Центральний районний суд м. Миколаєва
н/п 1-кс/490/4851/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2024 року слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого відділу розслідування злочинів, учинених в умовах збройного конфлікту СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000291 від 11.03.2024 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина рф, який перебував на посаді командира НОМЕР_1 батальйону НОМЕР_2 окремої мотострілкової козачої бригади, у званні підполковник, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

11.03.2024 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань зареєстроване кримінальне провадження №0000291 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України.

05.11.2024 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України.

Згідно вказаного повідомлення, у складі збройних формувань рф, станом на 24.02.2022, проходив військову службу на посаді командира НОМЕР_1 батальйону НОМЕР_2 окремої мотострілецької козачої бригади Сухопутних військ зс рф, громадянин рф, ОСОБА_6 (використовуючи з метою конспірації позивний « ОСОБА_7 »), який усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, протиправно, з єдиною метою отримання інформації на користь окупаційних військ, за попередньою змовою із невстановленими на цей час військовослужбовцями збройних формувань рф, порушив вимоги ч. ч. 1, 2, 4 ст. 27, ст. ст. 31, 32, ч. 1 ст. 33, ч. ч. 1 - 3 ст. 78, ст. ст. 79, 147 Четвертої Женевської Конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12 серпня 1949 року та ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 11 та пункту «b» ч. 2 ст. 75 Додаткового протоколу І до Женевських конвенцій від 12 серпня 1949 року, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів 1977 року, за наступних обставин.

Так, в ході активних бойових дій, збройні формування рф рухались у напрямку міста Миколаєва та забезпечували подолання супротиву військ України на території Миколаївської області.

За результатами військових дій, в період з 19 березня 2022 року до 11 листопада 2022 року військовослужбовці зс рф здійснювали незаконну окупацію села Євгенівка Снігурівської міської територіальної громади Баштанського району Миколаївської області.

Військовослужбовці зс рф, починаючи з 19 березня 2022 року до 11 листопада 2022 року, повністю контролювали територію села Євгенівка Снігурівської міської територіальної громади Баштанського району Миколаївської області, де розміщували військову техніку, безперешкодно пересувалися вулицями, користувалися майном місцевих жителів, діючи з єдиною метою отримання інформації на користь окупаційних військ, спілкувались з ними, залякували їх та погрожували фізичною розправою, контролювали їх переміщення в межах населеного пункту, проводили рейди по домоволодіннях, де на той час проживали місцеві жителі, серед яких мешканка села громадянка України ОСОБА_8 .

Так, 30.05.2022, в першій половині дня, більш точного часу досудовим розслідуванням встановити не представилось можливим, ОСОБА_6 , будучи озброєним вогнепальною зброєю, за попередньою змовою з невстановленим військовослужбовцем зс рф, діючи з єдиною метою отримання інформації на користь окупаційних військ, прибув за місцем мешкання цивільної особи ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_2 , яка перебувала у цивільному одязі без спеціальних засобів та вогнепальної зброї, яка військовослужбовцем Збройних Сил України та інших військових формувань України не була, участі в активних бойових діях не приймала, а отже перебувала під захистом «Женевської конвенції про захист цивільного населення під час війни» та інших законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, про що ОСОБА_6 та іншому невстановленому військовослужбовцю зс рф було достеменно відомо.

Безперешкодно пройшовши на територію двору домоволодіння за вищевказаною адресою, ОСОБА_6 разом з невстановленим військовослужбовцем зс рф біля входу до будинку зустріли потерпілу ОСОБА_8 , яка почувши шум з вулиці вийшла їм на зустріч. Висловлюючи погрози застосування фізичного насильства на адресу потерпілої, які остання сприймала, як реальні, ОСОБА_6 змусив надати йому мобільний телефон ОСОБА_8 для огляду, що остання і зробила, підкорюючись вимозі ОСОБА_6 та побоюючись за своє життя та здоров`я.

Після детального огляду мобільного телефону потерпілої та запитань щодо її приналежності до Збройних Сил України, корегування мінометних обстрілів ЗСУ, служби у лавах ЗСУ її сина, ОСОБА_6 здійснюючи на потерпілу психологічний тиск та залякування, розпорядився сісти до автомобілю марки УАЗ, який знаходився біля домоволодіння потерпілої за вищевказаною адресою та перед цим звелів потерпілій власноручно надіти на голову пакет чорного кольору.

На прохання потерпілої не надягати пакет, через незадовільний стан її здоров`я, ОСОБА_6 висловив погрози, що якщо вона відмовиться виконувати його вимоги, він зафіксує руки потерпілої пластиковими стяжками та все одно вдягне їй пакет на голову.

Потерпіла ОСОБА_8 підкорилася вимогам ОСОБА_6 та виконала їх, після чого обидва військовослужбовці зс рф сіли до автомобіля марки УАЗ та разом з потерпілою рушили у напрямку Херсонської області.

Через деякий час, автомобіль зупинився біля домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 .

ОСОБА_6 , діючи умисно, з єдиною метою отримання інформації на користь окупаційних військ, на виконання попередніх домовленостей з невстановленими військовослужбовцями зс рф, маючи на меті залякати потерпілу, яка перебувала з пакетом на голові, почав водити останню між двох стовпів ліній електропередач, намагаючись заплутати її та висловлював погрози, що вони рухаються по замінованому полю, тим самим завдавши потерпілій психологічних страждань, здійснюючи відносно потерпілої нелюдське поводження (жорстоке поводження з цивільним населенням), тобто порушив вимоги ч. ч. 1, 2 ст. 27, ст. ст. 31, 32, ч. 1 ст. 33 Четвертої Женевської конвенції, ч. 1 ст. 11 та пункту «b» ч. 2 ст. 75 ДП 1.

У подальшому, ОСОБА_6 , продовжуючи діяти з єдиною метою отримання інформації на користь окупаційних військ, підвів потерпілу до автомобілю, який знаходився біля домоволодіння за вищевказаною адресою, та передав її одному із невстановлених військовослужбовців зс рф для поміщення потерпілої до «бліндажу», який був обладнаний на території двору вказаного домоволодіння, в якому остання знаходилася до вечора того ж дня, а саме 30.05.2022? тим самим нелегально ув`язнивши потерпілу (інше порушення законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України), тобто порушили вимоги ч. 4 ст. 27, ч. ч. 1 - 3 ст. 78, ст. ст. 79, 147 Четвертої Женевської Конвенції.

У подальшому, невстановлений військовослужбовець зс рф вивів потерпілу ОСОБА_8 з «бліндажу» до території двору домоволодіння, в якому знаходились окрім ОСОБА_6 і інші невстановлені військовослужбовці зс рф, де вказані особи, діючи умисно, з єдиною метою отримання інформації на користь окупаційних військ, почали висловлюватися на адресу потерпілої нецензурною лайкою, облили ноги та землю під ногами потерпілої речовиною по запаху схожою на дизельне паливо і погрожували підпалити її, а ОСОБА_6 продовжуючи здійснювати психологічний тиск на потерпілу, запропонував зняти на відео, як горить «мати укропа», тим самим, діючи за попередньою змовою групою осіб із іншими невстановленими на цей час досудовим розслідуванням військовослужбовцями зс рф завдали психологічних страждань потерпілій ОСОБА_8 , здійснюючи відносно неї нелюдське поводження (жорстоке поводження з цивільним населенням), тобто порушили вимоги ч. ч. 1, 2 ст. 27, ст. ст. 31, 32, ч. 1 ст. 33 Четвертої Женевської конвенції, ч. 1 ст. 11 та пункту «b» ч. 2 ст. 75 ДП 1.

Того ж дня, діючи умисно, з єдиною метою отримання інформації на користь окупаційних військ, у вечірній час, невстановлені військовослужбовці зс рф помістили потерпілу до автомобілю марки КАМАЗ та перевезли до приміщення ВП № 2 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області, розташованого за адресою: Миколаївська область, Баштанський район, м. Снігурівка, вул. Суворова, буд. 13, де продовжили нелегально її утримувати до 04.06.2022.

Слідчий звернувся до слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва з погодженим із прокурором відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 клопотанням про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000291 від 11.03.2024 року стосовно оголошеного у розшук підозрюваного ОСОБА_6 .

На виклики слідчого, які у листопаді 2024 року опубліковані у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження газеті Кабінету Міністрів України «Урядовий кур`єр» та офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора про виклик підозрюваного ОСОБА_6 до слідчого СУ ГУНП в Миколаївській області на 08.11.2024, 11.11.2024, 13.11.2024 для вручення письмового повідомлення про підозру у кримінальному провадженні № 0000291 від 11.03.2024 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України, підозрюваний ОСОБА_6 будучи відповідно до ст. 297-5 КПК України належним чином ознайомленим із повістками, не прибув та про причини свого не прибуття не повідомив та таким чином свідомо ухилився від участі у проведенні слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні.

15.11.2024 слідчим винесено постанову про оголошення підозрюваного ОСОБА_6 у розшук, проведення якого доручено працівникам ВП № 2 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив задовольнити.

Захисник заперечував проти задоволення клопотання.

Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали клопотання та додані до нього матеріали, вважаю необхідним клопотання задовольнити, виходячи з наступного.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України,яке відносяться до категорії особливо тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до дванадцяти років. Підозра є обґрунтованою, підтверджується наступними зібраними матеріалами кримінального провадження:

- Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_8 ;

- Протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 ;

- Відповіддю на доручення з УСР в Миколаївській ДСР Національної поліції України;

- Протоколом огляду місця події;

- Запитом та відповіддю з ВКА ГУНП в Миколаївській області;

- Протоколом слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_8 ;

- Протоколом додаткового допиту потерпілої ОСОБА_8 ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками з потерпілою ОСОБА_8 ;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ;

- Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_9 ;

- Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_9 ;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ;

- Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_10 ;

- Протоколом огляду мобільного телефону;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ;

- Відповіддю на доручення з УСР в Миколаївській ДСР Національної поліції України;

- Запитом та відповіддю з ВКА ГУНП в Миколаївській області;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ;

- Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_12 ;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ;

- Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_14 ;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_15 ;

- Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_15 ;

- Протоколом додаткового допиту потерпілої ОСОБА_8 ;

- Протоколом допиту свідків: ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_30 ;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_34 ;

- Відповіддю на доручення з ОУТЗ ГУНП в Миколаївській області про проведення аналізу документів, які знаходяться на електронному носії диску DVD-R, які були вилучені в оператора телекомунікації (мобільного зв`язку) ПрАТ «ВФ Україна»;

- Протоколом додаткового допиту потерпілої ОСОБА_8 .

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 15.11.2024 року у зв`язку з невстановленим місцезнаходженням підозрюваного ОСОБА_6 його оголошено в розшук.

08.11.2024, 11.11.2024, 13.11.2024 року ОСОБА_6 викликався шляхом розміщення повідомлення про виклик на сайті видання «Урядовий кур`єр» та офісу Генерального прокурора України, але за викликами останній не з`явився.

Зібрані у кримінальному провадженні докази беззаперечно вказують на те, що підозрюваний ОСОБА_6 належним чином повідомлений про проведення стосовно нього досудового розслідування, набуття ним статусу підозрюваного у цьому кримінальному провадженні відповідно до повідомлення про підозру від 05.11.2024 про необхідність його явки до слідчого для проведення процесуальних дій, а також на те, що підозрюваний ОСОБА_6 переховується від органів слідства з метою ухилення від кримінальної відповідальності на тимчасово окупованій території України.

Таким чином, існують достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 ухиляється від явки на виклик слідчого, прокурора (не прибув на виклик без поважної причини більше ніж два рази), перебуває на тимчасово окупованій території України.

Відповідно до ч. 5 ст. 139, п. 20-1 розділу ХІ КПК України ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваними, та оголошення їх у міждержавний та/або міжнародний розшук, або які понад шість місяців переховуються від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або стосовно яких наявні фактичні дані, що вони перебувають за межами України, на тимчасово окупованій території України або в районі проведення антитерористичної операції, є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 1 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Згідно з ст. 297-1 КПК України, спеціальне досудове розслідування (in absentia) здійснюється згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченим цим Кодексом, з урахуванням положень глави «Особливості спеціального досудового розслідування кримінальних правопорушень».

Ч. 2 ст. 297-1, п. 20-1 розділу ХІ КПК України, передбачають, що спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого зокрема статтею 258 - 3 КК України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та оголошений у міждержавний та/або міжнародний розшук, або який понад шість місяців переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або стосовно якого наявні фактичні дані, що він перебуває за межами України, на тимчасово окупованій території України або в районі проведення антитерористичної операції. Здійснення спеціального досудового розслідування щодо інших злочинів не допускається, крім випадків, коли злочини вчинені особами, які переховуються від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності або оголошені у міждержавний та/або міжнародний розшук, та вони розслідуються в одному кримінальному провадженні із злочинами, зазначеними у ч. 2 ст. 297 - 1 КПК України, а виділення матеріалів щодо них може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду.

Вимогами ст. 5 «Здійснення спеціального досудового розслідування та спеціального судового провадження стосовно осіб, які перебувають в районі проведення антитерористичної операції» Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції» № 1632-VІІ від 12.08.2014р., передбачено, що ухилення від явки на виклик до слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш ніж два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який перебуває в районі проведення антитерористичної операції, та оголошення його в розшук є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження, передбаченому КПК України, з особливостями, встановленими цим Законом.

Вимога про оголошення у міждержавний або міжнародний розшук не поширюється на випадки, якщо вирішується питання про застосування стосовно цих осіб спеціального кримінального провадження.

З урахуванням викладеного, беручи до уваги обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 28, ч.1 ст. 438 КК України, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, на виклики слідчого не з`являється, оголошений у розшук та перебуває на тимчасово окупованій території України, вважаю необхідним клопотання задовольнити.

Керуючись ст.ст. 297-1, 297-2, 297-4, п. 20-1 розділу ХІ "Перехідні положення", 309 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити.

Надати дозвіл на здійснення у кримінальному провадженні №0000291 від 11.03.2024 року спеціального досудового розслідування стосовно оголошеного у розшук ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України.

Зобов`язати прокурора у кримінальному провадженні внести відомості про здійснення спеціального досудового розслідування до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено 27 грудня 2024 року о 11 год. 00 хв.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_35