В И Р О К

іменем України

Справа № 126/2385/24

Провадження № 1-кп/126/156/2025

"10" квітня 2025 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

із секретарем ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бершадь обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000340 від 19.07.2024 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка народилась в с. Мала Киріївка Бершадського району Вінницької області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , українки, громадянки України, судимої вироком Бершадського районного суду Вінницької області від 17.12.2024 за ч.4 ст. 185 КК України до покарання у виді п`яти років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком два роки з випробуванням,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 357 КК України,

В С Т А Н О В И В:

18.07.2024 близько 10 год. 30 хв. обвинувачена ОСОБА_4 прийшла в гості до свого знайомого ОСОБА_5 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , де вони розпивали алкогольні напої. В подальшому ОСОБА_5 стало погано через надмірну кількість випитого алкоголю та він приліг відпочити. В цей час у ОСОБА_4 виник умисел на викрадення банківської картки АТ "Укрсиббанк" НОМЕР_2 , емітованої на ім`я ОСОБА_5 , оскільки остання достовірно знала де вона знаходиться, так як напередодні бачила куди ОСОБА_5 її поклав. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що картка та наявні на ній кошти є чужою власністю, діючи умисно, маючи умисел, спрямований на викрадення офіційного документа, маючи при цьому корисливу мету, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, маючи на меті подальше використання цієї картки у власних злочинних корисливих цілях, а саме - для заволодіння коштами, при цьому розуміючи, що картка відповідно до ст. 1 Закону України "Про інформацію", пп. 1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст. 1, п. 15.2 ст. 15 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", ч.4 ст. 51 Закону України "Про банки та банківську діяльність", примітки до ст. 358 КК України є офіційним документом, оскільки містить зафіксовану на матеріальному носієві інформацію, яка підтверджує та посвідчує певні факти, які здатні спричинити наслідки правового характеру та видана повноважною особою юридичної особи з дотриманням визначеної законом форми та містить передбачені законом реквізити, таємно викрала належну потерпілому банківську картку АТ "Укрсиббанк" НОМЕР_2 , яка знаходилась під подушкою на ліжку в спальній кімнаті, після чого утримуючи її при собі, покинула територію домоволодіння, позбавивши таким чином ОСОБА_5 можливості використовувати зазначену картку за призначенням, тобто умисно викрала вказаний офіційний документ.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому звинуваченні визнала у повному обсязі і дала показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення, показавши, що 18.07.2024 в с. Берізки-Бершадські вона перебувала в гостях у свого знайомого ОСОБА_5 . Коли ОСОБА_5 стало погано через надмірну кількість випитого алкоголю, він приліг відпочити. В цей час вона вирішила викрасти належну йому банківську картку, оскільки знала де вона знаходиться, так як напередодні бачила куди ОСОБА_5 її поклав. Вона викрала належну потерпілому банківську картку АТ "Укрсиббанк", яка знаходилась під подушкою на ліжку в спальній кімнаті та покинула територію домоволодіння. Просить її суворо не карати.

Враховуючи те, що обвинувачена та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позицій, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд кримінального провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч.3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

За таких обставин суд вважає доведеним, що 18.07.2024 близько 10 год. 30 хв. обвинувачена ОСОБА_4 прийшла в гості до свого знайомого ОСОБА_5 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , де вони розпивали алкогольні напої. В подальшому ОСОБА_5 стало погано через надмірну кількість випитого алкоголю та він приліг відпочити. В цей час у ОСОБА_4 виник умисел на викрадення банківської картки АТ "Укрсиббанк" НОМЕР_2 , емітованої на ім`я ОСОБА_5 , оскільки остання достовірно знала де вона знаходиться, так як напередодні бачила куди ОСОБА_5 її поклав. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що картка та наявні на ній кошти є чужою власністю, діючи умисно, маючи умисел, спрямований на викрадення офіційного документа, маючи при цьому корисливу мету, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, маючи на меті подальше використання цієї картки у власних злочинних корисливих цілях, а саме - для заволодіння коштами, при цьому розуміючи, що картка відповідно до ст. 1 Закону України "Про інформацію", пп. 1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст. 1, п. 15.2 ст. 15 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", ч.4 ст. 51 Закону України "Про банки та банківську діяльність", примітки до ст. 358 КК України є офіційним документом, оскільки містить зафіксовану на матеріальному носієві інформацію, яка підтверджує та посвідчує певні факти, які здатні спричинити наслідки правового характеру та видана повноважною особою юридичної особи з дотриманням визначеної законом форми та містить передбачені законом реквізити, таємно викрала належну потерпілому банківську картку АТ "Укрсиббанк" НОМЕР_2 , яка знаходилась під подушкою на ліжку в спальній кімнаті, після чого утримуючи її при собі, покинула територію домоволодіння, позбавивши таким чином ОСОБА_5 можливості використовувати зазначену картку за призначенням, тобто умисно викрала вказаний офіційний документ.

Ці дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 357 КК України, як викрадення офіційного документа, вчинене з корисливих мотивів.

При призначенні обвинуваченій ОСОБА_4 покарання суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 357 КК України згідно із ст. 12 КК України є кримінальним проступком, дані про особу винної, яка характеризується посередньо за місцем проживання.

Згідно Постанови Верховного Суду колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 18.04.2019 у справі № 234/11479/16-к, предметом злочину, передбаченого ст. 357 КК України, є, зокрема, офіційні документи, у тому числі електронні, штампи, печатки; приватні документи, що знаходяться на підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від форми власності (частини 1 і 2 ст. 357 КК України).

Згідно примітки до ст. 358 КК України під офіційним документом у цій статті та статтях 357 і 366 цього Кодексу слід розуміти документи, що містять зафіксовану на будь-яких матеріальних носіях інформацію, яка підтверджує чи посвідчує певні події, явища або факти, які спричинили чи здатні спричинити наслідки правового характеру, чи може бути використана як документи докази у правозастосовчій діяльності, що складаються, видаються чи посвідчуються повноважними (компетентними) особами органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, юридичних осіб незалежно від форми власності та організаційно-правової форми, а також окремими громадянами, у тому числі самозайнятими особами, яким законом надано право у зв`язку з їх професійною чи службовою діяльністю складати, видавати чи посвідчувати певні види документів, що складені з дотриманням визначених законом форм та містять передбачені законом реквізити.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про інформацію» № 2657-ХП від 2 жовтня 1992 року, п.п. 1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст. 1, п. 15.2 ст. 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» № 2346 ІІІ від 05 квітня 2001 року, ч.4 ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність» № 2121-Ш від 7 грудня 2000 року документом визнається будь-який матеріальний носій, що містить інформацію, функціями якого є її збереження та передавання у часі та просторі, а засобами доступу до банківських рахунків (платіжним інструментом) є засоби певної форми на паперовому, електронному чи іншому виді носія інформації, використання якого ініціює переказ грошей з відповідного рахунку. Одним з видів доступу до банківських рахунків є спеціальні платіжні засоби (платіжні картки тощо).

Платіжна картка - електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду картки, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором.

Електронний платіжний засіб має містити обов`язкові реквізити, які дають змогу ідентифікувати платіжну систему та емітента.

Банк-резидент - учасник платіжної системи має право емітувати електронні платіжні засоби, що поряд із платіжним додатком мають нефінансові додатки, які можуть містити ідентифікаційні дані, інформацію про пільги, страхування та іншу інформацію про держателя і дають змогу ідентифікувати їх держателів та обліковувати виконані ними операції із застосуванням цих електронних платіжних засобів у певних системах виплат, надання та обліку послуг, пільг, знижок тощо.

Держатель спеціального платіжного засобу платіжної картки для забезпечення безпеки здійснення платіжних операцій з її використанням зобов`язаний використовувати спеціальний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства України, правил користування ним та умов договору, укладеного з емітентом (банком), дотримувати правила безпеки та не допускати використанняцього засобу сторонніми особами, для чогоповинен надійно зберігати спеціальний платіжний засіб, ПІН-код та інші засоби, що дають змогу користуватися ним, а у випадку його втрати зобов`язаний негайно повідомити про це банк, який повинен негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього спеціального платіжного засобу з внесеннямдо стоп-списку і йоговилучення.

Тобто, аналіз зазначених норм законодавства свідчить про те, що платіжна картка є різновидом офіційних документів і, відповідно, предметом кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 357 КК України.

Така позиція узгоджується з висновком Верховного Суду України, який викладено у постанові від 20 червня 2011 року, згідно з яким за своїм юридичним значенням та функціональним призначенням платіжні картки, як платіжні інструменти - засоби доступу до банківських рахунків, відповідають визначенню поняття «офіційний документ» і є різновидом офіційних документів.

В якості обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд враховує щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_4 судом не встановлено.

З урахуванням обставини, що пом`якшує покарання та відсутності обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , враховуючи особу обвинуваченої, яка посередньо характеризується по місцю проживання, на обліку в лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, загальних засад призначення покарання - законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд приходить до переконання, що виправлення обвинуваченої ОСОБА_4 та попередження скоєння нею нових кримінальних правопорушень буде досягнуто шляхом обрання їй покарання по ч.1 ст. 357 КК України у виді штрафу в межах санкції даної статті.

Встановлено, що обвинувачена ОСОБА_4 судима вироком Бершадського районного суду Вінницької області від 17.12.2024 за ч.4 ст. 185 КК України до покарання у виді п`яти років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком два роки з випробуванням.

Вирок Бершадського районного суду Вінницької області від 17.12.2024, яким ОСОБА_4 засуджено за ч.4 ст. 185 КК України до покарання у виді п`яти років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком два роки з випробуванням - допустити до самостійного виконання.

Цивільний позов потерпілим не заявлявся.

Витрати на залучення експерта в кримінальному провадженні відсутні.

Відповідно до п.12 ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання про те, що належить вчинити з речовими доказами.

Питання про долю речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити на підставі ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349 ч.3, 368, 373-376 КПК України, суд -

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 357 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Вирок Бершадського районного суду Вінницької області від 17.12.2024, яким ОСОБА_4 засуджено за ч.4 ст. 185 КК України до покарання у виді п`яти років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком два роки з випробуванням - допустити до самостійного виконання.

Заходи забезпечення кримінального провадження, а саме арешт на вилучені під час проведення слідчих дій речі: банківську карту UKRSIBBANK BNP PARIBAS GROUP 618222 09/25 NOLODETSKYI STANISLAV UAH, на тильній стороні наявні цифри 804, грошові кошти в загальній сумі 1000 грн., номіналом по 200 грн., в кількості 5 штук із наступними серіями: КЙ 0609562, ТЄ 3156962, ВВ 1634221, УЖ 8834367, ЄБ 2172218, які поміщено до спецпакету НПУ WAR 1239483, які передано на відповідальне зберігання до відділу поліції № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області до вирішення питання по суті, накладений ухвалою слідчого судді Бершадського районного суду Вінницької області від 23.07.2024 скасувати та після набрання вироком законної сили вказані речові докази повернути ОСОБА_5 , як власнику.

Речовий доказ: DVD-RW диск 4.7Gb/120min з фрагментом відеозапису з камери відеоспостереження, що розташована на приміщенні магазину "Люкс Маркет", що роташований за адресою: с. Джулинка Гайсинського району Вінницької області пров. Аптечний 2, що зберігається при матеріалах кримінального првоадження № 0000340 - залишити при матеріалах кримінального првоадження № 0000340 від 19.07.2024.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду через суд, який ухвалив рішення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення вироку.

Суддя ОСОБА_6