Справа № 302/407/25
Провадження № 1-кп/302/78/25
У Х В А Л А

про продовження запобіжного заходу

у виді тримання під вартою

(повний текст)

20 березня 2025 року селище Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Міжгірського районного суду Закарпатської області матеріали кримінального провадження № 0000232, відомості про яке були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 грудня 2025 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 162, ч.3 ст.15, ч. 4 ст. 185, ч.4 ст. 185 та ч. 1 ст. 263 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Міжгірського районного суду Закарпатської області знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 162, ч.3 ст.15, ч. 4 ст. 185, ч.4 ст. 185 та ч. 1 ст. 263 Кримінального кодексу України.

19.03.2025 року до суду надійшло письмове клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , строком на 60 днів, мотивуючи подане клопотання тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочинів які є умисними тяжкими кваліфікованими та скоєні з корисливих мотивів, максимальна санкція яких передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років, стійких соціальних зв`язків обвинувачений ОСОБА_4 немає у зв`язку з тим, що більше часу перебував в місцях позбавлення волі, через що і немає репутації серед населення та односельчан за місцем проживання; обвинувачений ОСОБА_4 раніше судимий за скоєння аналогічних злочинів, може продовжувати їх скоювати, що прямо вказує на те, що останній, вироком Міжгірського райсуду Закарпатської області від 24.09.2024 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 та ч. 1 ст. 263 КК України, засуджений до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, який не набрав законної сили на шлях виправлення не став, а продовжив скоювати тяжкі злочини, тому вважає наявним ризик, передбачений п.1, 2, 3, 4 та 5 ч.1 ст. 177 КПК України, та подальше тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою прокурор вважає виправданим та необхідним для забезпечення виконання завдань кримінального провадження.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав у повному обсязі клопотання та просить задовольнити подане до суду клопотання про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою за наведеними у ньому підставами. Зазначає, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, якими обґрунтовувалося застосування раніше до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, на теперішній час не зникли та не зменшились. Вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризику, передбаченому ч.1 ст.177 КПК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 не заперечував проти задоволення поданого прокурором клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Захисник адвокат ОСОБА_5 підтримав позицію свого підзахисного обвинуваченого ОСОБА_4 , проти клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не заперечує.

Потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 просять задовольнити клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, вивчивши письмове клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, яким обґрунтовується доцільність продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, заслухавши позицію прокурора, думку обвинуваченого, захисника адвоката ОСОБА_5 , оглянувши матеріали кримінального провадження № 302/407/25, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до положень ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовуються з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а відповідно до правової позиції ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою: для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Пунктом 1 статті 5 Європейської конвенції з прав людини передбачено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Пунктом 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року визначено, що продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Ухвалою слідчого судді Міжгірського районного суду Закарпатської області від 24.01.2025 ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення застави, строком на 60 днів, який спливає в найближчий час 23.03.2025, у зв`язку з чим прокурор звернувся до суду з відповідним клопотанням про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді триманні під вартою.

Відповідно до положень ст. 131, 132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

У відповідності до положень ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

Частина 2 ст.177 КПК України констатує, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Перевіряючи обґрунтованість клопотання про продовження запобіжного заходу суд враховує, що органом досудового розслідування завершено досудове розслідування кримінальних правопорушень, тобто останній дійшов висновку про зібрання достатніх доказів для висунення обвинувачення й доведення в суді вини ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень. Не встановлюючи вини ОСОБА_4 на стадії підготовчого провадження, суд, розв`язуючи подане прокурором клопотання, при цьому не може залишити поза увагою обвинувального акту, тобто офіційного висунення стороною обвинувачення твердження про вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень, а також відомостей клопотання про обрання запобіжного заходу. Суд враховує , що злочини, передбачені ч. 4 ст. 185 та ч. 1 ст. 263 КК України, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 є умисними тяжкими кваліфікованими злочинами з корисливих мотивів, максимальна санкція яких передбачає позбавлення волі на строк до восьми років. Суд враховує відсутність стійких соціальних зв`язків у ОСОБА_4 , а також те, що ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий за вчинення аналогічних злочинів, зокрема й останній раз вироком Міжгірського районного суду Закарпатської області від 24.09.2024 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 і ч. 1 ст. 263 КК України й засуджений до покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років, який не набрав законної сили.

На підставі встановлених обставин і враховуючи позицію обвинуваченого, який не заперечив проти задоволення клопотання, суд уважає, що в матеріалах клопотання містяться достатні дані, які свідчать про наявність ризиків, передбачених п. 1 і 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які на час розгляду цього клопотання не не зменшились. Обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень перебуває на розгляді суду, що виправдовує застосування запобіжного заходу під час судового провадження.

При вирішенні клопотання суд, окрім викладеного враховує тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованих правопорушень, вік і стан здоров`я обвинуваченого, відсутність у обвинуваченого постійного місця роботи й навчання, репутацію обвинуваченого, наявність судимостей та обвинувачення в учиненні декількох кримінальних правопорушень, а також ризики продовження й повторення протиправної поведінки

На підставі установлених обставин у сукупності суд уважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім як тримання під вартою не зможе запобігти встановленим ризикам, а тому суд доходить висновку про обґрунтованість клопотання прокурора та наявність достатніх підстав, відповідно до ст. 183 та ч. 3 ст. 199 КПК України, для продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів.

На даний час не встановлені будь-які обставини, які б виключали можливість тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою, досудове розслідування закінчено й обвинувальний акт переданий до суду, відтак суд вважає, що для запобігання існуючих ризиків застосування до ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу не буде ефективним і не сприятиме своєчасному розгляду кримінального провадження.

Відтак виходячи з положень ст. 177, 178, 183, 194, 199 і ч. 3 ст. 315 КПК України, ст. 5 і 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та, враховуючи матеріали кримінального провадження, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_4 під час судового розгляду даного кримінального провадження суд доходить висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів, тобто до 18 травня 2025 року, включно.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, ст. 177, 178, 331, 372, 395 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, задовольнити.

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк шістдесят днів, тобто до 18 травня 2025 року, включно,

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Міжгірський районний суд Закарпатської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 21 березня 2025 року.

Головуючий суддя ОСОБА_1