Справа № 541/4497/24
Провадження № 1-кс/541/1124/2024
Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
У Х В А Л А

06 грудня 2024 рокум. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миргород клопотання прокурора Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно по кримінальному провадженню №0000315 від 05.12.2024,

в с т а н о в и в:

Прокурор Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, а саме, просив накласти арешт, шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування власником і користувачем на посвідчення водія серії НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Прокурор до початку судового засідання подав заяву про розгляд клопотання за його відсутністю, клопотання підтримав та просив задовольнити.

Власник майна ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

За таких обставин, суд розглядає клопотання без участі сторін, відповідно до вимог ч. 4 ст. 107 КПК України.

Дослідивши матеріали клопотання суд приходить до наступних висновків.

Встановлено, що в провадженні СД Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000315 від 05.12.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 05.12.2024 о 12:40 год. до Миргородського РВП надійшло повідомлення з ТСЦ №5344 яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , про те, що до них звернулась ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для заміни посвідчення водія, яке має ознаки підробки.

Реагуючи на вищезазначене повідомлення, 05.12.2024 під час проведення огляду речей в приміщенні Миргородського ТСЦ №5344 у ОСОБА_4 вилучено посвідчення водія серії НОМЕР_1 .

Постановою дізнавача СД Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 05.12.2024 вилучене посвідчення водія серії НОМЕР_1 визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів даного кримінального провадження.

Відповідно до листа територіального сервісного центру №5344 №31/32/5344-13101-2024 від 05.12.2024 встановлено, що посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 08.09.2021, категорії «B» видане ТСЦ 1249 РСЦ ГСЦ МВС в Дніпропетровській та Запорізькій областях, на громадянку ОСОБА_6 , а також те, що ОСОБА_7 проходила навчання в ТОВ «АВТОШТУРМ», з 07.05.2020 по 02.07.2020, на категорію ОСОБА_8 , але іспити для отримання водійського посвідчення не здавала.

Під час проведення досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вилучене в ході огляду майно, а саме посвідчення водія серії НОМЕР_1 .

Відповідно до вимог ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно положень ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Відповідно до п. 2 ч. 2, п. 4 ч. 5 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для накладення арешту на вищевказане майно, оскільки прокурором доведено, що є ознаки вчинення кримінального правопорушення та зазначений об`єкт нерухомого майна відповідає критеріям, викладеним у ст. 98 КПК України та був визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні, з метою збереження речового доказу, вважаю за необхідне клопотання задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 167, 170, 171 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні №0000315 задовольнити.

Накласти арешт, шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування власником і користувачем, на посвідчення водія серії НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканка АДРЕСА_1 .

Копію цієї ухвали для виконання вручити прокурору, який звернувся з даним клопотанням.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала може бути скасована в порядку ст. 174 КПК за клопотанням власника або володільця майна, що не був присутнім під час розгляду.

Слідчий суддяОСОБА_1