Справа №127/7848/25
Провадження №1-кс/127/3444/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

адвоката ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши в судовому засіданні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, підполковника Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках кримінального провадження № 0001061 від 07.03.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, підполковника Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 .

Клопотання мотивовано тим, що проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001061 від 07.03.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 05.03.2025 ОСОБА_6 , під час спілкування зі своїми знайомими військовослужбовцями військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , отримав від ОСОБА_7 пропозицію, за грошову винагороду посприяти у незаконному переправленні осіб через державний кордон України, яке полягало в тому, щоб перевезти поза межами блокпостів військовозобов`язаних осіб призивного віку з міста Одеса до прикордонної зони неподалік смт. Піщанка Тульчинського району Вінницької області для того щоб створити сприятливі умови для подальшого переправлення осіб через державний кордон України на що останній погодився.

06.03.2025 ОСОБА_6 разом з ОСОБА_8 , діючи з прямим умислом та корисливим мотивом, а також із метою кримінально-протиправного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючі їх настання, використовуючи автомобіль Шкода Октавія, виїхали з м. Вінниця та цього ж дня прибули у м. Одеса по вулиці Арнаутська де у визначеному місці зустріли військовослужбовця військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 та військовослужбовця військової частини НОМЕР_3 ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Після чого ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_8 , використовуючи автомобіль Шкода Октавія, оминаючи в об`їзд блокпости, перевезли ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у визначене ОСОБА_7 на автодорозі місце в районі села Куна Гайсинського району Вінницької області, де приблизно о 16 годині 06.03.2025 зустрілись зі ОСОБА_7 , який використовуючи автомобіль «Hyundai Santa Fe» реєстраційний номер НОМЕР_4 , привіз ще військовослужбовця військової частини НОМЕР_5 ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_4 .

ОСОБА_7 , в присутності ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , отримав від ОСОБА_9 та ОСОБА_10 грошові кошти в сумі 1000 доларів США, частину яких після перевезення ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 до прикордонної зони мав в рівних частинах надати ОСОБА_8 та ОСОБА_6 .

Після чого ОСОБА_6 діючи спільно з ОСОБА_8 розуміючи справжні наміри ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , щодо незаконного перетину Державного кордону України в Республіку Молдова поза пунктами пропуску, отримали від ОСОБА_7 , автомобіль «Hyundai Santa Fe» реєстраційний номер НОМЕР_4 для безперешкодного доставлення польовими дорогами ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 в прикордонну зону неподалік смт. Піщанка Тульчинського району Вінницької області.

У подальшому, ОСОБА_6 діючи спільно з ОСОБА_8 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на сприяння у незаконному переправленні осіб через Державний кордон України, 06.03.2025, приблизно о 18 год. 30 хв. рухаючись автомобілем «Hyundai Santa Fe» реєстраційний номер НОМЕР_4 поза межами блокпостів, в прикордонній зоні у напрямку Республіки Молдова, здійснюючи перевезення ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 був виявлений та зупинений військовослужбовцями Державної прикордонної служби України у прикордонній зоні неподалік с. Козлівка, Тульчинського району Вінницької області, яких затримано та складено на ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 адміністративні протоколи за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

Тобто ОСОБА_6 виконано усі кримінально-протиправні дії, які він вважав за необхідне з метою завершення у сприянні та наданні засобів для подальшого незаконного переправлення ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 через державний кордон України у напрямку Республіки Молдова поза пунктами пропуску.

11.03.2025 ОСОБА_6 , оголошено про підозру та затримано в порядку ст. 615 КПК України за підозрою у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

?повідомленням ІНФОРМАЦІЯ_5 військової частини НОМЕР_6 Державної прикордонної служби України № 05/380-25-вих від 06.03.2025 про виявлення кримінального правопорушення ;

?протоколами огляду місця події від 07.03.2025;

?протоколами про адміністративні правопорушення ПдРУ № 333054, № 333053, № 333055;

?протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 07.03.2025;

?протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 07.03.2025;

?протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 07.03.2025;

?протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 07.03.2025

?від 11.03.2025;

?протоколами огляду від 11.03.2025;

?повідомленням про підозру від 11.03.2025;

?протоколом затримання в порядку ст. 615 КПК України від 11.03.2025.

У ході досудового розслідування є необхідність у застосуванні запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою, оскільки є достатньо підстав вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

1) Переховуватися від органів досудового розслідування та суду: враховуючи, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, покарання якого передбачає виключно позбавлення волі, існує ризик, що підозрюваний з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

2) Знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

3) Незаконно впливати на свідків ( ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ) у цьому кримінальному провадженні: у органу досудового розслідування є підстави вважати, що підозрюваний в подальшому може як у спосіб погроз, підкупу, психологічного впливу, так і в інший спосіб незаконно впливати на осіб, які будуть допитані в якості свідків у кримінальному проваджені;

4) Вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому ОСОБА_6 підозрюється.

У зв`язку з вищевикладеним, враховуючи суспільний резонанс дій ОСОБА_6 в умовах сьогодення, суспільний осуд, а також враховуючи те, що у зв`язку із тяжкістю вчиненого злочину, підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування, впливати на свідків, з метою зміни ними показань на його користь, а також може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, а також те, що запобігти вказаним ризикам неможливо шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу до ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою на 60 діб, тому слідчий просив клопотання задовольнити.

Слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 клопотання слідчого підтримав, оскільки під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тому необхідно застосувати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання, оскільки ризики не доведені, просив застосувати цілодобовий домашній арешт або особисте зобов`язання.

Підозрюваний ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав думку адвоката, вину визнав.

Слідчий суддя, вислухавши думку підозрюваного та його адвоката, слідчого, прокурора, дослідивши матеріали клопотання слідчого, матеріали кримінального провадження, характеризуючі дані підозрюваного, прийшов до наступного висновку.

Слідчими четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001061 від 07.03.2025 за підозрою ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

В рамках вказаного провадження 11.03.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Щодо обґрунтованості підозри слідчий суддя зазначає, що оскільки чинне законодавство не розкриває це поняття, враховуючи ст. ст. 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи.

При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя також враховує вимоги п.п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому, слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження.

Дослідивши матеріали клопотання з додатками, слідчий суддя приходить до висновку, що підозра щодо вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України обґрунтована. Причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення достатньою мірою, для даної стадії кримінального провадження, доводиться доказами, які долучені слідчим до матеріалів клопотання та доведена прокурором при розгляді даного клопотання.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Дослідивши надані докази, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим доведено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Зокрема, ОСОБА_6 , підозрюється у вчиненні правопорушення, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 9 років, усвідомлюючи тяжкість інкримінованого правопорушення та можливості засудження до тривалого терміну позбавлення волі може бути підставою та мотивом для підозрюваного до втечі, що в своїй сукупності свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно із позицією Європейського суду з прав людини, зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Тяжкість можливого покарання може спонукати підозрюваного переховуватися від суду. Це твердження узгоджується з практикою ЄСПЛ, зокрема у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» Європейський суд з прав людини визначив, що тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Також існує ризик, впливу на свідків та інших підозрюваних, з метою надання останніми показань, які є вигідними саме для підозрюваного, свідчення яких мають важливе значення для встановлення усіх обставин кримінального провадження, тому існує ризик, передбачений п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи, що досудове розслідування перебуває на початковій стадії, суд приходить до переконання, що існує ризик знищення або спотворення доказів.

Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя враховує тяжкість кримінального правопорушення, вагомість наявних доказів вчинення ним інкримінованого кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винним, а також дані, що характеризують особу підозрюваного (неодружений, раніше не судимий, покази надає, вину визнав), стан його здоров`я, який не виключає можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За змістом ст.131 КПК запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження, а відтак їх застосування має на меті досягнення дієвості цього провадження. Дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що застосування іншого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти встановленим ризикам, які вказані слідчим та доведені матеріалами справи. Тому, для досягнення мети застосування запобіжних заходів, на даному етапі досудового розслідування запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є необхідним та доцільним.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В силу ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

При вирішенні питання щодо розміру застави, суд бере до уваги обставини кримінального правопорушення, роль ОСОБА_6 , зокрема останній не є організатором, а виконував лише перевезення осіб та характеризуючі дані підозрюваного, який раніше не судимий, надає покази, вину визнає, має постійне місце проживання, приймав безпосередню участь у бойових діях по обороні України.

Крім того, слід враховувати, що запобіжний захід не є мірою покарання, а спрямований на забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

У рішенні «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010 Європейський суд з прав людини зазначив, що гарантії, передбачені п. 3 статті 5 Конвенції, покликані забезпечити не компенсацію втрат, а, зокрема, явку обвинуваченого на судове засідання. Таким чином, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості) при якому перспектива втрати застави, у випадку відсутності на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні.

Таким чином, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, його тяжкість, особу підозрюваного, який раніше не судимий, співпрацює зі слідством, його матеріальний стан, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави, передбаченої ч. 5 ст. 182 КПК України для даної категорії злочинів - 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, яка здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 193, 194, 196, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, підполковника Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання особи, тобто з 11.03.2025 по 09.05.2025 включно.

Одночасно визначити заставу в розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 121 120 (сто двадцять одна тисяча сто двадцять) грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСА у Вінницькій області.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:

?прибувати на виклики слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

?не відлучатись з населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

?повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

?утримуватися від спілкування з усіма свідками у даному кримінальному провадженні, іншими особами з приводу обставин вчиненого ним кримінального правопорушення;

?здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в України.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя