ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/270/25 Справа № 708/256/24 Категорія: ч. 2 ст. 286 КК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2025 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю секретарки ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

розглянувши клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 , -

В С Т А Н О В И В:

Вироком Чигиринського райсуду Черкаської обл. від 15.11.2024 р. ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки.

Цивільний позов ОСОБА_9 до обвинуваченого ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задоволений, стягнуто з ОСОБА_8 на користь потерпілої ОСОБА_9 завдану матеріальну шкоду в сумі 37 660,00 грн. та моральну шкоду в сумі 400 000,00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз у сумі 51 639,27 грн.

До набрання вироком законної сили обрано стосовно ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою, взятий під варту в залі суду негайно.

Початок строку відбування покарання вирішено рахувати з дня набрання вироком законної сили. Зараховано у строк відбування покарання утримання ОСОБА_8 під вартою з моменту його фактичного взяття під варту і до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Вказаний вирок захисник ОСОБА_7 оскаржив в апеляційному порядку.

Разом з тим, 17.02.2025 р. за Вх. № 1886/25-Вх (т. 3, а. пр. 223-225) захисник ОСОБА_7 подав клопотання про звільнення ОСОБА_8 з під варти негайно в залі суду та визнання незаконним тримання ОСОБА_8 під вартою в Черкаському слідчому ізоляторі.

Своє клопотання захисник мотивував тим, що обвинувачений ОСОБА_8 був затриманий 15.11.2024 р. на підставі оскаржуваного вироку і вже понад 2 місяці тримається під вартою, рішення не набрало законної сили.

Відповідно до ч. 4 ст. 176 КПК України, запобіжні заходи застосовуються під час судового провадження судом лише за клопотанням прокурора, проте в судовому засіданні прокурор не заявляв клопотання про зміну запобіжного заходу.

Також, апелянт вказує, що рішення про зміну запобіжного заходу обвинуваченому з домашнього арешту на тримання під вартою не містить посилання на обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та про недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання таким ризикам.

Заслухавши захисника ОСОБА_7 , який підтримав своє клопотання та просив його задовольнити, змінити обвинуваченому запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, обвинуваченого ОСОБА_8 , який також підтримав вказане клопотання та просив його задовольнити, просив звільнити його з-під варти на час розгляду справи апеляційним судом, прокурора ОСОБА_6 , який заперечував проти задоволення вказаного клопотання, апеляційний суд вважає, що клопотання захисника ОСОБА_7 до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що предметом апеляційного перегляду є вирок Чигиринського райсуду Черкаської обл. від 15.11.2024 р., відповідно до якого ОСОБА_8 визнано винним за ч. 2 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки.

До набрання вироком законної сили обрано запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 - тримання під вартою, взятий під варту негайно. Строк відбуття покарання обраховано з дня набрання вироком законної сили, тобто до моменту ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, як це передбачено ч. 2 ст. 532 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 176 КПК України, запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування та до початку підготовчого судового засідання - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Отже, доводи захисника ОСОБА_7 про те, що запобіжні заходи застосовуються під час судового провадження судом лише за клопотанням прокурора, а в судовому засіданні прокурор не заявляв клопотання про зміну запобіжного заходу до задоволення не підлягають, оскільки ці вимоги Закону стосуються лише під час досудового розслідування та до початку підготовчого судового засідання.

Проте, рішення про обрання запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_8 у виді тримання під вартою прийняте на підставі вироку Чигиринського райсуду Черкаської обл. від 15.11.2024 р., тобто після закінченню розгляду справи по суті обвинувачення.

Таким чином це рішення, про тримання під вартою, постановлене уже в порядку виконання вироку суду, який хоча ще і не набрав законної сили, проте розгляд справи по суті обвинувачення судом першої інстанції завершений.

Відповідно до вимог КПК України, затримання у очікуванні розгляду апеляції вважається попереднім триманням під вартою, і засуджена особа не починає відбувати своє покарання, поки вирок не набере чинності.

Проте, обвинувачений вважається затриманим «після засудження компетентним судом» у значенні ст. 5 § 1 (a) Конвенції про права людини після того, як рішення було винесено в першій інстанції, навіть якщо воно ще не виконується і підлягає оскарженню (Ruslan Yakovenko v. Ukraine, no. 5425/11, § 46, ECHR 2015). Термін «після засудження» не можна тлумачити, так, ніби він стосується лише остаточного засудження. Не можна ігнорувати того, що винуватість особи, яка тримається під вартою під час апеляційного або наглядового провадження, вже встановлена в ході судового розгляду, проведеного відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про права людини (Wemhoff v. Germany, 27 June 1968, § 9, Series A no. 7).

Суд апеляційної інстанції у цьому випадку діє у якості влади, що призначила покарання і забезпечує його виконання, а не вирішує спір між сторонами. Немає потреби аналізувати питання, необхідні для тримання під вартою до вироку: розумна підозра стає неактуальною, оскільки є вже висновок про винуватість, ризики не мають значення, оскільки відбувається де факто відбування покарання, обґрунтованість вироку не потребує періодичного перегляду. Тримання під вартою на підставі вироку здійснюється для забезпечення його виконання.

Вирок діє протягом строку покарання, якщо він не скасований. Обґрунтованість вироку не стосується законності тримання під вартою. Навіть у разі його скасування тримання під вартою на його підставі буде вважатися законним.

Посилання захисника на судову практику ЄСПЛ, зокрема на справу «Панкратьєв проти України» від 11.12.2014 р., відповідно до якої заявник перебував під вартою лише на тій підставі, що обвинувальний висновок у його справі було передано до суду, жодного судового рішення, яке б надавало такому триманню під вартою законної сили, не було, не є релевантними, оскільки стосується справи на стадії закінчення досудового розслідування та призначення підготовчого судового засідання, а розгляд справи щодо ОСОБА_8 уже закінчений по суті обвинувачення з прийняттям рішення про доведеність вини обвинуваченого та призначенням покарання у виді позбавлення волі на певний строк.

Враховуючи викладене, апеляційний суд не вбачає обґрунтованих підстав для задоволення заявленого клопотання про звільнення ОСОБА_8 з під варти негайно в залі суду та визнання незаконним тримання ОСОБА_8 під вартою в Черкаському слідчому ізоляторі, яке обрано йому вироком суду першої інстанції до набрання вироком законної сили.

Керуючись п. 2) ч. 4 ст. 374, ст. ст. 401 та 419 КПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт відмовити.

Копію ухвали направити начальнику ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» для вручення обвинуваченому ОСОБА_8 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді