ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/71/25 Справа № 712/678/25 Категорія: ст. 183 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2025 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії:

головуючогоОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі прокурора підозрюваного (відеоконференція) захисника ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 20 січня 2025 року, якою застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 неодружений, громадянина України, раніше судимий,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України

в с т а н о в и в :

Слідчий слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Черкаській області звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 .

У обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що слідчим відділом Управління Служби безпеки України в Черкаській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000002 від 01.01.2025, за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 20 січня 2025 року клопотання слідчого задоволено та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 18 березня 2025 року включно без визначення розміру застави.

Не погоджуючись із ухвалою слідчого судді, захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, в якій не погоджуючись з пред`явленою підозрою, просила відмовити в обранні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В апеляційній скарзі вказує, що орган досудового слідства не санкціоновано отримав докази, які стосуються переписки з телефону підозрюваного від 01.12.2024. Також адвокат вважає, що відсутня обов`язкова ознака державної зради - мета - заподіяння шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, державній, економічній, інформаційній безпеці.

Також вказує на відсутність ризиків, про які вказано в ухвалі слідчим суддею.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши підозрюваного ОСОБА_7 , захисника, яка підтримала апеляційну скаргу, думку прокурора, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно з вимогами ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції, переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу («Запобіжні заходи, затримання особи»).

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Згідно з приписом п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Досудовим розслідуванням встановлено, що із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указом президента України № 64/2022 від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан строком на 30 днів, тобто до 05 год. 30 хв. 26.03.2022, У подальшому дія воєнного стану в Україні неодноразово продовжувалась, таким чином з 24.02.2022 по 09.05.2025 в Україні діє правовий режим воєнного стану.

Того ж дня, тобто 24.02.2022, представники збройних сил РФ та російських спецслужб на території РФ, використовуючи засоби масової інформації, соціальні мережі та месенджери, через українофобів та прихильників військового вторгнення Росії на територію України розпочали активний збір інформації про місця постійної дислокації підрозділів Збройних Сил України (далі - ЗСУ), Державної прикордонної служби України, Національної гвардії України, Служби безпеки України та інших військових формувань, а також їх укомплектованість, обороноздатність та передислокацію, з метою їх подальшого знищення та реалізації вказаної підривної діяльності проти України.

Досудовим розслідуванням установлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 01.12.2024, невстановлений представник федеральної служби безпеки рф (далі - фсб рф), який користується абонентським номером мобільного телефону НОМЕР_1 , з використанням месенджеру «Telegram» та акаунту « ОСОБА_9 » встановив контакт з громадянином України, мешканцем м. Черкаси ОСОБА_7 , який користується номером мобільного телефону НОМЕР_2 , з зареєстрованим на цей номер акаунтом « ОСОБА_10 » (« ІНФОРМАЦІЯ_2 ») в інтернет-месенджері «Telegram», та залучив останнього до конфіденційного співробітництва в інтересах вказаної спецслужби рф на корисливій основі.

ОСОБА_7 01.12.2024, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, несприйняття діючої української влади та схвалення політики країни-агресора, на виконання завдання представника іноземної спецслужби щодо надання допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, з метою нанесення шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній безпеці України, з корисливих мотивів, використовуючи власний мобільний телефон марки «Moto E7 Power», IMEI: НОМЕР_3 із сім-картками операторів мобільного зв`язку з абонентськими номерами НОМЕР_2 , перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, за допомогою месенджера «Telegram», у якому використовував акаунт « ОСОБА_10 » (« ІНФОРМАЦІЯ_2 ») у ході переписки із невстановленим представником фсб рф, який використовував акаунт « ОСОБА_9 », зареєстрованим на номер НОМЕР_1 домовився про надання актуальної інформації щодо розташування підрозділів ЗСУ на території ІНФОРМАЦІЯ_3 , що знаходиться у с. Оршанець, м. Черкаси, та домовились про оплату у розмірі 150 дол. США за перевірку трьох наданих координат.

У подальшому, 02.12.2024, вказаний співробітник фсб рф у повідомленнях від 02.12.2024 о 15 год. 17 хв., о 15 год. 27 хв., о 15 год. 43 хв. та 15 год. 59 хв. надіслав ОСОБА_7 повідомлення з координатами розташування об`єктів на території тренувального центру ДПС України у с. Оршанець м. Черкаси, у відповідь на які ОСОБА_7 надав уточнюючу інформацію, щодо розташування за вказаними географічними координатами військових об`єктів, зокрема о 15 год. 19 хв. відповів «Ну да стрелковый полигон», о 15 год. 28 хв. «Угу старые казармы», о 15 год. 49 хв. «Через плац», о 16 год. 05 хв. «Так, давай после этого ответа я получу своё, а дальше если ещё что то захочешь узнать поинтересуешся» та о 16 год. 07 хв. доповнив «Справа здание которое основное». За що, ОСОБА_7 того ж дня, були перераховані кошти на наданий ним раніше співробітнику фсб рф криптогаманець НОМЕР_5 (TRC20) у сумі 144 USDT.

11.12.2024 ОСОБА_7 , діючи умисно, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, на виконання завдання представника фсб рф, який використовував акаунт « ОСОБА_9 », зареєстрованим на номер НОМЕР_1 , щодо проведення розвідки, з фото підтвердженням розташування підрозділів ЗСУ за точними географічними координатами («Будинок офіцерів» у м. Черкаси, по вул. Благовісній, 228), у той же спосіб, що і раніше за допомогою месенджера «Telegram» надіслав представнику фсб рф повідомлення о 16 год. 09 хв. такого змісту: «Раньше там были военные, сейчас это что то дом офицеров, или дом ветеранов как-то так, волонтёрское движение вообще там сейчас.», о 16 год. 10 хв. скинув знімок екрану мобільного телефону з відкритою картою за вказаними координатами, о 16 год. 11 хв. повідомлення: «Военных там нет, уже нет если быть точным.», о 16 год. 15 хв. «Даже скажу фуфло дают, так как по сути в радиусе 300-500 метров, есть два места даже три где располагаются военные непосредственно» та о 16 год. 45 хв. «Понял , ну, ок, утром дам фото тогда, если ответа нету». У подальшому, 12.12.2024 ОСОБА_7 , перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, о 02 год. 09 хв. надіслав представнику фсб рф повідомлення «Я конечно прошу прощения, но немного масштабы работы и оплаты немного перепутал я, в первый раз парадный вход фоткал фото прибора то 150$ это было, я спутал с последним немного моментом и да да не не ответы по локациям, я более чем уверен бюджет что я озвучу цифру сейчас позволяет у вас, ну и думаю поймем друг друга что немного не так оценил я работу, 250$ 10К грн. Это разные ресурсы, черный вход, выход проход ну вообщем то что выше в интересах озвучил ты», о 10 год. 36 хв. «В чем сложность постоянно ответ дать какой то мне? Через 40 мин готовы фото будут уже.», та на виконання вказаного завдання у період з 12 год. 39 хв. по 12 год. 40 хв. 12.12.2024 надіслав фото вказаної будівлі, та о 11 год. 20 хв. 13.12.2024 надіслав відеофайл зі зйомкою «Будинку офіцерів». Цього ж дня, невстановлений представник фсб рф у повідомленнях від 11 год. 42 хв. відповів «Отлично. Деньги отправляем. Ждите» «Получение денег подтвердите» та 0 12 год. 07 хв. «Получили?», на що ОСОБА_7 о 12 год. 07 хв. відповів «+». За що, ОСОБА_7 того ж дня, були перераховані кошти на наданий ним криптогаманець НОМЕР_5 (TRC20) у сумі 95 USDT.

Представник фсб рф 07.01.2025 за допомогою месенджера «Telegram» надіслав ОСОБА_7 відповідне завдання, щодо перевірки даних місця знаходження військової частини, пари цьому у повідомленні від 08.01.2025 чітко вказав координати вказаного об`єкту. В свою чергу, представник фсб рф та ОСОБА_7 погодили між собою оплату за виконану роботу у сумі 4 тис. грн. 10.01.2025 о 09 год. 15 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, на виконання завдання представника фсб рф, який використовував акаунт « ОСОБА_9 », зареєстрованим на номер НОМЕР_1 , щодо проведення розвідки та виготовлення відеозапису відео підтвердження знаходження військової частини, розташованої у АДРЕСА_2 за відповідними точними географічними координатами, діючи умисно, тим же способом за допомогою месенджера «Telegram» надіслав представнику фсб рф відео на якому міститься контрольно-пропускний пункт військової частини, військовослужбовці біля частини та автомобільна парковка, де залишають автомобілі військовослужбовці військової частини НОМЕР_4 . Після цього, невстановлений співробітник фсб рф у повідомленні від 10.01.2025 о 09 год. 20 хв. написав «Отлично». У подальшому, представник фсб рф у повідомленнях від 15 год. 44 хв. написав «Деньги ушли» «Подтвердите получение», на що ОСОБА_7 відповів о 15 год. 44 хв. «Пришли» « Только » « Что », що свідчить про отримання вказаної суми коштів за виконання завдання.

17.01.2025 ОСОБА_7 , діючи умисно, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, отримав завдання від представника фсб рф, який використовував акаунт « ОСОБА_9 », зареєстрованим на номер НОМЕР_1 , а саме провести розвідку з виготовленням відеозапису підтвердження знаходження військової частини за відповідними точними географічними координатами. При цьому, представник фсб рф та ОСОБА_7 погодили між собою оплату за виконану роботу у сумі 800 дол. США. ОСОБА_7 18.01.2025 о 11 год. 48 хв., діючи умисно, на виконання завдання представника фсб рф, тим же способом за допомогою месенджера «Telegram», перебуваючи м. Черкаси, поблизу вул. Оборонна, 12, надіслав вказаному представнику фсб рф відео на якому міститься паркан, контрольно-пропускний пункт військової частини НОМЕР_4 . Після цього, представник фсб рф у повідомленні від 18.01.2025 о 12 год. 32 хв. написав «Отлично» «Ждите».

Об 11 год. 55 хв. 18.01.2025 ОСОБА_7 затримано на підставі п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України, оскільки безпосередньо після вчинення злочину сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин (п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України).

О 19 год. 44 хв. 18.01.2025 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні вказаного злочину, підтверджуються доказами зібраними у ході досудового слідства, а саме:

- протоколом затримання ОСОБА_7 від 18.01.2025, в ході якого зафіксовано затримання о 11 год. 55 хв. 18.01.2025 ОСОБА_7 неподалік військової частини НОМЕР_4 , інформацію про яку він надавав представникам іноземної спецслужби;

- протоколом огляду відеозаписів від 15.01.2025 з камер спостереження по АДРЕСА_3, де зафіксований прохід ОСОБА_7 10.01.2025 повз розташування військової частини, інформацію про яку він передав представникам іноземної спецслужби;

- протоколом огляду відеозаписів від 15.01.2025 з камер спостереження по АДРЕСА_3, де зафіксований прохід ОСОБА_7 10.01.2025 повз розташування військової частини, інформацію про яку він передав представникам іноземної спецслужби;

- протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних інформаційних систем, а саме з акаунта « ІНФОРМАЦІЯ_2 » інтернет-месенджера «Telegram», де наявна переписка ОСОБА_7 з невстановленими представниками фсб рф;

- протоколом огляду мобільного телефону ОСОБА_7 , де виявлено акаунт « ІНФОРМАЦІЯ_2 » у » інтернет-месенджері «Telegram» та переписку з представниками фсб рф;

- іншими зібраними у ході досудового розслідування доказами.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, його необхідно оцінювати з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може бути підставою для запобіжного ув`язнення.

Слідчим суддею вірно зазначено, що ОСОБА_7 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, що відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України, класифікуються як особливо тяжкий злочин.

Колегія суддів також вважає доведеними органом досудового розслідування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Зокрема, що підозрюваний ОСОБА_7 , знаходячись на волі:

- буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України);

- може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення (п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України);

- незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України);

- буде перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України);

- може вчинити інші злочини чи продовжити вчиняти злочин, у якому підозрюється (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Вказані ризики існують, оскільки:

- орган досудового розслідування володіє вагомими доказами, які вказують на винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого злочину;

- підозрюваний підозрюється у здійсненні дій, метою та прямим наслідком яких є ослаблення держави шляхом пошкодження об`єктів, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення;

- при продовженні вчинення тотожних протиправних дій, що інкримінуються підозрюваному, це безпосередньо загрожуватиме ослабленню держави, оскільки вказані об`єкти відносяться до об`єктів критичної інфраструктури стратегічного значення;

- підозрюваний підозрюється у здійсненні диверсійних дій попри те, що в Україні з 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України діє воєнний стан та оголошено про загальну мобілізацію, обов`язком громадян України є захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів (ст. 65 Конституції України), натомість, підозрюваний умисно та свідомо вчиняв дії, метою та прямим наслідком яких є ослаблення держави;

- на даний час у кримінальному провадженні свідки не допитані, а лише встановлюються, тому підозрюваний матиме можливість вплинути на дачу ними показів, що не відповідатимуть фактичним обставинам.

На сьогодні, військова агресія проти України суттєво обмежує можливості виконання правоохоронними органами своїх повноважень та якісно погіршує криміногенну обстановку, а тому є новим ризиком.

Відтак, надаючи оцінку обґрунтованості самої підозри та незаконність отримання правоохоронними органами доказів, на що вказує захисник, колегія суддів наголошує, що апеляційний суд, по суті, позбавлений можливості надати належну правову оцінку обґрунтованості пред`явленої особі підозри та зібраним доказам. Разом з тим, наявні в матеріалах докази дають можливість колегії суддів розглянути належним чином клопотання слідчого СБУ в Черкаській області.

Водночас, зважаючи на можливу міру покарання, яка може загрожувати підозрюваному у разі визнання його винуватим зокрема, у вигляді довічного позбавлення волі, суспільну небезпеку інкримінованого злочину, який вчинений у найбільш несприятливий для держави період, у час коли є необхідним здійснювати відсіч РФ, внаслідок повномасштабного вторгнення, колегія суддів вважає, що рішення слідчого судді є законним, обґрунтованим та прийнятим з урахуванням положень ст.ст. 177, 178, 183 КПК України, оскільки виходячи з цього є підстави вважати, що існують ризики, передбачені п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Також, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що КПК не вимагає беззаперечних доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії підозрюваного (обвинуваченого) кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки підозрюваного та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження.

Тобто в даному випадку суд має зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Апеляційний суд враховує ті обставини, що інкримінований злочин був вчинений умисно, його специфіку, яка проявилася наданні ворогу даних про військові об`єкти, ту обставину, що на теперішній час продовжується вторгнення РФ на територію України, що свідчить про те, що підозрюваний має можливість продовжити здійснювати інформаційну діяльність у співпраці із державою-агресором. Водночас, колегія суддів також враховує ту обставину, що злочинна діяльність підозрюваного були припинена не по його волі, а внаслідок його затримання правоохоронними органами.

Окрім того, відповідно до практики ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Водночас, вимогами ч. 6 ст. 176 КПК України передбачено, що під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 КК України, за наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений п. 5 ч. 1 цієї статті (тобто запобіжний захід у вигляді тримання під вартою).

Вищезгадана норма закону наразі є чинною на території України та не визнана в передбаченому законом порядку неконституційною, внаслідок чого підлягає застосуванню судами під час вирішення питання про застосування до зазначеної категорії осіб запобіжних заходів.

Натомість, суд апеляційної інстанції наголошує на тому, що суд в даному випадку позбавлений права дискреційного застосування такої норми закону, шляхом здійснення правосуддя лише застосовує норми закону, проте не може перебирати на себе функції законодавчого органу та своїми рішеннями відступати від правових норм чи змінювати їх.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга захисника підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду 1-ої інстанції про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 - залишенню без змін як законна, обґрунтована та вмотивована.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 422, КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 20 січня 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 -залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді: