єдиний унікальний номер справи 531/2986/24
номер провадження 1-кс/531/25/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2025 року місто Карлівка

Карлівський районний суд Полтавської області

у складі: головуючого - слідчого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

заявника ОСОБА_4 ,

представника заявника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання адвоката ОСОБА_5 , яке подано в інтересах ОСОБА_6 про скасування арешту майна по кримінальному провадженню № 0000672 від 25.10.2024 року,-

ВСТАНОВИВ:

До Карлівського районного суду Полтавської області надійшло клопотання адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_7 в якому він просить скасувати накладений у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за 0000672 від 25.10.2024 року за ознаками ч. 1 ст. 246 КК України, ухвалою слідчого судді Карлівського районного суду Полтавської області від 31 жовтня 2024 року (справа № 531/2986/24) на тимчасово вилучене 25.10.2024 року під час огляду місця події майно, а саме: напиляної деревини породи «Ясен», «Клен», «Акація» та «Груша» загальним об`ємом близько 5 кубів.

В обґрунтування клопотання вказано, що ухвалою слідчого судді Карлівського районного суду Полтавської області від 31 жовтня 2024 року (справа № 531/2986/24) було накладено арешт на майно, а саме на напиляну деревину породи «Ясен», «Клен», «Акація» та «Груша» загальним об`ємом близько 5 кубів, яке було тимчасово вилучене в рамках огляду місця події 5 ділянок, що межують з лісовим масивом кадастровий номер :00:001:0579 та земельних ділянок сільськогосподарського призначення із кадастровими номерами :00:001:0074; :00:001:0075; :00:001:0076; :00:001:0077; :00:001:0078. Ухвалою слідчого судді Карлівського районного суду Полтавської області від 12 грудня 2024 року клопотання представника заявника адвоката ОСОБА_5 , яке подано в інтересах ОСОБА_6 про скасування арешту майна по кримінальному провадженню № 0000672 від 25.10.2024 року, накладеного ухвалою слідчого судді Карлівського районного суду Полтавської області (справа №531/2986/24, провадження №1-кс/531/837/24) було задоволено частково. Зобов`язано слідчих ВП № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області до 28 грудня 2024 року провести всі слідчі дії з деревиною, на яку накладено арешт ухвалою слідчого судді від 31.10.2024 року, а саме напиляною деревиною породи «Ясен», «Клен», «Акація» та «Груша» загальним об`ємом близько 5 кубів, після чого передати її на відповідальне зберігання ОСОБА_6 , попередивши її про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України про необхідність збереження арештованого майна.

Адвокат посилається на те, що законно спиляна деревина не може бути речовим доказом у кримінальному провадженні щодо незаконної порубки лісу. Так, як слідує зі згаданих вище цивільно-правових договорів та обставин кримінального провадження, результати виконання договірних зобов`язань ФОП ОСОБА_6 в межах договору підряду від 18.10.2024 року, укладеного між ТОВ «Воля Лан Агро» (замовник) та ФОП ОСОБА_6 (підрядник) щодо виконання робіт з видалення самостійної порослі дерев та кущів на усіх земельних ділянках сільськогосподарського призначення, що належать Замовнику на праві оренди (користування) та знаходяться в адміністративних межах Ланнівської сільської ради Полтавського району Полтавської області (п.1.1 Договору від 18.10.2024 року), були оцінені як речові докази щодо незаконної порубки лісу за ч.1 ст.246 КК і долучені до матеріалів кримінального провадження як речовий доказ.

Спиляна підрядниками ФОП ОСОБА_6 деревина не є лісом, а відтак не може бути предметом розслідуваного кримінального проступку за ч.1 ст.246 КК. Відповідно до ч.1 ст.1 Лісового кодексу України ліс тип природних комплексів (екосистема), у якому поєднуються переважно деревна та чагарникова рослинність з відповідними ґрунтами, трав`яною рослинністю, тваринним світом, мікроорганізмами та іншими природними компонентами, що взаємопов`язані у своєму розвитку, впливають один на одного і на навколишнє природне середовище. За ч.4 ст.1 Лісового кодексу України лісова ділянка ділянка лісового фонду України з визначеними межами, виділена відповідно до цього Кодексу для ведення лісового господарства та використання лісових ресурсів без вилучення її у землекористувача або власника землі.

Видалення дерев здійснювалось виключно в межах земельних ділянок сільськогосподарського призначення без виходу на земельні ділянки лісогосподарського або іншого призначення. Підтвердження цього є наступні копії документів, які недвозначно свідчать про господарсько-правових характер дій, сприйнятих органом досудового розслідування як кримінальне правопорушення: договору підряду від 18 жовтня 2024 року між ТОВ «Воля Лан Агро» та ФОП ОСОБА_6 ; акту обміну користування земельними ділянками від 01.01.2024 року; договору підряду від 31.10.2024 року між ТОВ «Ланнівська МТС» та ФОП ОСОБА_6 ; акту від 22.10.2024 року обстеження та встановлення на місцевості та погодження зовнішніх меж земельних ділянок сільськогосподарського призначення, що належать ТОВ «Воля Лан Агро» на праві оренди, користування та знаходяться в адміністративних межах Ланнівської сільської ради. Полтавського району, Полтавської області; акту від 31.10.2024 року обстеження та встановлення на місцевості та погодження зовнішніх меж земельних ділянок сільськогосподарського призначення, що належать ТОВ «Воля Лан Агро», ТОВ «АГРОПРОГРЕС ПЛЮС», ТОВ «Ланнівська МТС» на праві оренди, користування та знаходяться в адміністративних межах Ланнівської сільської ради. Полтавського району, Полтавської області; листів-повідомлень від 18.10.2024 року та від 29.10.2024 року до Ланнівської сільської ради. Отже, виконанню господарсько-правових зобов`язань ФОП ОСОБА_6 передувало встановлення меж земельних ділянок на місцевості, а також повідомлення органу місцевого самоврядування про намір здійснювати роботи по видаленню самостійної порослі на земельних ділянках сільськогосподарського призначення (що, до речі, законодавством не вимагається).

Адвокат зазначає, що згідно висновку судово-трасологічної експертизи від 20.12.2024 року, вдалося встановити відповідність між прикореневою частиною (пнем) та частинами стовбура дерева аж у двох випадках. Щодо усіх інших частин дерев експерт вказав наступне: у зв`язку з відсутністю спільних ліній та поверхонь розділення встановити, чи становили вони єдине ціле, неможливо. Отже, доказова цінність арештованої деревини, як стверджувалося ще у попередньому клопотанні про скасування арешту майна, відсутня, що свідчить про відсутність законних підстав для продовження накладення на них арешту у подальшому. Більше того, ані під час огляду місця події, ані під час подальшого проведення досудового розслідування не було встановлено, де саме було здійснено вихід за межі приватних земельних ділянок, які саме дерева і ким саме було незаконно порубано. За тих матеріалів, що стороною обвинувачення було надано для ознайомлення, не можна встановити цього. Відсутність доказів цього пояснюється дуже просто ФОП ОСОБА_6 здійснювала порубку законно, без виходу за межі земельні ділянки приватної форми власності, що недвозначно свідчить про відсутність ознак складу кримінального правопорушення, яке намагається «розкрити» сторона обвинувачення у цьому кримінальному провадженні.

Заявник та її представник клопотання підтримали та просили його задовольнити.

Прокурор заперечував щодо скасування арешту, оскільки досудове розслідування триває і зазначене майно має суттєве значення для подального проведення досудового розслідування.

Дослідивши клопотання та надані докази, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до частини 1 статті 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно частини 10 статті 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до частини 4 статті 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Згідно частини 1 статті 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до статті 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, які зокрема можуть бути у виді арешту майна.

Відповідно до пункту 1 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05.04.2013 року № 223-558/0/4-13, вирішуючи питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження слідчі судді зобов`язані, зокрема, перевіряти наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, з`ясовувати можливість досягнення мети, на яку посилається автор клопотання, без застосування цих заходів, зважати, що обов`язок довести наявність трьох необхідних складових для застосування заходів забезпечення (частина 3 статті 132 КПК) покладається на слідчого та/або прокурора.

Згідно до частини 1 статті 16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК України.

Враховуючи те, що в матеріалах справи відсутні відомості про проведення слідчих дій з арештованим транспортним засобом, а також з огляду на розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, та наслідків подальшого арешту майна, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню частково.

Керуючись статтями 167, 171, 174, 309 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання представника заявника адвоката ОСОБА_5 , яке подано в інтересах ОСОБА_6 про скасування арешту майна по кримінальному провадженню № 0000672 від 25.10.2024 року, накладеного ухвалою слідчого судді Карлівського районного суду Полтавської області (справа №531/2986/24, провадження №1-кс/531/837/24) задовольнити частково.

Напиляну деревину породи «Ясен», «Клен», «Акація» та «Груша» загальним об`ємом близько 5 м. куб. передати на відповідальне зберігання ОСОБА_6 .

Попередити ОСОБА_6 про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України про необхідність збереження арештованого майна.

В задоволенні іншої частини клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали суду виготовлено 17 січня 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1