Справа № 352/2726/24
Провадження № 1-кп/352/120/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2025 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000318 від 13.09.2024 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, з середньо освітою, депутатом не обирався, раніше не судимого, військовозобов`язаного

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.185 Кримінального кодексу України (далі КК України), -

ВСТАНОВИВ:

1. Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнане судом доведеним.

1.1. У період з червня по липень 2024 року ОСОБА_4 тимчасово проживав у АДРЕСА_2 , де на території вказаного господарства займався встановленням бруківки разом з іншими різноробочими, зокрема із ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

26.07.2024 у вечірній час доби, ОСОБА_4 , перебуваючи у вказаному будинку разом із ОСОБА_5 , дізнався про наявність у останнього заощаджень у вигляді грошових коштів у сумі 200 (двісті) доларів США, які останній зберігав у своїй сумці, та в цей час у нього виник злочинний умисел на заволодіння майном ОСОБА_5 шляхом обману та зловживання довірою.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, розуміючи, що між ним та ОСОБА_5 були довірливі взаємовідносини, з метою отримання доступу до майна потерпілого та його подальшого заволодіння, попросив у ОСОБА_5 передати йому грошові кошти нібито для зберігання, запевнивши потерпілого, що поверне йому їх наступного дня, хоча насправді наміру повертати грошові кошти власнику ОСОБА_5 не мав.

Не підозрюючи про злочинні наміри ОСОБА_4 , потерпілий ОСОБА_5 передав власні грошові кошти у сумі 200 (двісті) доларів США ОСОБА_4 , який, отримавши доступ до майна потерпілого, обернув їх на свою користь та поїхав з ними до місця свого проживання, тобто у такий спосіб ОСОБА_4 заволодів належними ОСОБА_5 грошовими коштами у сумі 200 (двісті) доларів США, які згідно курсу НБУ, станом на 26.07.2024, у гривневому еквіваленті складали 8239,54 грн., яким надалі розпорядився на власний розсуд.

У результаті умисних протиправних дій ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_5 заподіяно матеріальну шкоду на загальну суму 8239,54 грн.

Своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України, тобто заволодів чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство).

2. Підстави доведеності винуватості поза розумним сумнівом.

2.1. Позиція сторони захисту та сторони обвинувачення.

2.1.1. Обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав. Просив призначити йому покарання у виді громадських робіт.

2.1.2. Потерпілий в судовому засіданні вказав, що спричинену шкоду йому не відшкодовано. Просив суворо обвинуваченого не карати.

2.1.3. Прокурор зазначив, що у судовому засіданні достеменно було встановлено, що інкриміноване протиправне діяння вчинено обвинуваченим, тому просить суд визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням та встановити йому іспитовий строк тривалістю у 2 (два) роки.

2.2. Докази сторони обвинувачення:

2.2.1. Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні в режимі відеоконференції вказав, що він разом із обвинуваченим виконували роботу в с. Павлівка та жили в одній кімнаті. В потерпілого була сумка у якій він зберігав зароблені гроші, цю сумку потерпілий носив завжди з собою, тому що боявся, що їх можуть вкрасти. Обвинувачений запропонував потерпілому передати гроші на зберігання ОСОБА_4 , оскільки він знає надійне місце. Вказав, що на той час думав, що може довіряти обвинуваченому. Пояснив, що невдовзі ОСОБА_4 поїхав в село і після того гроші не повернув. Повідомив, що обвинувачений обіцяв повернути кошти, однак гроші так і не повернув. Пояснив, що добровільно передав гроші ОСОБА_4 , оскільки обвинувачений запевнив його, що надійно їх сховає. Зазначив, що не одразу зрозумів, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення щодо нього, неодноразово телефонував до ОСОБА_4 , який обіцяв повернути гроші через 4-5 днів, до кінця місяця. Просив обвинуваченого суворо не карати.

2.2.2. Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000318 від 13.09.2024 року відповідно до якого до нього були внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України, з таким коротким викладом обставин: у середині серпня ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , перебуваючи у житловому будинку у АДРЕСА_1 здійснив крадіжку грошових коштів у сумі 200 доларів США, які належали ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та таємно розпорядився ними на власний розсуд, чим завдав майнової шкоди на вказану суму (а.с.85).

2.2.3. Протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 13.09.2024 року, в якій потерпілий ОСОБА_5 звернувся з усною заявою до відділу превенції Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області, та виклав обставини про те, що приблизно у середині серпня 2024 року ОСОБА_4 увійшовши в довіру заволодів належними потерпілому грошовими коштами у сумі 200 доларів США та в подальшому кошти не повернув і відмовляється повертати (а.с.86).

2.2.4. Протокол огляду місця події (предмета) від 16.09.2024 року, який розпочато слідчим слідчого відділу відділення поліції №1 (м. Тисмениця) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області о 9:00 год та закінчено о 09:40 год. Згідно даного протоколу огляду встановлено те, що проводився огляд Інтернет сторінки сайту «http://bank.gov.ua/» за допомогою комп`ютерної техніки у браузері «Google Chrome» з метою отримання інформації щодо курсу валют, а саме курсу долара США відносно української гривні. Згідно таблиці, яка додана до протоколу огляду від 16.09.2024 року, офіційний курс гривні щодо іноземних валют на дату 26.07.2024 року становив, зокрема щодо долара одного США - 41,1977 грн (а.с.87-90).

2.2.5. Протокол огляду місця події від 16.10.2024 року, який розпочато слідчим слідчого відділу відділення поліції №1 (м. Тисмениця) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області о 10:00 год та закінчено о 10:35 год, на підставі повідомлення та заяви про крадіжку грошових коштів, в присутності понятих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , за участі власника приміщення ОСОБА_8 , згідно якого було оглянуто господарство по АДРЕСА_2 . (а.с.92-97).

2.2.6. Характеристика ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , з загальною середньою освітою, не працюючого, неодруженого, який за час проживання в с. Перерісль зарекомендував себе з позитивної сторони, працьовитий, спокійний, стриманий, доброзичливий, скромний. Шкідливих звичок немає, участі в антиправних діях не брав. Депутатом Переріслянської сільської ради не обирався (а.с.100).

2.2.7. Згідно довідки КНП «ПОКЦ ПЗ» ІФ ОР від 18.09.2025 року №16595, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в КНП «ПОКЦ ПЗ» ІФ ОР та КНП «ПНЦ ІФОР» не звертався, амбулаторну допомогу не отримує (а.с.103).

2.2.8. Інформація з АІПС «АРМОР» по ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , згідно якої ОСОБА_4 притягувався до адміністративної відповідальності 21.12.2023 року за ч.1 ст. 175-1 КУпАП у виді штрафу в розмірі 51 грн (а.с.104зв).

2.2.9. Відповідь ІНФОРМАЦІЯ_3 на запит слідчого відділу відділення поліції №1 (м. Тисмениця) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області, щодо громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебуває на військовому обліку призовників з 12.02.2021 року (а.с.107).

2.3.Докази надані стороною захисту.

2.3.1. У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що з потерпілим працював і жив в одній кімнаті в с. Павлівка. Потерпілий завжди носив сумку із собою, як пізніше виявилося тому що боявся, щоб хтось не вкрав гроші. Він запропонував потерпілому передати гроші йому на зберігання. Пояснив, що думав зберігати кошти в шафі, однак на запитання суду, з якою метою запропонував зберігати кошти у себе, обвинувачений відповів, щоб носити в гаманці. Зазначив, що гроші планував повернути, однак все витратив, тоді виникла думка кошти не повертати. ОСОБА_4 зазначив, що ОСОБА_5 добровільно передав йому кошти.

2.4. Підстави зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення.

Частина 3 ст. 337 КПК України передбачає, що з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Суд вважає, що пояснення потерпілого ОСОБА_5 в судовому засіданні має важливе значення для визначення правової кваліфікації дій обвинуваченого, оскільки є психологічним ставленням потерпілого до вчиненого правопорушення.

Зокрема, добровільна передача потерпілим майна обвинуваченому є ознакою саме об`єктивної сторони шахрайства, а не крадіжки. При цьому, на відміну від викрадення майна при вчиненні шахрайства потерпілий не відразу приходить до висновку, що стосовно нього було вчинено правопорушення та надає таку правову оцінку певним обставинам, які пов`язані із добровільною передачею ним майна обвинуваченому вже через деякий час після вчинення відповідного правопорушення.

Так, обман (повідомлення потерпілому неправдивих відомостей або приховування певних обставин) чи зловживання довірою (недобросовісне використання довіри потерпілого) при шахрайстві застосовуються винною особою з метою викликати у потерпілого впевненість у вигідності чи обов`язковості передачі їй майна або права на нього. Обов`язковою ознакою шахрайства є добровільна передача потерпілим майна чи права на нього.

При цьому дії обвинуваченого не можуть бути кваліфіковані як таємне викрадення чужого майна, оскільки умисел обвинуваченого не був спрямований на вчинення такого злочину і останній діяв відкрито для потерпілого, розраховуючи на те, що останній добровільно передасть йому грошові кошти, будучи введений в оману щодо його справжніх намірів, сподіваючись витратити кошти на власні потреби.

Тому суд, враховуючи фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення, вважає, що обман був використаний обвинуваченим як спосіб незаконного заволодіння чужим майном та дозволив йому завершити вчинення правопорушення, враховуючи те, що потерпілий добровільно передав майно обвинуваченому і розкрив злочинні дії обвинуваченого, лише через деякий час після скоєння злочину, коли не дочекався повернення грошових коштів.

Про наявність умислу, спрямованого на заволодіння чужим майном, можуть свідчити, зокрема, явна відсутність у особи реальної фінансової можливості виконати зобов`язання.

Так, зловживання довірою полягає у недобросовісному використанні довіри з боку потерпілого: для заволодіння чужим майном чи правом на нього винний використовує особливі довірчі стосунки, які склалися між ним та власником чи володільцем майна. Такі стосунки можуть виникати внаслідок особистого знайомства, родинних або дружніх зв`язків, рекомендацій інших осіб, зовнішньої обстановки, цивільно-правових або трудових відносин, соціального статусу винного чи інших осіб тощо. Щодо обману то останнє полягає у повідомленні потерпілому неправдивих відомостей або приховування певних обставин.

Як шахрайство, вчинене шляхом обману, так і шахрайство, вчинене шляхом зловживання довірою обов`язково мають в собі такий елемент як небажання особи повертати отримане майно (права на майно) або іншим чином відшкодовувати завдану потерпілому майнову шкоду попри усні чи письмові зобов`язання.

Потерпілий зазначив, що довіряв обвинуваченому, а останній запевнив, що буде зберігати кошти у надійному місці та при необхідності віддасть.

Одночасно судом надана оцінка поведінці ОСОБА_4 , яка характеризує наявність в його діях всіх складових об`єктивної та суб`єктивної сторони злочину, передбаченого ст. 190 КК, зокрема тому, що обвинувачений отримав від потерпілого гроші під приводом надійного зберігання в шафі, факт якого в судовому засіданні було спростовано, що свідчить про те, що ще в момент заволодіння коштами він не мав наміру їх повернути.

Крім того, ОСОБА_4 в суді належним чином не пояснив мотивів з яких він не вживав заходів щодо повернення коштів потерпілому.

Дані обставини додатково свідчать про те, що обвинувачений заздалегідь вигадав неправдивий привід, з метою виманити гроші у потерпілого, щоб в подальшому їх витратити на власні потреби, а саме для відпочинку, не маючи при цьому на момент поїздки власних коштів та можливості їх повернути.

З цих підстав, суд, керуючись положеннями частини 3 статті 337 КПК України, шляхом зазначення формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, яке визнане судом доведеним, тобто відповідно до вимог п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України, змінив правову кваліфікацію кримінального правопорушення з ч. 4 ст. 185 КК України на ч.1 ст. 190 КК України, що покращує становище обвинуваченого.

Ураховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та потерпілого, дослідивши надані стороною обвинувачення та захисту докази, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, дійшов висновку, щодо доведеності винуватості ОСОБА_4 поза розумним сумнівом у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України (заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство) ).

3. Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

3.1. Обставиною, яка пом`якшує покарання відповідно до ст. 66 КК України є активне сприяння розкриттю злочину.

3.2. Обставини, які обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, відсутні.

4. Мотиви призначення покарання.

4.1. Суд, призначаючи обвинуваченому покарання, дотримується вимог кримінального закону, зокрема ст.65 КК України, та принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, відповідно до яких слід враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Водночас, згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

У рішенні «Бемер проти Німеччини» від 03 жовтня 2002 року Європейський суд з прав людини зазначає, що кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою.

4.2. Отже, обираючи вид та строк покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує, що вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення є проступком, ОСОБА_4 є особою молодого віку, раніше не судимий, має постійне місце проживання, середню освіту, не одружений, на утриманні має батька, який є особою з інвалідністю І групи, по місцю проживання характеризується позитивно, в КНП «ПОКЦ ПЗ» ІФ ОР та КНП «ПНЦ ІФОР» не звертався, амбулаторну допомогу не отримує, завдану шкоду потерпілому не відшкодував.

Відповідно до досудової доповіді органу пробації ризик вчинення повторного кримінального правопорушення середній, відтак орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства.

Суд вважає відсутніми підстави для застосування ст.ст. 69, 69-1, 75 КК України.

З огляду на зазначене, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, як у загально-соціальному плані, так і в плані його потенційної суспільної небезпеки, поведінку обвинуваченого після вчинення кримінального правопорушення, ставлення обвинуваченого до вчиненого та те, що останній є офіційно непрацевлаштованим, суд дійшов висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 190 КК України, а саме у виді 240 годин громадських робіт.

При цьому, суд переконаний, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, дана міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Крім того, суд звертає додатково увагу на те, що оскільки обвинувачений офіційно не працевлаштований, то буде мати можливість у вільний час виконувати безоплатно суспільно-корисні роботи. Одночасно, такий вид покарання застосується через органи пробації, якими передбачено проходження пробаційних програм, які передбачені для осіб, які засуджені до покарань не пов`язаних з позбавленням волі, що надасть можливість ОСОБА_4 змінити прокримінальне мислення.

5. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

5.1. Запобіжний захід у кримінальному провадженні не обирався.

5.2. Цивільний позов у рамках даного кримінального провадження не заявлено.

5.3. Витрати на залучення експерта у рамках даного кримінального провадження відсутні.

5.4. Речові докази в даному кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись статтями 7, 100, 124, 128, 349, 368-370, 373, 374, 376, 392-395, 615 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у виді 240 (двохсот сорока) годин громадських робіт.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Тисменицький районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору в порядку, визначеному статтями 376, 615 КПК України.

Суддя Тисменицького районного суду

Івано-Франківської області ОСОБА_1