 та ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання: за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 162 КК України - 1 (один) рік обмеження волі; ч. 1 ст. 162 КК України - 1 (один) рік 6 (шість) місяців обмеження волі; за ч. 2 ст. 185 КК України - 2 (два) роки позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком З роки з покладанням обов`язків, передбачених п. 1, п. 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України. Однак, за результатами судового розгляду подання провідного інспектора Вознесенського районного сектору № 4 філії ДУ «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях судом прийнято рішення про його задоволення та на підставі ч. 2 ст. 74 КК України засудженого ОСОБА_6 звільнено від призначеного вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 24.05.2024 покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, у зв`язку з усуненням законом караності діяння.

Вважає, що суд помилково прийняв оскаржуване рішення, оскільки не врахував той факт, що відповідно до вироку Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 24.05.2022 ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні вищезазначених 2 епізодів кримінальних правопорушень, які суд кваліфікував за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням в інше приміщення, та призначив покарання у вигляді 4 років позбавлення волі без застосування ст. 70 КК України. Цим же вироком суду ОСОБА_6 визнаною винним за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 162, ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 162 КК України. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки, з покладенням обов`язків, передбачених п. 1, п. 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.

Зауважує, що суд першої інстанції під час розгляду вищевказаного подання органу пробації не звернув увагу на те, що ОСОБА_6 окрім епізоду крадіжки, кваліфікованого судом за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням в інше приміщення, а саме крадіжки майна з магазину «Продукти», на загальну суму 311, 39 грн., вчинив інший епізод крадіжки, який також кваліфікований судом за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням в інше приміщення, вчинена повторно, а саме крадіжки грошових коштів в сумі 4811, 70 грн з магазину «Везунчик № 143» ТОВ «Авіон+». Тому вважав, що суд необґрунтовано звільнив ОСОБА_6 від покарання за епізодом крадіжки майна ТОВ «Авіон+», оскільки сума викраденого за цим епізодом перевищує два неоподаткованих мінімуми доходів громадян, а тому за цим епізодом настає кримінальна відповідальність.

Обставини встановлені судом першої інстанції.

Орган пробації звернувся до суду з поданням про звільнення засудженого ОСОБА_6 від покарання на підставі частини 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України, у зв`язку з прийняттям Закону України " Про внесення змін до Кодексу про адміністративні правопорушення та деяких інших Законів щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів ", посилаючись на те, що з 28.07.2022 на виконанні перебуває вирок вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 24.05.2022, яким ОСОБА_6 засуджено за ч 3 ст.185, ч.2 ст.185 , ч.1 ст.162, ч.3 ст.15 , ч.1 ст.162 КК України до 4р. позбавлення волі, на підставі 75 КК України звільнений з іспитовим строком на 3 роки.

ОСОБА_6 було засуджено за крадіжку 30.09.2021 товару з магазину «Продукти» на загальну суму 311,39 грн., тобто за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 3 ст. 185 КК України.

Крім того, ОСОБА_6 засуджено за незакінчений замах на незаконне проникнення до іншого володіння, а саме до магазину ФОП ОСОБА_8 "ІНФОРМАЦІЯ_1 » 30.09.2021р. , за ч.3 ст.15, ч.1 ст.162 КК України.

Також, ОСОБА_6 засуджено за незаконне проникнення до салону краси 30.09.2021р. , за ч.1 ст.162 КК України.

Крім того, ОСОБА_6 засуджено за крадіжку 30.09.2021 грошових коштів з магазину "ІНФОРМАЦІЯ_2" на загальну суму 4811.70грн. та за крадіжку 06.11.2021 мобільного телефону у потерпілого ОСОБА_9 ,завдавши останньому шкоди на загальну суму 22176грн., за що передбачена відповідальність за ч.2 ст.185 КК України.

Провідний інспектор просить про звільнення засудженого ОСОБА_6 від відбування покарання за діяння, караність яких усунена відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024, що набрав чинності 09.08.2024.

Ухвалою суду, задоволено подання Вознесенського районного сектору №4 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях та звільнено засудженого ОСОБА_6 , на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, від покарання, призначеного за вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 24.05.2022 за ч. 3 ст.185 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, у зв`язку з усуненням караності діяння. Постановлено вважати ОСОБА_6 таким, що засуджений вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 24.05.2022 за ч. 2 ст.185 , ч.1 ст.162, ч.3 ст.15 ч.1 ст.162 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України, до покарання у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням строком на 3 (три) роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину.

Задовольняючи подання, суд посилаючись на вимоги Закону України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», який набрав чинності 09.08.2024 року, констатував, що ОСОБА_6 засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України за вчинення кримінального правопорушення 30.09..2021, яким завдано матеріальної шкоди на суму 311.39 грн., що станом на день вчинення крадіжки складає суму меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (менше 2270 грн.). При цьому, суд зауважив, що вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 24.05.2022 ОСОБА_6 засуджений за ч. 2 ст.185 , ч.1 ст.162, ч.3 ст.15 ч.1 ст.162 КК України, які є кримінально-караними діяннями.

Обставини встановлені апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який просив ухвалу суду скасувати, вивчивши матеріали судової справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 КК України, звільнення засудженого від покарання або подальшого його відбування, заміна більш м`яким, а також пом`якшення призначеного покарання, крім звільнення від покарання або пом`якшення покарання на підставі закону України про амністію чи акта про помилування, може застосовуватися тільки судом у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.2 ст.74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

На підставі вищезазначеної норми та Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», п. 13 ст. 537 КПК України, орган пробації звернувся до суду з поданням щодо звільнення засудженого ОСОБА_6 від відбування покарання, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України за епізодом крадіжки, вчиненої 30.09.2021р. в магазині «Продукти» на загальну суму 311,39грн., караність якого законом усунена.

Ухвалою суду, в цій частині задоволено подання Вознесенського районного сектору №4 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях та звільнено засудженого ОСОБА_6 , на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, від покарання, призначеного за вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 24.05.2022 за ч. 3 ст.185 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, у зв`язку з усуненням караності діяння. Постановлено вважати ОСОБА_6 таким, що засуджений вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 24.05.2022 за ч. 2 ст.185 , ч.1 ст.162, ч.3 ст.15 ч.1 ст.162 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України, до покарання у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням строком 3 (три) роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину.

Задовольняючи в цій частині подання, суд посилаючись на вимоги Закону України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», який набрав чинності 09.08.2024 року, констатував, що ОСОБА_6 засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України за вчинення кримінального правопорушення 30.09.2021р., яким завдано матеріальної шкоди на суму 311.39 грн., що станом на день вчинення крадіжки складає суму меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (менше 2270 грн.). При цьому, суд зауважив, що вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 24.05.2022р. ОСОБА_6 засуджений за ч. 2 ст.185, ч.1 ст.162, ч.3 ст.15 ч.1 ст.162 КК України, які є кримінально-караними діяннями.

Як вбачається з матеріалів судової справи, ОСОБА_6 засуджений вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 24.05.2022, за ч 3 ст.185 КК України за епізодом від 30.09.2021 року, за ч.2 ст.185 КК України за епізодом від 06.11.2021р., за ч.1 ст.162 КК України за епізодом від 30.09.2021р, за ч.3 ст.15 , ч.1 ст.162 КК України за епізодом від 30.09.2021р., до 4р. позбавлення волі, на підставі 75 КК України звільнений з іспитовим строком на 3 роки.

В апеляційній скарзі прокурор зауважує, що суд першої інстанції не мав повноважень звільнити ОСОБА_6 від призначеного покарання за вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 24.05.2022р. за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України оскільки судом, який постановив вирок відносно ОСОБА_6 , окреме покарання за кожним з цих епізодів крадіжок не призначалось, а сума збитків за епізодом крадіжки грошових коштів з «Везунчик № 143» ТОВ «Авіон+» становить 4811, 70 грн, що є більшою за 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на 01.01.2021р.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що вищезазначений прокурором епізод крадіжки грошових коштів з «Везунчик № 143» ТОВ «Авіон+» судом, який ухвалив вирок відносно ОСОБА_6 , кваліфікований за ч.2 ст.185 КК України, натомість ОСОБА_6 звільнений від покарання, призначеного вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 24.05.2022р. за ч.3 ст.185 КК України за епізодом від 30.09.2021р. крадіжки товару з магазину «Продукти» на суму 311,39грн.

На стадії виконання вироку, в порядку ст.ст. 537, 539 КПК України суд не може вирішувати питання щодо іншої правової кваліфікації дій ОСОБА_6 та зміни обвинувачення на інший склад кримінального правопорушення.

Колегія суддів, також враховує правові висновки викладені у постанові Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.1990 р., відповідно до яких під час виконання вироку суд може вирішувати лише ті питання, які не стосуються суті вироку і не тягнуть погіршення становища засудженого.

Відповідно до п.12 вказаної постанови, не підлягають розгляду питання, які зачіпають суть вироку та погіршують становища засудженого, звужують або розширюють обсяг обвинувачення, стосуються прогалин та недоліків вироків в частині кваліфікації злочинів, призначення покарання, вирішення цивільного позову.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність задоволення подання органу пробації та звільнення засудженого ОСОБА_6 від призначеного вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 24.05.2022р., покарання за ч. 3 ст.185 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, у зв`язку з усуненням караності діяння.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 418, 424, 532 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу прокурора Доманівського відділу Вознесенської окружної прокуратури ОСОБА_5 , - залишити без задоволення.

Ухвалу Доманівського районного суду Миколаївської області від 26 грудня 2024 року, щодо засудженого ОСОБА_6 , - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді