ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2025 року м.Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши в судовому засіданні без технічної фіксації в спрощеному провадженні без виклику учасників кримінальне провадження №0000015, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 березня 2025 рокупо обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Авдіївка Донецької області, громадянина України, маючого середньо-спеціальну освіту, не одруженого, військовослужбовця військової служби за контрактом, діловода служби військової техніки озброєння логістики військової частини НОМЕР_1 , старшого солдата, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст.358 КК України -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 19 лютого 2024 року №52 солдата ОСОБА_3 призначено на посадуділовода служби військової техніки озброєння логістики військової частини НОМЕР_1 вважати таким, що з 19 лютого 2024 року справи та посаду прийняв, приступив до виконання службових обов`язків за вказаною посадою.

Згідно зі ст.ст.11,16,49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» (далі Статут внутрішньої служби ЗС України) старший солдат ОСОБА_3 ,як військовослужбовець, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, додержуватися правил поведінки військовослужбовців, беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, берегти державне майно, завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять про Збройні Сили України в цілому.

Відповідно до ст.ст.1,4,6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» (далі Дисциплінарний статут ЗС України), військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця бездоганно та неухильно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, застосовувати зброю лише в бойовій обстановці, а в мирний час у виняткових випадках, відповідно до вимог Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України.

Проте, в порушення зазначених вимог законодавства, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, солдат вчинив кримінальне правопорушення у виді використання завідомо підробленого документа, за наступних обставин:

старший солдат ОСОБА_3 діючи умисно, маючи намір на використання завідомо підробленого документу, який надасть право керувати транспортними засобами категорій «В1» та «В», пройшовши навчальні курси в автошколі, але не склавши іспити на знання правил ПДД, в порушення ст.ст.9,11,16,127,128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.1 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, за невстановлених в ході досудового розслідування обставин, у невстановленої особи (осіб), у невстановлений період часу, але не пізніше початку листопада 2024 року придбав підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_2 , датоване 11.11.2024, видане ТСЦ 8044 на ім`я « ОСОБА_3 », ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Таким чином, старший солдат ОСОБА_3 , достовірно знаючи, що посвідчення водія видається державним органом у чітко встановленому законом порядку, переслідуючи мету на використання підробленого офіційного документу, який видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, а саме посвідчення про право керування транспортним засобом, отримав у своє розпорядження зазначене вище підроблене посвідчення водія.

В подальшому, старший солдат ОСОБА_3 , якому було достовірно відомо, що отримане ним посвідчення водія є завідомо підробленим, та те, що цей документ не виданий державним органом у чітко встановленому законом порядку та не посвідчений установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, постійно зберігав його при собі з метою використання для підтвердження, нібито законного, права керування транспортними засобами категорій «В1» та «В».

14 березня 2025 року приблизно о 10 год. 39 хв. старший солдат ОСОБА_3 , керуючи автомобілем «Audi А6», KTN964, рухався по вул. Гутянській, с. Ярова, Лиманської ТГ, Краматорського району, Донецької області,

де був зупинений працівниками сектору реагування патрульної поліції відділу поліції №3 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області на проїзній частині автодороги, неподалік від розташування будинку №5 по вул.Гутянській, с.Ярова, Лиманської ТГ, Краматорського району, Донецької області.

Надалі, старший солдат ОСОБА_3 , достовірно знаючи про наявність у нього завідомо підробленого посвідчення водія серії НОМЕР_2 , вирішив використати його під час перевірки документів та пред`явити в якості офіційного документа поліцейському сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 3 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області, який здійснював свої функціональні обов`язки по охороні громадського порядку та виявленню порушень правил дорожнього руху на зазначеній території.

Реалізуючи свій протиправний умисел, старший солдат ОСОБА_3 , діючи з прямим умислом, спрямованим на використання завідомо підробленого документа та усвідомлюючи протиправність своїх дій, перебуваючи в зазначений час у зазначеному місці, пред`явив та надав для перевірки працівнику поліції наявне у нього підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_2 , датоване 11.11.2024, видане ТСЦ 8044 на ім`я: « ОСОБА_3 », ІНФОРМАЦІЯ_2 , бланк якого не відповідає та спеціальними елементами захисту аналогічним бланкам посвідчень водія, що знаходяться в офіційному обігу на території України, чим фактично використав завідомо підроблений документ.

Зазначені обставини, які встановлені органом досудового розслідування, не оспорюються учасниками кримінального провадження, які надали згоду щодо розгляду обвинувального акту за їх відсутності, а обвинувачений, представлений захисником, беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку. А тому суд, за клопотанням прокурора, вважає за доцільне розглянути обвинувальний акт та додані до нього матеріали щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників кримінального провадження на підставі обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до положень ч.2 ст.382 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Таким чином суд вважає доведеним вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст.358 КК України використанні завідомо підробленого документа.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.4 ст.358 КК України.

Відповідно до ст.66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Відповідно до ст.67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує: суспільну небезпеку і характер вчиненого нею кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, пом`якшуючі обставини та відсутність обтяжуючих обставин, суд вважає, що необхідним та достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого буде покарання у виді штрафу у межах санкції ч.4 ст.358 КК України, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого не обирався.

Відповідно до ст.124 КПК України, суд вважає за доцільне стягнути з обвинуваченого процесуальні витрати за результатами проведення судової технічної експертизи документів №СЕ-19/105-25/2722-ДД від 20 березня 2025 року у розмірі 2 387 гривень 70 копійок.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.100,110,124,349,368,373-374,376,392- 395, КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,визнати винуватим вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст.358 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у дохід держави у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути зі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави процесуальні витрати у розмір 2 387 гривень 70 копійок.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 21 березня 2025 року на посвідчення водія серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - скасувати.

Речові докази: посвідчення водія серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - знищіти.

Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених ст.394 КПК України, зокрема, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст.382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1