ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/538/25 Справа № 205/8169/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7

засудженого

в режимі відеоконференції ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 31 жовтня 2024 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення засудженого

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше судимого,

від подальшого відбування покарання на підставі ст. 81 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст оскарженого рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

Ухвалою Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 31 жовтня 2024 року відмовлено в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_7 , в інтересах засудженого ОСОБА_8 , про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання на підставі ст. 81 КК України.

Відмовляючи у задоволенні клопотання суд першої інстанції врахував, що засуджений вже був неодноразово засуджений до позбавлення волі, знову вчинив кримінальне правопорушення та був засуджений, крім того суд першої інстанції вказав, що до засудженого вже застосовувалось звільнення від відбування покарання з випробуванням і умовно-дострокове звільнення. Суд першої інстанції зазначив, що матеріали особової справи не відображають процес виправлення засудженого протягом всього періоду відбування ним покарання, зміст матеріалів не свідчить, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська. Тому, суд першої інстанції зробив висновок, що засуджений не довів свого виправлення сумлінною поведінкою та ставленням до праці.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просила скасувати ухвалу Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 31 жовтня 2024 року та ухвалити нову, якою задовольнити клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_8 .

Обгрунтовуючи свої вимоги зазначає, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необгрунтованим.

Захисник ОСОБА_7 подала доповнення до апеляційної скарги, в яких просила скасувати ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 31 жовтня 2024 року та ухвалити нову ухвалу, в якої задовольнити клопотання про умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_8 від відбуття покарання.

Вказала, що суд першої інстанції не прийняв до уваги характеристику ОСОБА_8 , який за весь час відбування покарання своєю поведінкою продовжує доводити, що він став на шлях виправлення, зробив для себе належні висновки.

Позиції учасників судового провадження.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_7 та засуджений ОСОБА_8 підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, а ухвалу суду скасувати.

Прокурор під час апеляційного розгляду в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню на таких підставах.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

З вищенаведених положень закону про кримінальну відповідальність вбачається, що головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково є не формальний сплив певної частини строку покарання, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці, а також досягнення цілей покарання.

Як вбачаться із роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

З матеріалів провадження слідує, що ОСОБА_8 засуджений вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська за ч.1 ст. 309, ч.1 ст. 71 КК України до 4 років 1 місяця обмеження волі.

Початок строку відбування покарання засудженим 06 липня 2021 року.

Кінець строку відбування покарання засудженим 06 серпня 2025 року.

Згідно наявної в матеріалах провадження характеристики на ОСОБА_8 останній відбуває покарання в місцях позбавлення волі з 06 липня 2021 року.

Під час відбування покарання в ДУ «ШВЦ (№75)» мав 3(три) стягнення, заохочень не мав. Під час відбування покарання в державній установі «Дружелюбівський виправний центр (№1)», стягнень та заохочень не мав. Під час відбування покарання з 05 квітня 2022 року в державній установі «Городоцький виправний центр (№131)» стягнень не мав. За сумлінне ставлення до праці мав 3 (три) заохочення. 3 26 квітня 2024 року відбуває покарання в державній установі «Дніпровська виправна колонія (№89)» дільниця обмеження волі, приймає активну участь по благоустрою дільниці обмеження волі та прилеглої території, за час відбування покарання характеризується посередньо, режим відбування покарання не порушує. Стягнень та заохочень не має. На заходи виховного характеру реагує своєчасно.

Окрім того, засуджений бере участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу за темою: «Подолання алкогольної та наркотичної залежності» та «Правова просвіта», бере участь у роботі самодіяльної організації «санітарно-побутові секції відділень СПС», виявляє соціально корисну активність, а також підтримує зв?язки з рідними шляхом листування та побачень.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що засуджений прагне до виправлення своєї поведінки, виявляє соціально корисну активність, має 3 заохочення, мав 3 стягнення, проте на даний час вони погашені у встановленому законом порядку, а тому, на переконання апеляційного суду, зазначеним обставинам у сукупності суд першої інстанції належної оцінки не дав, внаслідок чого дійшов необґрунтованого висновку про відсутність підстав для умовно-дострокового звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання.

За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку, що засуджений ОСОБА_8 під час відбування покарання довів своє виправлення, тому до нього може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання згідно ст. 81 КК України.

З огляду на викладене, доводи захисника про наявність підстав для умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_8 апеляційний суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з постановленням нової ухвали.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 539 КПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 31 жовтня 2024 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_8 від подальшого відбування покарання на підставі ст. 81 КК України, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання захисника ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_8 від відбування покарання задовольнити та звільнити засудженого ОСОБА_8 умовно-достроково від подальшого відбування покарання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

_________________ _________________ _________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4