17.03.2025
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.03.2025 м. Харків
Ленінський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
перекладача ОСОБА_6 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Батумі, Грузія, грузин, громадянина Грузії, одруженого, офіційно непрацевлаштованого, з вищою освітою, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 187 КК України
встановив:
Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 13.03.2025 у цьому кримінальному провадженні підготовче судове провадження призначене на 14.03.2025.
В підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою, мотивуючи його тим, що строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою спливає, на цей час наявні ризик, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховування від суду, незаконного впливу на потерпілого та свідків, вчинення інших кримінальних правопорушень. Про наявність зазначених ризиків, на думку прокурора, свідчать такі обставини, як тяжкість інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, відсутність міцних соціальних зв`язків в Україні, цінічність його дій відносно потерпілого. На думку прокурора, обрання більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить усунення наявних ризиків. Метою продовження строку тримання під вартою обвинуваченого є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків. Враховуючи викладене, прокурор стверджує про наявність підстав для продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 .
Обвинувачений Сурманідзе та його захисник адвокат ОСОБА_4 проти задоволення клопотання прокурора заперечували, посилаючись на відсутність відповідних ризиків, недоведеність їх існування прокурором та на можливість застосувуання відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження , перевіривши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.
17.01.2025 о 12:51 год. ОСОБА_5 фактично затриманий в порядку ст.208 КПК України.
Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 20.01.2025 задоволено клопотання сілдчого, погоджене з прокурором, застосовано до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) днів в межах строків досудового розслідування, тобто до 17 березня 2025року,взято його під варту в залі суду негайно без визначення застави.
Під час судового провадження вирішення судом питання щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК (частина 3 статті 315, частина 2 статті 331 КК).
Суд зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Суд зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що (1) обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, (2) обставини, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою (частини 3-5 статті 199 КПК).
Частина 2 ст. 177 КПК України передбачає, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Частина 2 ст. 177 КПК України передбачає, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, яка в силу положень ч. 6 ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, санкція ч. 4 ст. 187 КК України передбачає покарання від восьми до п`ятнадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою переховуватися від суду. Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини суворість покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58).
Вивченням відомостей про особу обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_5 не одружений, не працює, зареєстрованого в установленому законодавством порядку місця проживання в Україні не має, є громадянином Грузії, отже міцних соціальних зв`язків в Україні не має.
За зазначених вище обставин суд приходить до висновку, що ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість переховуватись від суду, продовжує існувати.
Також суд відмічає, що перебуваючи на волі, обвинувачений ОСОБА_5 матиме можливість спілкуватися зі свідком та потерпілим, які не допитані в судовому засіданні і чинити тиск на останніх для зміни своїх показань. При цьому, місце проживання вказаних осіб відоме обвинуваченому, а зміна показань вказаними учасниками кримінального провадження при здійсненні на них тиску з боку обвинуваченого, позбавить суд можливості встановити об`єктивну істину по справі.
Отже, ризик, передбачений п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, продовжує існувати.
Щодо наявності ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме вчинення обвинуваченим інших кримінальних правопорушень, суд зазначає, що прокурором не доведено існування зазначеного ризику.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.
Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).
Приймаючи до уваги вищевикладене, враховуючи, що передбачені п.п.1, 3 ч. 1ст.177 КПК України ризики продовжують існувати, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому в разі визнання винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких обвинувачується, дані про особу обвинуваченого, який не працевлаштований, не одружений, а отже не має міцних родинних зв`язків, а також те, що свідок та потерпілий ще не допрошені в судовому засіданні, суд приходе до висновку, що застосування відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу недостатнє для запобігання ризикам, передбаченим п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, тому необхідно продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченого під вартою на строк до 60 діб.
Суд не визначає розмір застави при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , так як відповідно до положень п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
На підставі викладеного вище, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 194, 196, 201, 331, 369, 372 КПК України, суд, -
Клопотання прокурора Новобаварської окружної прокуратури ОСОБА_7 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Продовжити дію запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, тобто до 12.05.2025 року включно.
Розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово.
Про місце та час розгляду справи повідомити учасників процесу.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена в частині продовження запобіжного заходу до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1