провадження № 1-кс/361/2307/24
У Х В А Л А

Іменем України

26 листопада 2024 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

Слідчого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділу Броварського районного управління поліції ГУ НП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Бровари Київської області, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у кримінальному провадженні №0002655 від 24.11.2024 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До провадження слідчого слідчого відділу Броварського районного управління поліції ГУ НП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , підозрюваного у кримінальному провадженні №0002655 від 24.11.2024 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що слідчим відділом Броварського РУП ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002655 від 24.11.2024 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Досудовим розслідування встановлено, що 23.11.2024 близько 22 години 00 хвилин між ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебував за адресою: Київська область, м.Бровари, вул. Київська, поблизу буд. 296-А, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 виник конфлікт на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин. В подальшому ОСОБА_7 зателефонував вітчиму ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та попросив допомоги у вирішенні конфлікту та в цей час ОСОБА_5 та його знайома ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зайшли до квартири за адресою: АДРЕСА_2 , де проживала остання.

23.11.2024 близько 22 години 15 хвилин за вищевказаною адресою прибув ОСОБА_11 та піднявся до квартири АДРЕСА_3 . В подальшому ОСОБА_5 вийшов до ОСОБА_11 на сходинковий майданчик, де між ними виник конфлікт на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, в ході якого у ОСОБА_5 виник умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_11 .

Того ж дня, а саме 23.11.2024 близько 22 години 20 хвилин ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_11 , перебуваючи на сходинковому майданчику за вищевказаною адресою, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою заподіяння тілесних ушкоджень останньому, ОСОБА_5 почав наносити удари руками та ногами в хаотичному порядку по тулубу та голові ОСОБА_11 . В подальшому ОСОБА_11 почав відходити з місця події та в цей момент ОСОБА_5 дістав предмет зовні схожий на ніж та тримаючи його в руці, наблизився до ОСОБА_11 на відстань витягнутої руки, та наніс предметом зовні схожим на ніж не менше трьох ударів у область спини та голови ОСОБА_11 , чим спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, перелому потиличної кістки, перелом скроневої кістки з правого боку, розриву м`язів та м`яких тканин верхньої третини поперекового відділу спини, рубленої рани правого плеча ззаду, рубленої рани правої кисті, що відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

У вчиненні злочину обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

24.11.2024 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , затримано у порядку ст. 208 КПК України та 24.11.2024 повідомлено про підозру в умисному нанесенні тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами.

Підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , згідно ч. 2 ст. 177, ст. 194 КПК України є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а також наявність достатніх підстав вважати про існування ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримала з тих же підстав.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник заперечували щодо клопотання прокурора, прохали обрати підозрюваному більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт, посилаючись на відсутність ризиків, на які вказує у своєму клопотанні прокурор. Намірів впливати на потерпілого та свідків чи ухилятися від слідства та суду підозрюваний не має.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши матеріали, надані до клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Броварського РУП ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0002655 від 24.11.2024 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

24 листопада 2024 року ОСОБА_5 був затримана в порядку ст. 208 КПК України.

24.11.2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності підстав, зазначених статтею 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, які зазначені статтею 178 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з практики Європейського суду з прав людини (рішення Нечипорук і Йонкало проти України ) відповідно до якої обґрунтована підозра означає наявність фактів чи інформації, які могли б переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні матеріалами.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси поваги до особистої свободи.

Аналізуючи ризик переховуванням від органів досудового розслідування та суду в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня. Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови).

Аналізуючи даний ризик, суд звертає увагу, що ОСОБА_5 раніше судимий, офіційно не працює, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, а відтак розуміючи, що у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого злочину, йому загрожує покарання виключно у виді позбавлення волі, через що останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке інкримінується їй органом досудового розслідування, оскільки в розпорядженні слідчого є зібрані у встановленому законом порядку достатні фактичні данні, які свідчать про наявність ознак кримінальних правопорушень, що інкримінуються йому органом досудового розслідування.

Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

А відтак, суд приходить до висновку, що є достатні підстави для обрання щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів, на даній стадій досудового розслідування, не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони загально суспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, з метою запобігання ризикам, суд вважає, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст.176 КПК України, не можуть забезпечити виконання обвинуваченим його процесуальних обов`язків.

Обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції Ради Європи від 04.11.1950 року Про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Тому, суд приходить до висновку, що є достатні підстави для задоволення клопотання щодо запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Доведені слідчим та прокурором ризики, передбачені ст. 177 КПК України є суттєвими, і, як засвідчили обставини, якими обґрунтовується клопотання, їм неможливо запобігти в умовах застосування до підозрюваного будь-якого іншого запобіжного заходу, окрім тримання під вартою, оскільки інші запобіжні заходи не пов`язані з виключними запобіжниками у комунікації та переміщеннях підозрюваного не можуть їм запобігти.

Крім того злочини, у яких підозрюється ОСОБА_5 , відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України дає право слідчому судді при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначати розмір застави.

За сукупності наведених обставин, суд вважає за доцільне клопотання слідчого задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 176 - 178, 182, 183, 193, 194, 196, 206, 208, 278, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчого задовольнити.

Обрати відносно підозрюваного у кримінальному провадженні №0002655 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів в межах строку досудового розслідування, а саме з 03 год. 08 хв. 24 листопада 2024 р. до 03 год. 08 хв. 22 січня 2025 р. та утримувати його в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України відносно підозрюваного ОСОБА_5 не визначати розмір застави.

Зобов`язати уповноважену особу Державної установи «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України забезпечити проведення медичного обстеження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та в разі необхідності забезпечити відповідне лікування.

Ознайомити та вручити підозрюваному під розпис копію ухвали.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на прокурорів, що входять до складу групи прокурорів у даному кримінальному провадженні.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження та направити ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена в частині обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним, що перебуває під вартою, з моменту отримання вказаної ухвали суду в тому самому порядку.

Слідчий суддя: ОСОБА_1