Справа № 760/5980/24
Провадження № 1-кп/760/2035/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.03.2025 м.Київ

Солом`янський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Солом`янського районного суду міста Києва за адресою м. Київ, вул. Максима Кривоноса, 25 в підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000189 від 08.03.2024, на підставі обвинувального акту, затвердженого 12.03.2024 прокурором Київської обласної прокуратури ОСОБА_6 , який надійшов до суду разом із Угодою про визнання винуватості, укладеною 12.03.2024 р., у відношенні:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луганськ, громадянина України, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 111-1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

1.Історія кримінального провадження.

До Солом`янського районного суду міста Києва надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000189 від 08.03.2024, затверджений 12.03.2024 прокурором Київської обласної прокуратури ОСОБА_6 , у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 111-1 КК України.

Обвинувальний акт надійшов до суду разом з Угодою про визнання винуватості, укладеною 12.03.2024 р.

07.05.2024 на підставі ухвали суду по справі призначено підготовче судове засідання.

До початку проведення підготовчого судового засідання прокурор, обвинувачений, його захисник звернулись до суду із клопотаннями про затвердження Угоди про визнання винуватості, укладеної 12.03.2024 між прокурором та обвинуваченим, яка долучена до обвинувального акту.

Суд відповідно до ч. 3 ст. 474 КПК України невідкладно зупинив проведення процесуальних дій і перейшов до розгляду угоди.

Формулювання обвинувачення та статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, яка передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа.

ОСОБА_4 , обвинувачується у пособництві у провадженні господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, тобто у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 111-1 КК України.

Так, у невстановлений досудовим розслідуванням дату та час, але не пізніше серпня 2020 року у громадянина України ОСОБА_4 , який достовірно знав, що з 11 травня 2014 року підрозділами збройних сил РФ та інших військових формувань РФ здійснено незаконну окупацію частини території Луганської області та в подальшому створено незаконні органи влади «ЛНР», розуміючи, що вказаними незаконними діями представників збройних сил РФ та створених на тимчасово окупованій території Луганської області органів влади «ЛНР» вчиняються дії, направлені на зміну меж території України в порушення порядку, встановленого Конституцією України, з корисливих та політичних мотивів виник злочинний умисел, направлений на пособництво у провадженні господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором РФ, незаконними органами влади так званого псевдодержавного утворення «ЛНР», створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

Свій злочинний умисел, спрямований на пособництво у провадженні господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором РФ, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора ОСОБА_4 реалізував шляхом сприяння у вчиненні кримінального правопорушення іншими співучасниками Особою 1, Особою 2, та Особою 3 (матеріали відносно яких виділено в окреме провадження), а саме усуненням перешкод під час здійснення фінансових операцій щодо оплати грошових коштів за придбання товару господарськими підприємствами, які знаходяться на тимчасово окупованій території Луганської області та провадять господарську діяльність, а також сприяв приховуванню кримінального правопорушення за наступних обставин.

Так, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 2015 року, у невстановленому місці Особа 1, вступив у злочинну змову з Особою 2, спільно з якими розробив план спільних злочинних дій, які полягали в організації та провадженні господарської діяльності, пов`язаної із закупівлею та подальшою реалізацією (збутом) продукції у вигляді автомобільних дисків, гумових покришок та шин, а також акумуляторів на тимчасово окупованій території Луганської області України.

В подальшому, реалізуючи раніше узгоджений план злочинних дій, Особа 1 та Особа 2 відповідно до законодавства псевдодержавного утворення «ЛНР» зареєстрували у встановленому незаконними органами влади «ЛНР» порядку господарські підприємства ТОВ «Лугашина» (реєстраційний номер 61104050), ТОВ «Торговий дім «Лугашина» (реєстраційний номер 61137411) та ТОВ «Автошина» (реєстраційний номер 61143469).

Так, Особа 1 та Особа 2 у незаконному органі влади «ЛНР» так званому «Департаменті державної реєстрації Міністерства юстиції Луганської народної республіки» 19.02.2015 зареєстровано юридичну особу Товариство з обмеженою відповідальністю «Лугашина» та отримано свідоцтво № 11-0000405/2015 «Про державну реєстрацію юридичної особи».

Також, Особа 1 та Особа 2, 19.11.2018 у незаконному органі влади «ЛНР» так званій «Міжрайонній інспекції федеральної податкової служби №1 по Луганській народній республіці» зареєстровано юридичну особу Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім» Лугашина» та отримано свідоцтво № 11-0003741/2018 «Про державну реєстрацію юридичної особи».

Крім того, 28.04.2022 Особою 1 та Особою 2 у незаконному органі влади «ЛНР» так званому «відділі державної реєстрації юридичних осіб - підприємців Луганського міського управління юстиції міністерства юстиції Луганської народної республіки» зареєстровано юридичну особу Товариство з обмеженою відповідальністю «Автошина» та отримано свідоцтво № 11-0004346/2022 «Про державну реєстрацію юридичної особи».

В подальшому, на виконання раніше досягнутої домовленості, у 2015 році (точні дата та час в ході досудового розслідування не встановлені) Особу 2, призначено на посаду директора ТОВ «Лугашина» (реєстраційний номер 61104050).

Відповідно до розробленого плану злочинних дій на ОСОБА_7 , як засновника ТОВ «Лугашина» (реєстраційний номер 61104050), ТОВ «Торговий дім «Лугашина» (реєстраційний номер 61137411) та ТОВ «Автошина» (реєстраційний номер 61143469) покладається загальне керівництво діяльністю вказаних господарських підприємств та координація дій всіх співучасників.

У свою чергу до обов`язків Особи 2, входить організація виконання вказівок Особи 1, та забезпечення здійснення діяльності вказаних суб`єктів господарювання на тимчасово окупованій території Луганської області у взаємодії з державою-агресором РФ, незаконними органами влади та окупаційною адміністрацією «ЛНР», безпосередня реалізація продукції, оброблення та формування замовлень, ведення господарсько-фінансової звітності підприємств, підписання укладених угод.

Разом з цим, на виконання спільного злочинного умислу направленого на співпрацю з державою-агресором та незаконними органами влади «ЛНР» Особа 1 та Особа 2, налагодили стійкі робочі та ідеологічні зв`язки з представниками незаконних органів влади та місцевої окупаційної адміністрації та досягнули з ними домовленостей, щодо постачання продукції до вказаних відомств, забезпечивши тим самим безперервну та безперешкодну діяльність ТОВ «Лугашина», ТОВ «Торговий дім «Лугашина» та ТОВ «Автошина» на тимчасово окупованій території Луганської області.

Так, між ТОВ «Лугашина» в особі директора Особи 2, та так званим «міністерством державної безпеки» «ЛНР» в особі «заступника міністра» укладено договори про поставки товару на території «ЛНР»: договір

№ 22/06/17 від 22.06.2017 між ТОВ «Лугашина» та «Міністерством державної безпеки» «ЛНР» на поставку товару: автомобільні шини та акумулятори на суму 72760 російських рублів 00 копійок; договір № 11/02/19-1 від 11.02.2019 між ТОВ «Лугашина» та «Міністерством державної безпеки» «ЛНР» на поставку товару: автомобільні акумулятори на суму 2 652 російських рублів 00 копійок; договір № 31 (або 81) від 14.06.2021 між ТОВ «Лугашина» та «Міністерством державної безпеки» «ЛНР» на поставку товару: автомобільні шини на суму 16240 російських рублів 00 копійок.

У подальшому Особа 1 та Особа 2, будучи обізнаними про те, що 30 вересня 2022 року законодавчими органами РФ до складу Російської Федерації включено території Донецької, Луганської, Херсонської і Запорізької областей і розуміючи, що для подальшого ведення господарської діяльності на території Луганської області необхідно перереєструвати підприємства за законодавством Російської Федерації, прийняли рішення про подання документів для реєстрації ТОВ «Лугашина» (реєстраційний номер 61104050), ТОВ «Торговий дім «Лугашина» (реєстраційний номер 61137411) та ТОВ «Автошина» (реєстраційний номер 61143469) у єдиному державному реєстрі юридичних осіб - «ЄГРЮЛ».

Продовжуючи реалізацію злочинного наміру, спрямованого на провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора, Особа 1 діючи за попередньою змовою групою осіб з Особою 2 діючи умисно у невстановлені час та місці але не пізніше 29.11.2022 подали документи до незаконного органу влади, створеного на тимчасово окупованій території Луганської області так званої «Міжрайонної інспекції федеральної податкової служби № 1 по Луганській народній республіці» для реєстрації ТОВ «Лугашина» (реєстраційний номер 61104050), ТОВ «Торговий дім «Лугашина» (реєстраційний номер 61137411) та ТОВ «Автошина» (реєстраційний номер 61143469) у єдиному державному реєстрі юридичних осіб РФ - «ЄГРЮЛ».

В подальшому, на підставі поданих Особою 1 та Особою 2, документів незаконним органом влади, створеним на тимчасово окупованій території Луганської області, так званою «Міжрайонною інспекцією федеральної податкової служби № 1 по Луганській народній республіці», 29.11.2022 здійснено перереєстрацію підприємства ТОВ «Торговий дім «Лугашина» (реєстраційний номер 61137411) та присвоєно новий індивідуальний податковий номер - , та основний державний реєстраційний номер юридичної особи - 654.

25.01.2023 «Міжрайонною інспекцією федеральної податкової служби

№ 1 по Луганській народній республіці» здійснено перереєстрацію підприємства ТОВ «Лугашина» (реєстраційний номер 6) та присвоєно новий індивідуальний податковий номер - , та основний державний реєстраційний номер юридичної особи - 050.

01.02.2023 «Міжрайонною інспекцією федеральної податкової служби №1 по Луганській народній республіці» здійснено перереєстрацію підприємства ТОВ «Автошина» (реєстраційний номер 61143469) та присвоєно новий індивідуальний податковий номер - , та основний держаний реєстраційний номер юридичної особи - 245.

Основними видами діяльності вказаних підприємств зазначені: оптова торгівля автомобільними деталями, вузлами та засобами.

Таким чином, Особа 1 та Особа 2, легалізували діяльність підприємств ТОВ «Лугашина» (основний державний реєстраційний номер юридичної особи - 050), ТОВ «Торговий дім «Лугашина» (основний державний реєстраційний номер юридичної особи - 654), ТОВ «Автошина» (основний державний реєстраційний номер юридичної особи - 245), для провадження господарської діяльності на тимчасово окупованій території Луганської області відповідно до законодавства держави-агресора РФ.

В подальшому, в невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше 25.01.2023 року продовжуючи реалізацію злочинного умислу, спрямованого на провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора Особа 1 та Особа 2, з метою продовження господарської діяльності ТОВ «Лугашина» (основний державний реєстраційний номер юридичної особи - 050), досягли попередньої змови з Особою 3, про призначення останнього на посаду директора ТОВ «Лугашина».

В свою чергу Особа 3, усвідомлюючи факт здійснення відкритої збройної агресії РФ проти України, а також те, що товариство ТОВ «Лугашина» 050) провадить господарську діяльність на тимчасово окупованій території Луганської області у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора, а також те, що вказані дії є незаконними, оскільки вчиняються всупереч чинного законодавства України, надав свою добровільну згоду на призначення на посаду директора ТОВ «Лугашина» (основний державний реєстраційний номер юридичної особи - 050).

Продовжуючи реалізацію спільного між співучасниками умислу, спрямованого на провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора Особа 3 в період часу з 25.01.2023 по липень 2023 року (точний час в ході досудового розслідування не встановлено) перебуваючи на посаді директора ТОВ «Лугашина» 050), будучи фактичним керівником вказаного підприємства, діючи за попередньою змовою групою осіб з Особою 1 та Особою 2 знаходячись на тимчасово окупованій території Луганської області, на виконання вказівок Особи 1, здійснював адміністративно-господарські функції, пов`язані з управлінням ТОВ «Лугашина», забезпечував фінансово-господарську діяльність підприємства, взаємодію з представниками незаконних органів влади, створених на тимчасово окупованій території Луганської області, безпосередню реалізацію продукції, оброблення та формування замовлень, ведення звітності, укладання та підписання угод, закупівлю товару та його доставку до місця реалізації, облаштування та підтримання належного стану торгових приміщень підприємств, а також займався пошуком джерел збуту продукції.

У свою чергу Особа 1, діючи за попередньою змовою групою осіб з Особою 1 та Особою 2, у період часу не раніше 2015 року по липень 2023 року (точний час в ході досудового розслідування не встановлено) знаходячись на окупованій території Луганської області у м. Луганськ, фактично здійснював контроль за діяльністю ТОВ «Лугашина» (основний державний реєстраційний номер юридичної особи - 050), ТОВ «Торговий дім «Лугашина» (основний державний реєстраційний номер юридичної особи - 654), ТОВ «Автошина» (основний державний реєстраційний номер юридичної особи - 245), отримував фінансові прибутки від їх діяльності, розподіляв частини прибутків між співучасниками, надавав вказівки співучасникам та усував перешкоди у фінансово-господарській діяльності зазначених товариств, сприяв в організації безпосереднього узгодження питань укладання господарських угод, а також контролював їх фактичне виконання, безпосередньо контактував з представниками незаконних органів влади, створених на тимчасово окупованій території Луганської області з приводу діяльності підконтрольних йому підприємств.

В подальшому, в невстановлені досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше серпня 2020 року продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, спрямованого на провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора Особа 1, Особа 2 та Особа 3, через неможливість міжнародних переказів на тимчасово окупованій території «ЛНР», з метою продовження господарської діяльності ТОВ «Лугашина» (основний державний реєстраційний номер юридичної особи - 050), ТОВ «Торговий дім «Лугашина» (основний державний реєстраційний номер юридичної особи - 654), ТОВ «Автошина» (основний державний реєстраційний номер юридичної особи - 245) та усунення перешкод при здійсненні міжнародних переказів грошових коштів за оплату постачання товарів від іноземних компаній, а також приховування вчинюваного ними кримінального правопорушення, досягли попередньої змови з громадянином України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про усунення ним перешкод під час здійснення міжнародних переказів грошових коштів за оплату товарів, замовлених підприємствами ТОВ «Лугашина», ТОВ «Торговий дім «Лугашина», ТОВ «Автошина» у іноземних компаній, а також приховування фактів проведених фінансових операцій.

В свою чергу ОСОБА_4 , усвідомлюючи факт здійснення відкритої збройної агресії РФ проти України, а також те, що товариства ТОВ «Лугашина» (основний державний реєстраційний номер юридичної особи - 050), ТОВ «Торговий дім «Лугашина» (основний державний реєстраційний номер юридичної особи - 654), ТОВ «Автошина» (основний державний реєстраційний номер юридичної особи - 245), провадять господарську діяльність на тимчасово окупованій території Луганської області у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора, а також те, що вказані дії є незаконними, оскільки вчиняються всупереч чинного законодавства України, надав свою добровільну згоду на сприяння вчиненню кримінального правопорушення іншими співучасниками, шляхом усунення перешкод під час здійснення міжнародних переказів грошових коштів за оплату товарів, замовлених підприємствами ТОВ «Лугашина», ТОВ «Торговий дім «Лугашина», ТОВ «Автошина» з метою уникнення запроваджених санкцій щодо заборони постачання будь-якої продукції на тимчасово окуповану територію України та здійснення міжнародних переказів, а також на сприяння приховуванню кримінального правопорушення шляхом приховування фактів проведених фінансових операцій з іноземними компаніями.

При цьому ОСОБА_4 розумів, що провадження господарської діяльності ТОВ «Лугашина», ТОВ «Торговий дім «Лугашина», ТОВ «Автошина» можливе лише у взаємодії з державою-агресором та її представниками, а також незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора, а також те, що вказані дії є незаконними, оскільки вчиняються всупереч чинного законодавства України.

Крім цього ОСОБА_4 був обізнаний про те, що наслідком здійснення вказаної господарської діяльності може бути постачання підприємствами ТОВ «Лугашина», ТОВ «Торговий дім «Лугашина», ТОВ «Автошина» автомобільної продукції незаконним органам влади, створеним на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційній адміністрації держави-агресора, яка серед іншого, може використовуватись державою-агресором як конструктивний елемент автомобільної техніки, що застосовується в оборонно-промисловому комплексі рф при веденні агресивної війни проти України.

В подальшому, реалізуючи злочинний умисел, спрямований на пособництво ТОВ «Лугашина», ТОВ «Торговий дім «Лугашина», ТОВ «Автошина» у провадженні господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою групою осіб з Особою 1, Особою 2 та Особою 3, у період часу не раніше серпня 2020 року по липень 2023 року (точний час в ході досудового розслідування не встановлено), знаходячись на території м. Києва, з метою приховання слідів злочину із залученням компаній резидентів та нерезидентів, в тому числі «офшорів», забезпечував безперешкодне здійснення фінансових операцій щодо оплати грошових коштів за придбання ТОВ «Лугашина», ТОВ «Торговий дім «Лугашина», ТОВ «Автошина» товарів у іноземних компаній.

Так, 16 жовтня 2020 року об 09 годині 57 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , за допомогою невстановленого електронного пристрою у програмному додатку для обміну повідомленнями «Telegram», від невстановленої під час досудового розслідування особи, яка використовує номер мобільного телефону НОМЕР_1 , отримав повідомлення з вкладенням інвойсу № від 27.08.2020 року на оплату товару на суму 32 696, 02 євро за товар, відправником якого є іноземна компанія «HANKOOK TIRE & TECHNOLOGY CO.LTD», а отримувачем зазначено ТОВ «Лугашина», адреса: Україна, м. Луганськ, 91011, вул. Оборонна.

В свою чергу ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 діючи на виконання раніше досягнутих з Особою 1, Особою 2 та Особою 3, домовленостей, спрямованих на реалізацію спільного між співучасниками умислу, з метою уникнення запроваджених санкцій щодо заборони постачання будь-якої продукції на тимчасово окуповану територію України та здійснення міжнародних переказів на тимчасово окупованій території Луганської області, в період часу з 09 годині 57 хвилин 16.10.2020 по 19.10.2020, за невстановлених під час досудового розслідування обставин та в невстановлений досудовим розслідуванням спосіб, здійснив міжнародний грошовий переказ по оплаті вказаного інвойсу та в підтвердження здійснення фінансової операції по оплаті товару надіслав невстановленій особі, яка використовує номер мобільного телефону НОМЕР_1 квитанцію іноземної банківської установи «Bank Polski» від 19.10.2020 про здійснення оплати за надісланим інвойсом.

Крім цього, 14 квітня 2021 року об 11 годині 22 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , за допомогою невстановленого електронного пристрою у програмному додатку для обміну повідомленнями «Telegram», від невстановленої під час досудового розслідування особи, яка використовує номер мобільного телефону НОМЕР_1 , отримав повідомлення з вкладенням інвойсу № 65339 від 13.04.2021 року на оплату товару на суму 220 231, 06 доларів США за товар, відправником якого є іноземна компанія «Petlas Lastic San. Ve Tic. A.S.», а отримувачем зазначено ТОВ «Лугашина», адреса: Україна, м. Луганськ, вул. Оборонна.

В свою чергу ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , діючи на виконання раніше досягнутих з Особою 1, Особою 2 та Особою 3, домовленостей, спрямованих на реалізацію спільного між співучасниками умислу, з метою уникнення запроваджених санкцій щодо заборони постачання будь-якої продукції на тимчасово окуповану територію України та здійснення міжнародних переказів на тимчасово окупованій території Луганської області, 14 квітня 2021 року в період часу з 11 години 22 хвилини до 17 години 16 хвилин, за невстановлених під час досудового розслідування обставин та в невстановлений досудовим розслідуванням спосіб, здійснив міжнародний грошовий переказ по оплаті вказаного інвойсу та в підтвердження здійснення фінансової операції по оплаті товару надіслав невстановленій особі, яка використовує номер мобільного телефону НОМЕР_1 квитанцію банку «USbank» від 14.04.2021 про здійснення оплати за надісланим інвойсом.

Крім цього, 15 липня 2022 року об 13 годині 57 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , за допомогою невстановленого електронного пристрою у програмному додатку для обміну повідомленнями «Telegram», від невстановленої під час досудового розслідування особи, яка використовувала аккаунт під нік-неймом - « ІНФОРМАЦІЯ_2 », отримав повідомлення з вкладенням інвойсу № 6 від 12.07.2022 року на оплату товару на суму 412476,69 доларів США за товар, відправником якого є іноземна компанія «Triangle Tyre CO., LTD», а отримувачем зазначено ООО «Лугашина», адреса: Україна, м. Луганськ, та № 2 від 13.07.2022 року на оплату товару на суму 140789.60 доларів США за товар, відправником якого є іноземна компанія «Triangle Tyre CO., LTD», а отримувачем зазначено ООО «Лугашина», адреса: Україна, м. Луганськ.

В свою чергу ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Борщагівська, 173/187, кв. 253, діючи на виконання раніше досягнутих з Особою 1, Особою 2 та Особою 3, домовленостей, спрямованих на реалізацію спільного між співучасниками умислу, з метою уникнення запроваджених санкцій щодо заборони постачання будь-якої продукції на тимчасово окуповану територію України та здійснення міжнародних переказів на тимчасово окупованій території Луганської області, за невстановлених під час досудового розслідування обставин та в невстановлений досудовим розслідуванням спосіб, здійснив міжнародний грошовий переказ по оплаті вказаних інвойсів.

Своїми діями ОСОБА_4 усунув перешкоди під час здійснення міжнародних переказів грошових коштів за оплату товарів, замовлених у іноземних компаній підприємствами ТОВ «Лугашина», ТОВ «Торговий дім «Лугашина», ТОВ «Автошина», які провадять господарську діяльність на тимчасово окупованій території Луганської області, чим сприяв Особі 1, Особою 2 та Особою 3, у провадженні господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора, а також сприяв приховуванню кримінального правопорушення.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у пособництві у провадженні господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 111-1 КК України.

3. Відомості про укладену угоду, її реквізити, зміст та визначена міра покарання:

1. Угода про визнання винуватості укладена 12.03.2024 р. між прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Київської обласної прокуратури ОСОБА_6 , якому на підставі ст. 37 Кримінального процесуального кодексу України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000189 від 08.03.2024, з одного боку, та підозрюваним у цьому провадженні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в присутності захисника адвоката ОСОБА_5 .

2. Підозрюваний під час досудового розслідування у повному обсязі беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення за обставин, викладених у повідомленні про підозру та обвинувальному акті. Інші учасники кримінального провадження також не оспорюють викладені фактичні обставини кримінальних правопорушень, сторони не мають сумнівів щодо добровільності та істинності їхніх позицій.

Сторони визнають правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 111-1 КК України, а саме: пособництво у провадженні господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 111-1 КК України.

3. Підозрюваний ОСОБА_4 під час досудового розслідування та під час судового розгляду зобов`язується:

а) беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень у межах висунутого обвинувачення відповідно до підозри та обвинувального акту;

б) сприяти розслідуванню обставин вчинення вказаного кримінального правопорушення, виявленні та припиненні інших відомих йому подібних кримінальних правопорушень;

в) викрити злочинні дії, вчинені ним та іншими співучасниками злочинів.

Так, у відповідності до ст. 66 КК України, обставинами, що пом`якшують покарання громадянина України ОСОБА_4 є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Крім цього, ОСОБА_4 раніше не судимий, на обліках у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, має стійкі соціальні зв`язки.

Поведінка підозрюваного під час та після вчинення злочинних дій свідчить про те, що останній став на шлях виправлення без застосування відносно нього заходів кримінально-процесуального примусу, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 під час досудового розслідування активно сприяв розкриттю вчинених кримінальних правопорушень, беззастережно визнає свою вину у вчиненні кримінального правопорушення в межах оголошеної підозри.

Крім цього підозрюваний ОСОБА_4 погодився співпрацювати з органом досудового розслідування у викритті кримінальних правопорушень, вчинених іншими особами, співучасниками вказаного злочину, що підтверджується проведеними слідчими діями за участю підозрюваного та отриманою від нього інформацією.

Вчиненим кримінальним правопорушенням матеріальна шкода не завдана.

Суспільно небезпечні наслідки від дій підозрюваного для інших осіб не настали.

4.Сторони погоджуються на призначення покарання підозрюваному ОСОБА_4 :

Враховуючи викладене, а також зважаючи на поведінку підозрюваного під час та після вчинення злочинних дій, яка свідчить про те, що підозрюваний став на шлях виправлення без застосування відносно нього заходів кримінально-процесуального примусу, беззастережне визнання ним своєї вини у вчиненні кримінальних правопорушень в межах підозри під час досудового розслідування, з урахуванням позитивної характеристики, сторони дійшли висновку про можливість призначення основного покарання, у виді штрафу в розмірі шести тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавлення права обіймати посади в органах державної влади та місцевого самоврядування на строк 10 років з конфіскацією майна.

- за ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 111-1 КК України у вигляді штрафу в розмірі шести тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 102 000 (сто дві тисячі гривень), з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади та місцевого самоврядування на строк 10 років з конфіскацією майна.

5. Підозрюваний ОСОБА_4 розуміє, що відповідно до ст. 473 КПК України наслідком укладання та затвердження означеної угоди для сторін є:

а) для прокурора і підозрюваного - обмеження права на оскарження вироку.

Підстави оскарження обвинувального вироку, яким затверджена ця угода в апеляційному порядку, що визначені в ст. 394 КПК України, та в касаційному порядку, що визначені в п. 1 ч. 3 ст. 424 КПК України, підозрюваному роз`яснено і є зрозумілими.

б) для підозрюваного - відмова від здійснення прав, передбачених абзацом 1 і 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України.

Передбачені у цій нормі права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину інкримінованого мені кримінального правопорушення, на допит у судовому засіданні свідків обвинувачення, заявлення клопотань, виклик свідків і надання суду своїх доказів підозрюваному роз`яснено і є зрозумілими.

6. Підозрюваний ОСОБА_4 розуміє, що виконання зобов`язання іншою стороною в рамках цієї угоди цілком залежить від дотримання нею Закону і будь-якого положення складеної угоди.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальним порядку, що підозрюваному роз`яснено.

7. Підозрюваний ОСОБА_4 розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 3891 КК України.

4. Позиції учасників судового провадження щодо поданої угоди.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала угоду про визнання винуватості та просила її затвердити. Прокурор зазначила, що угода відповідає вимогам чинного законодавства, укладена добровільно, норми кримінального процесуального закону дозволяють укласти угоду про визнання винуватості у даному провадженні. Існують достатні фактичні підстави для визнання ОСОБА_4 винуватим у вчиненні інкримінованого йому злочину, що підтверджується сукупністю зібраних у ході досудового розслідування доказів. Умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін кримінального провадження та/або інших осіб. Прокурор зазначила, що обвинувачений ОСОБА_4 під час досудового розслідування викрив інших учасників кримінального правопорушення, чим допоміг встановити цих учасників та пред`явити останнім обвинувачення, яке разом із обвинувальними актами було скеровано до суду.

Обвинувачений ОСОБА_4 просив затвердити укладену угоду про визнання винуватості, запевнивши суд, що укладення угоди є добровільним, що він цілком розуміє та усвідомлює:

1) що має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, що він має право мовчати і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення, допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь;

2) наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК;

3) характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватою;

4) вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 показав, що обставини, викладені в обвинувальному акті та в угоді про визнання винуватості, відповідають дійсним обставинам вчиненого ним кримінального правопорушення.

Свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, у скоєному розкаявся та сприяв органу досудового розслідування під час досудового розслідування даного кримінального правопорушення, повідомляючи невідомі обставини, та всіляко сприяв у встановленні істини по справі, надаючи викривальні покази відносно інших осіб, причетних до вчинення кримінального правопорушення.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 просив затвердити укладену угоду, повідомивши, що її умови відповідають вимогам законодавства, а її укладення є добровільним.

5. Мотиви, з яких суд виходив при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам КПК України та закону і ухваленні вироку, та положення закону, якими він керувався.

Відповідно до ч. 7 ст.474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо:

1)умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди;

2)умови угоди не відповідають інтересам суспільства;

3)умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;

4)існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним;

5)очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань;

6)відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

Враховуючи зазначені вимоги закону, суд повинен ретельно перевірити, з`ясувати та дійти переконання про відсутність факторів, які б унеможливлювали (перешкоджали) затвердженню угоди про визнання винуватості.

5.1. Щодо відповідності змісту угоди про визнання винуватості вимогам ст. 472 КПК України.

Згідно зі ст. 472 КПК України в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), умови часткового звільнення підозрюваного, обвинуваченого від цивільної відповідальності у вигляді відшкодування державі збитків внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, умови застосування спеціальної конфіскації, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.

В угоді зазначається дата її укладення та вона скріплюється підписами сторін.

Перевіривши матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку, що угода про визнання винуватості, укладена між прокурором та обвинуваченим, відповідає наведеним вище вимогам закону і містить усі необхідні відомості та реквізити.

5.2. Щодо відповідності умов угоди вимогам КПК України та/або закону, а також правильності правової кваліфікації діяння та можливості укладення стосовно інкримінованого кримінального правопорушення угоди про визнання винуватості.

Приписами п. 3 ч. 4 ст. 469 КПК України визначено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні в тому числі щодо: особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадів надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

У даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 111-1 КК України

Потерпілі у кримінальному провадженні відсутні.

Як підтвердила прокурор у судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 під час досудового розслідування надав викривальні покази стосовно злочинних дій інших учасників групи, та повідомлена ним інформація підтверджена доказами, внаслідок чого було пред`явлено обвинувачення ще трьом особам, відносно яких обвинувальні акти скеровані до суду.

За встановлених органом досудового розслідування та викладених в обвинувальному акті обставин кримінального правопорушення, дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 111-1 КК України, як пособництво у провадженні господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

З огляду на наведене, суд не вбачає передбачених ч. 4 ст. 469 КПК перешкод для затвердження укладеної угоди про визнання винуватості.

5.3. Щодо відповідності угоди інтересам суспільства.

Наявність суспільного інтересу в угоді, збалансованого між державними і особистими інтересами, полягає в досягненні, перш за все, завдань кримінального судочинства, які полягають в захисті особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охороні прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також у забезпечені швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК).

Загалом своєчасне розкриття кримінальних правопорушень, призначення справедливого покарання винній особі, відшкодування матеріальних збитків в узгодженому розмірі є свідченням наявності суспільного інтересу.

Суд констатує, що в даному випадку присутній інтерес для суспільства в затвердженні угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, який полягає у своєчасному розкритті злочину, а також у тому, що внаслідок викривальних показів, наданих підозрюваним ОСОБА_4 під час досудового розслідування, викрито інших учасників групи, яким пред`явлено обвинувачення, яке разом із обвинувальними актами скеровано до суду.

Затвердження угоди у даному провадженні забезпечить справедливе та в розумні строки вирішення кримінальної справи, досягнення цілей та завдань кримінального провадження при мінімальних затратах державних ресурсів, а також зменшить навантаження на органи прокуратури та судові органи, зокрема суди апеляційної та касаційної інстанцій.

Окрім того, суд погоджується з тим, що ухвалення обвинувального вироку стосовно ОСОБА_4 має превентивне щодо запобігання вчинення ними нових злочинів.

Отже, суд вважає, що укладена угода відповідає та узгоджується з інтересами суспільства.

5.4. Умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Судом встановлено, що при укладенні даної угоди брав участь захисник, як цього вимагають приписи п. 9 ч. 2 ст. 52 КПК України, і що її умови не є невиправдано обтяжливими для будь?якої із сторін.

Фактично це було підтверджено кожною стороною безпосередньо у судовому засіданні.

5.5. Укладення угоди є добровільним актом її учасників.

У судовому засіданні обвинувачений, його захисник підтвердили добровільність укладення угоди, спільну узгодженість усіх викладених у ній умов та відсутність процесуального примусу зі сторони обвинувачення. Захист стверджував, що насильства, примусу чи погроз до обвинуваченого ніхто не застосовував, будь-яких обіцянок чи пропозицій, окрім тих, що узгоджені сторонами в угоді, їм ніхто не надавав.

Прокурор також підтвердив добровільність укладення угоди.

Заслухавши думки сторін, показання обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та умови угоди, суд дійшов висновку про відсутність підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним, як і сумнівів у добровільності такого процесуального волевиявлення сторін.

5.6. Щодо можливості виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань.

Угодою про визнання винуватості узгоджено покарання, обвинувачений зобов`язується беззастережно визнати свою винуватість в обсязі пред`явленого йому обвинувачення/підозри, додаткових обов`язків не передбачено.

Тому відсутні підстави для відмови у затвердженні угоди, передбачені п. 5 ч. 7 ст. 474 КПК.

5.7. Щодо наявності фактичних підстав для визнання винуватості.

Перевіривши матеріали кримінального провадження, суд встановив наявність обґрунтованих підстав вважати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину за обставин, викладених в обвинувальному акті.

6. Висновок суду щодо можливості затвердження угоди про визнання винуватості.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши зміст угоди про визнання винуватості, заслухавши думки прокурора, обвинуваченого та його захисника, судом встановлено, що укладена у даному кримінальному проваджені угода про визнання винуватості відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства та закону України про кримінальну відповідальність, а також інтересам суспільства.

Судом не встановлено підстав для відмови в її затвердженні, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження зазначеної угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 .

7. Узгоджене сторонами покарання.

Згідно з ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує узгоджену сторонами міру покарання.

Зазначена норма кореспондує з ч. 5 ст. 65 КК України, відповідно до якої у випадку затвердження вироком угоди про примирення або про визнання вини суд призначає покарання, узгоджене сторонами.

Зі змісту угоди про визнання винуватості слідує, що сторони узгодили призначення ОСОБА_4 за ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 111-1 КК України у вигляді штрафу в розмірі шести тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 102 000 (сто дві тисячі гривень), з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади та місцевого самоврядування на строк 10 років з конфіскацією майна.

На переконання суду, домовленості сторін угоди щодо узгодженого покарання не виходять за межі загальних засад призначення покарання, встановлених законом України про кримінальну відповідальність, а погоджений захід примусу має конкретний вираз.

Зі змісту угоди вбачається, що при узгодженні вказаного покарання сторонами враховано і дотримано:

1) положення п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 65 КК України, а саме, сторони узгодили покарання у межах, встановлених санкцією статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, та при визначенні меж покарання виходили із положень розділу X Загальної частини КК України, а саме - приписів ч. 2 ст. 53 КК України;

2) положення п. 3 ч. 1 ст. 65 КК України, а саме, сторони врахували характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують покарання, до яких віднесено щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення;

3) відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Суд погоджується, що узгоджене сторонами покарання за своїм видом та розміром відповідає характеру, тяжкості вчиненого діяння та особі винного.

При призначенні покарання враховано особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, не перебуває на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога.

8. Долю речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Накладені на стадії досудового розслідування арешти підлягають скасуванню відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу. При цьому: гроші, цінності та інше майно, які підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, конфіскуються.

Згідно із ч. 1 ст. 96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого частиною першою статті 150, статтею 154, частинами другою і третьою статті 159-1, частиною першою статті 190, статтею 192, частиною першою статей 204, 209-1, 210, частинами першою і другою статей 212, 212-1, частиною першою статей 222, 229, 239-1, 239-2, частиною другою статті 244, частиною першою статей 248, 249, частинами першою і другою статті 300, частиною першою статей 301, 302, 310, 311, 313, 318, 319, 362, статтею 363, частиною першою статей 363-1, 364-1, 365-2 цього Кодексу.

У відповідності до абз. 3, 4 ч. 1 ст. 96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності чи інше майно: були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави; були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Так, відповідно до постанови старшого слідчого слідчого управління ГУ СБ України у м. Києві та Київській області від 18.01.2024 мобільний телефон марки «Samsung» (с/н НОМЕР_2 ), мобільний телефон марки «iPhone 11» (с/н НОМЕР_3 ), ноутбук марки «Dell» с/н HT8WM2 із зарядним пристроєм визнані речовими доказами, як знаряддя вчинення кримінального правопорушення, які зберегли на собі ознаки його вчинення, належні ОСОБА_4 , та відповідно до квитанції № 52/140-145 від 07.03.2024 передані до камери схову речових доказів СУ ГУ СБ України у м. Києві та Київській області, порядковий номер 145, номер книги обліку речових доказів, вилучених стороною обвинувачення: № 52/140, підлягають спеціальній конфіскації.

Згідно із розпискою від 31.01.2024 ОСОБА_4 під розписку отримав від слідчого у кримінальному провадженні на відповідальне зберігання речові докази: мобільний телефон марки «iPhone 12» імеі: НОМЕР_4 з сім карткою мобільного оператору - «Водафон» з номером телефону НОМЕР_5 , документи - копії довіреностей від імені ОСОБА_4 на ім`я ОСОБА_9 від 30.09.2017- днр та документи на ім`я ОСОБА_10 , ОСОБА_11 на 6-ти арк., які згідно із поясненнями прокурора, наданими в судовому засіданні, не містили в собі ознак речових доказів відповідно до ст. 98 КПК України, слід залишити у володінні ОСОБА_4 .

Відповідно до ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 13.02.2024 р. по справі № 760/1455/24, накладено арешт на майно, яке виявлено та вилучено під час проведення обшуку 18 січня 2024 року за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: - мобільний телефон марки «Samsung»; - мобільний телефон марки «iPhone 12; - мобільний телефон марки «iPhone 11»; - ноутбук марки «Dell», S/N HT8WM2; - документи - копії довіреностей від імені ОСОБА_4 на ім`я ОСОБА_9 від 30 вересня 2017 року - ДНР та документи на ім`я ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , на 6 арк. У задоволенні клопотання слідчого в частині накладення арешту на грошові кошти у сумі 37 700 доларів США було відмовлено, встановлено, що кошти не належать матері ОСОБА_4 ОСОБА_9 .

9. Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

10. Запобіжний захід судом не обирається.

На підставі викладеного та керуючись ст. 370, 374, 475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 12.03.2024 р. під час досудового розслідування між прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Київської обласної прокуратури ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в присутності захисника адвоката ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000189 від 08.03.2024, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 111-1 КК України.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 111-1 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі шести тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 102 000 (сто дві тисячі) гривень, з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади та місцевого самоврядування на строк 10 років з конфіскацією усього належного майна.

Засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу.

Скасувати арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 13.02.2024 по справі № 760/1455/24, провадження № 1-кс/760/1269/24, із мобільного телефону марки «Samsung»; - мобільного телефону марки «iPhone 12; - мобільного телефону марки «iPhone 11»; - ноутбуку марки «Dell», S/N HT8WM2; - документів - копій довіреностей від імені ОСОБА_4 на ім`я ОСОБА_9 від 30 вересня 2017 року - днр та документів на ім`я ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , на 6 арк.

На підставі ст. ст.96-1, 96-2 КК України застосувати спеціальну конфіскацію до наступного майна:

-мобільний телефон марки «Samsung» (с/н НОМЕР_2 ),

-мобільний телефон марки «iPhone 11» (с/н НОМЕР_3 ),

-ноутбук марки «Dell» с/н HT8WM2 із зарядним пристроєм.

Мобільний телефон марки «iPhone 12» імеі: НОМЕР_4 з сім карткою мобільного оператору - «Водафон» з номером телефону НОМЕР_5 , документи - копії довіреностей від імені ОСОБА_4 на ім`я ОСОБА_9 від 30.09.2017- днр та документи на ім`я ОСОБА_10 , ОСОБА_11 на 6-ти арк., передані на відповідальне зберігання ОСОБА_4 , залишити у володінні останнього.

Копію вироку у день проголошення вручити присутнім у судовому засіданні обвинуваченому та прокурору, а також не пізніше наступного дня надсилати іншим учасника судового провадження, які не були присутні у судовому засіданні.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК, та з урахуванням обмежень, визначених ч. 2 ст. 473 КПК.

Апеляційна скарга на вироку подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Солом`янський районний суд міста Києва.

Після проголошення вироку учасники судового провадження мають право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Роз`яснити учасникам провадження, що згідно із статтею 476 КПК у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.

Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення цих кримінальних правопорушень.

Суддя ОСОБА_1