Справа № 157/1785/24 Провадження №11-сс/802/67/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 20 січня 2025 року щодо ОСОБА_8 (ЄРДР за № 0000790),

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий СВ Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області із клопотанням про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ворокомле, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000790.

Ухвалою слідчого судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 20 січня 2025 року частково задоволено клопотання старшого слідчого СВ Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_9 , продовжено строк тримання під вартою щодо ОСОБА_8 на строк на строк 30 (тридцять) днів до 18 лютого 2025 року включно.

В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою. Посилається на те, що стороною обвинувачення не надано доказів, які б свідчили про наявність ризиків, визначених ст.177 КПК України. Просить ухвалу слідчого судді скасувати та ухвалити нову, обравши ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги, підозрюваного та його захисника, які підтримували подану апеляційну скаргу і просили скасувати ухвалу слідчого судді та застосувати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, міркування прокурора, який апеляційну скаргу заперечував і просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, перевіривши матеріали клопотання за доводами апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ст.197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею, за умови доведення прокурором в клопотанні, поданому до суду в порядку ст.199 КПК України, обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно положень ст.3 Загальної декларації прав людини, ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.176-178 КПК України, п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у виді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства», запобіжний захід тримання під вартою має застосовуватися лише за крайньою необхідністю і, як останній захід, при наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний чи обвинувачуваний буде намагатися ухилятися від слідства й суду або від виконання процесуальних рішень, перешкоджатиме встановленню істини у справі, продовжуватиме злочинну діяльність.

Вимоги ст.177 КПК України регламентують, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Дані вимоги закону при розгляді клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 слідчим суддею були дотримані.

Задовольняючи частково клопотання старшого слідчого СВ Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_9 слідчий суддя, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_8 , а також те, що заявлені під час досудового розслідування ризики, передбачені статтею 177 КПК України, що стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшилися і виправдовують обраний запобіжний захід, для запобігання ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, вважав необхідним продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

При цьому, слідчим суддею враховано, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів.

Також слідчим суддею було взято до уваги вік та стан здоров`я підозрюваного, а також те, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, є військовослужбовцем, посередньо характеризується за місцем служби, з 31 травня 2024 року рахується таким, що самовільно залишив військову частину та звільнений з раніше займаної посади і виведений в розпорядження командира бригади. За матеріалами досудового розслідування, зокрема з показань свідків та висновку судово-медичної експертизи трупа, встановлено, що тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_10 були заподіяні 14 жовтня 2024 року, від яких він помер того ж дня. Тобто інкримінований ОСОБА_8 злочин був вчинений не пізніше 14 жовтня 2024 року. В той же час, затримання ОСОБА_8 відбулося 23 жовтня 2024 року, тобто через дев`ять днів після зазначених подій та лише після повідомлення очевидцями події про вчинення злочину.

Крім того, з матеріалів провадження вбачається, що підозрюваний після вчинення кримінального правопорушення, залишив місце його скоєння та переховувався від органів досудового розслідування, свідки в суді ще не допитувалися. З допитів очевидців вчинення злочину убачається, що ОСОБА_8 погрожував їм фізичною розправою за розголошення інформації про його причетність до вчинення кримінального правопорушення.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками слідчого судді, виходячи з таких обставин.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що підставами для обрання підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою стали наявність обґрунтованої підозри, яка стверджується матеріалами провадження, а метою запобігання спробам переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілу та свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Апеляційний суд вважає, що з часу обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та до моменту вирішення клопотання про продовження строку тримання під вартою в даному провадженні, не змінилися обставини, які стали підставою для обрання щодо нього вказаного запобіжного заходу та не змінилася обстановка, яка дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку ОСОБА_8 зможе забезпечити більш м`який запобіжний захід.

Зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, згідно з якими апелянт просить скасувати ухвалу слідчого судді не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного судового рішення.

Суд апеляційної інстанції вважає, що порядок розгляду слідчим суддею клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_11 відповідає вимогам КПК України та пунктам 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Належного обґрунтування щодо нових обставин, які б свідчили про те, що заявлені ризики зменшились та не виправдовують подальше тримання ОСОБА_8 під вартою, матеріали справи не містять, не надано таких доказів суду апеляційної інстанції.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, оскільки ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою.

На підставі викладеного, керуючись статтями 376, 405, 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 20 січня 2025 року щодо ОСОБА_8 без зміни.

Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: