1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/283/25 1-кс/335/167/2025
08 січня 2025 року м. Запоріжжя
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, -
08.01.2025 року слідчий СВ ВП № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , за погодженням з начальником Мелітопольського відділу Запорізької спеціалізованої прокуратуру сфері оборони ОСОБА_4 , звернувся до суду з клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи свої вимоги наступним.
Д осудовим розслідуванням встановлено, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 09.01.2024 за №9 ОСОБА_5 , призначено на посаду командира відділення слюсарно-механічного взводу спеціальних робіт ремонтної роти батальйону логістики та він вважається таким, що посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою.
Відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, в подальшому воєнний стан продовжено та діє до цього часу.
Згідно з вимогами ст. 1 Закону України « Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Відповідно до ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.
Будучи військовослужбовцем військової служби, сержант ОСОБА_5 , згідно з вимогами ст. ст. 9, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобовязаний свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обовязок, бути дисциплінованим та виявляти повагу до командирів (начальників), беззастережно, неухильно точно та у встановлений строк виконувати їх накази, знати та виконувати свої обов`язки, додержуватися вимог військових статутів, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.
В свою чергу, сержант ОСОБА_5 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, маючи можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх порушення, вчинивши військовий злочин за наступних обставин.
12.02.2024 сержант ОСОБА_5 , в умовах воєнного стану, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи в умовах воєнного стану, самовільно залишив місце несення служби, а саме розташування ремонтної роти батальйону логістики військової частини НОМЕР_1 яка на той час, знаходилась поблизу АДРЕСА_1 .
Таким чином, в період часу з 12 лютого 2024 року по 31 жовтня 2024 року командир відділення слюсарно-механічного взводу спеціальних робіт ремонтної роти батальйону логістики військової частини НОМЕР_1 сержант ОСОБА_5 , обов`язки військової служби не виконував, до місця несення військової служби безпідставно не прибував, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів для з`явлення до місця несення військової служби та не вєиваючи жодних заходів для з`явлення до місця несення військової служби й був відсутній у місці служби до 31 жовтня 2024 року, а саме до моменту його доставлення уповноваженими працівниками Військовї служби правопорядку до Територіального управління ДБР у м. Мелітополі.
Таким чином, сержант ОСОБА_5 , за викладених вище обставин, обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України самовільне залишення військової 31.10.2024 ОСОБА_5 за погодженням з процесуальним керівником було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбачених ч.4 ст.407 КК України.
До теперішнього часу ОСОБА_5 , не з`являється до СВ ВП№1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, його місцезнаходження не встановлено, таким чином підозрюваний переховується від органу досудового розслідування та суду.
Разом з тим, в ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 , умисно переховується від слідства та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинений ним тяжкий злочин.
Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 407 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: матеріалами службового розслідування, проведеного військовою частиною за фактом самовільного залишення місця служби ОСОБА_5 ; протоколами допиту свідків - військовослужбовців військової частини, які пояснили обставини самовільного залишення військовослужбовцем ОСОБА_5 місця несення військової служби; іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.
Під час досудового розслідування встановлено, що кримінальне правопорушення, у вчинення якого підозрюється ОСОБА_5 , згідно ст.12 КК України, віднесено до категорії тяжких злочинів, у зв`язку із чим останній переховується від органів досудового розслідування, тим самим перешкоджає кримінальному провадженню.
Крім того, до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя винесено клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжний захід у виді тримання під вартою, однак вручити його підозрюваному не виявилось можливим, оскільки місце знаходження останнього органу досудового розслідування не відоме, телефонний зв`язок з останнім відсутній, на дзвінки він не відповідає.
Враховуючи викладене, орган досудового розслідування дійшов висновку, що усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і наступного покарання, ОСОБА_5 , з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення ухиляється від явки до органів досудового розслідування та суду без поважних причин, що дає підстави вважати, що ОСОБА_5 , умисно переховується від органів досудового розслідування та суду, чим перешкоджає встановленню істини у кримінальному провадженні.
Приймаючи до уваги викладене, слідчий просить надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Прокурор підтримав подане клопотання, надавши відповідну заяву.
Вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, розгляд клопотання слідчого проведено без фіксації судового процесу.
Вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Статтями 188-189 КПК України передбачено, що прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Це клопотання може бути подане одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою. Слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що: підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду; одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.
31.10.2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.
В подальшому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до слідчого не з`являвся, на зв`язок не виходив, причину не явки не повідомляв, у зв`язку з чим встановити теперішнє місцезнаходження підозрюваного не є можливим.
В ході досудового розслідування слідчим СВ було надано доручення оперативному підрозділу в порядку ст. 40 КПК України для встановлення місцезнаходження ОСОБА_6 .
Підозрюваному ОСОБА_5 неодноразово було здійснено телефонні дзвінки на мобільний телефон, однак останній постійно знаходився у вимкнутому положенні. На сьогоднішній день ОСОБА_5 на зв`язок не виходить, про своє місцезнаходження не повідомляє.
В ході виконання доручення слідчого, встановити місцезнаходження ОСОБА_7 , про що свідчить рапорт о/у СП ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 .Також було направлено повістки про виклик ОСОБА_7 за адресою реєстрації останнього.
25.12.2024 року підозрюваного ОСОБА_5 оголошено у розшук.
На теперішній час ОСОБА_5 переховується від органів досудового розслідування.
Відповідно до статті 29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Згідно зі статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, як законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення.
Відповідно до частини 1 статті 183 КК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Згідно з пунктом 4 частини 2 статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути заснований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`яти років.
Статтею 188 КПК України передбачено, що прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Це клопотання може бути подане: 1) одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою; 2) після подання клопотання про застосування запобіжного заходу і до прибуття підозрюваного, обвинуваченого до суду на підставі судового виклику; 3) після неприбуття підозрюваного, обвинуваченого за судовим викликом для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і відсутності у слідчого судді, суду на початок судового засідання відомостей про поважні причини, що перешкоджають його своєчасному прибуттю.
Відповідно до частини 4 статті 189 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що: 1) підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду; 2) одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.
Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого необхідно задовольнити, надавши дозвіл на затримання ОСОБА_5 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
На переконання слідчого судді, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, так як є обґрунтовані підстави вважати, що він переховується від органу досудового розслідування і в інший спосіб забезпечити його явку для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу неможливо, а тому, клопотання є доведеним та підлягає задоволенню.
Строк дії даної ухвали слід встановити до 08.07.2025 року, що буде достатньо для здійснення заходів по встановленню місця знаходження підозрюваного та його доставки до суду.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 189, 190 КПК України, слідчий суддя
Надати дозвіл на затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідно до ч.1 ст. 191 КПК України, затриманий ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повинен бути доставлений до суду, який постановив ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу не пізніше 36 (тридцяти шести) годин з моменту затримання.
Службова особа, яка на підставі ухвали слідчого судді про дозвіл на затримання - затримала ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зобов`язана негайно вручити затриманому копію зазначеної ухвали, а також негайно повідомити про це прокурора, зазначеного в ухвалі.
Ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту: приводу підозрюваного до суду; закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній; відкликання ухвали прокурором.

Встановити строк дії даної ухвали слідчого судді до 08.07.2025 року включно.

Організацію виконання ухвали суду доручити слідчому СВ ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 .

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на начальника Мелітопольського відділу Запорізької спеціалізованої прокуратуру сфері оборони ОСОБА_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає і заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1