Справа № 308/2146/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого cлідчого в ОВС Шостого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_3 , погоджене заступником начальника відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000106 від 05.02.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло клопотання старшого cлідчого в ОВС Шостого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_3 , погоджене заступником начальника відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_4 , в якому просить накласти арешт на вилучений за результатами проведеного 04.02.2025 огляду місця дорожньо-транспортної пригоди на автодорозі М-06 сполученням «Київ Чоп» на 824 км. + 750 м., неподалік м. Чоп Ужгородського району Закарпатської області автомобіль «VW E-Golf» р.н. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_5 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Заборонити розпоряджання, проведення обліково-реєстраційних операцій та відновлювальних (ремонтних) робіт з автомобілем «VW E-Golf» р.н. НОМЕР_1 .

Клопотання обґрунтовано наступним.

Слідчими Шостого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000106 від 05.02.2025, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 04.02.2025 приблизно о 19.00 год. на автодорозі М-06 сполученням «Київ Чоп» на 824 км. + 750 м., неподалік м. Чоп Ужгородського району Закарпатської області відбулась ДТП (наїзд на пішохода) за участю автомобіля «VW E-Golf» р.н. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_6 (заступник начальника відділу митного оформлення 5 митного поста «Ужгород вантажний» Закарпатської митниці) та пішохода ОСОБА_7 . В результаті ДТП пішохід отримав травми та після доставки до медичної установи помер під час надання первинної медичної допомоги. Автомобіль зазнав технічних пошкоджень.

04.02.2025 старшим слідчим в ОВС Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) ТУ ДБР у м. Львові проведено огляд місця дорожньо-транспортної пригоди на автодорозі М-06 сполученням «Київ Чоп» на 824 км. + 750 м., неподалік м. Чоп Ужгородського району Закарпатської області.

В ході проведення огляду 04.02.2025 слідчим вилучено автомобіль «VW E-Golf» р.н. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_5 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

05.02.2025 постановою старшого слідчого в ОВС Шостого слідчого відділу ТУ ДБР у м. Львові вищевказаний автомобіль визнано речовими доказом.

Відтак, слідчий стверджує, що на даний час органом досудового розслідування за наслідками проведення слідчих (розшукових) дій встановлено, що вказані речі та документи мають значення речового доказу для кримінального провадження, зберегли на собі його сліди, та є необхідними для проведення у подальшому ряду судових експертиз з метою встановлення всіх обставин вчинення злочину, які мають суттєве значення для повного, всебічного здійснення досудового розслідування.

У судове засідання слідчий не з`явився, при цьому подав до суду заяву про розгляд клопотання про арешт майна без його участі, подане клопотання просить задовольнити в повному обсязі.

Власник майна ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, однак його захисником адвокатом ОСОБА_8 подано заяву про розгляд клопотання без їх участі.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося.

Дослідивши подане клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Як випливає з матеріалів клопотання Шостим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, здійснюється досудове розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.2866 КК України, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.02.2025 за № 0000106.

У межах розслідування даного провадження в органу досудового розслідування виникла необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна з метою збереження речових доказів, якими є речі вилучені в ході проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 04.02.2205 року на автодорозі М-06 сполученням «Київ Чоп» на 824 км. + 750 м., неподалік м. Чоп Ужгородського району Закарпатської області, а саме: автомобіль «VW E-Golf» р.н. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_5 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Постановою старшого cлідчого в ОВС Шостого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_3 від 05.02.2025, автомобіль «VW E-Golf» р.н. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_5 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , визнаний речовими доказом у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000106.

Відповідно до ч. 5 ст.132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Частиною 2 ст. 167 КПК України регламентовано, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення, є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом, набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

З огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Згідно з ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за вимогами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 р. у справі «Смирнов проти Росії» визначено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Враховуючи вищенаведене, а також ступінь суспільної небезпеки та характер вчиненого протиправного діяння, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна, з метою збереження речових та забезпечення можливості провести в подальшому ряд судових експертиз,слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна. У зв`язку з чим клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 170, 171-173, 175, 309, 395, 532 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого cлідчого в ОВС Шостого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_3 , погоджене заступником начальника відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000106 від 05.02.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України задовольнити.

Накласти арешт на вилучений 04.02.2025 року в ході проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди на автодорозі М-06 сполученням «Київ Чоп» на 824 км. + 750 м., неподалік м. Чоп Ужгородського району Закарпатської області рухоме майно, а саме на автомобіль «VW E-Golf» р.н. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_5 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1