Справа № 291/7/25
Провадження №1-кп/291/59/25
У Х В А Л А

іменем України

23 січня 2025 року селище Ружин

Ружинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі судових засідань Ружинського районного суду Житомирської області, кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001173 від 16.11.2024, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Заріччя Ружинського району Житомирської області, громадянина України, освіта середня, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в:

На розгляді Ружинського районного суду Житомирської області, знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Так, згідно обвинувального акту встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 15.11.2024 року близько 23 год. 40 хв. керуючи технічно справним автомобілем марки «DAEWOO LANOS» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить йому згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , рухався по вул. Погрибищанській в с. Заріччя в напрямку до с-ща Ружин Бердичівського району Житомирської області.

Керуючи у вказаний день та час зазначеним транспортним засобом поблизу буд. №56 вказаної вище вулиці, водій ОСОБА_4 перевищив максимальну швидкість, зазначену в п. 12.4 ПДР України («водієві забороняється: перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4.-12.7. цих Правил»), при цьому рухався зі швидкістю близько 91,8... 111,9 км/год., таким чином в порушення вимог пункту 2.3 д) зазначених вище Правил створив загрозу безпеці дорожнього руху при керуванні ним транспортним засобом за вказаних умов.

Також, незважаючи на створену загрозу безпеці дорожнього руху, водій ОСОБА_4 , ігноруючи загально прийняті правила поведінки на дорозі та нехтуючи обов`язками виконувати вимоги ПДР України, у тому числі, ті, що носять характер заборони, перебуваючи в умовах створеної ним небезпечної обстановки, яка вимагала особливої уваги від нього як особи, яка керує транспортним засобом, діючи злочинно самовпевнено, продовжував порушувати вимоги пункту 12.9 б) вказаних вище Правил, рухаючись транспортним засобом з перевищенням дозволеної швидкості.

При цьому, в порушення вимог пункту 2.3 б) ПДР України, водій ОСОБА_4 проявив неуважність, не простежив за дорожньою обстановкою та її змінами, не врахував дорожні умови та обрану ним швидкість транспортного засобу.

Водночас, перебуваючи на відстані, достатній для зменшення швидкості руху транспортного засобу аж до його зупинки при умові дотримання вимог п.п. 12.4., 12.9 б) Правил та руху зі швидкістю не більше 50 км/год, водій ОСОБА_4 , в порушення вимог пункту 12.2 ПДР України, керуючи у в темну пору доби та в умовах недостатньої видимості, де швидкість руху повинна бути такою, щоб мати змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги, при цьому невірно оцінив дорожню обстановку, і відповідно маючи змогу не відреагував на її зміну, тобто під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху, не зменшив швидкість руху керованого транспортного засобу, щоб безпечно ним керувати задля належної оцінки дорожньої ситуації, створеної внаслідок злочинної самовпевненості.

Натомість, продовжуючи рух автомобілем з перевищенням максимально допустимої швидкості, без вжиття жодних заходів для усунення створеної ним небезпечної обстановки, не будучи достовірно обізнаним про наміри пішохода, без достатніх підстав розраховуючи на поведінку пішохода ОСОБА_5 , водій ОСОБА_4 , в порушення вимог пункту 12.3. ПДР України негайно не вжив у заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, виїхав на зустрічну смугу, де передньою частиною автомобіля «DAEWOO LANOS» реєстраційний номер НОМЕР_1 здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , який спочатку перебував на проїзній частині та в подальшому перетинав її зліва на право відносно напрямку руху вказаного автомобіля.

Внаслідок указаної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_5 , отримав тілесні ушкодження у вигляді тупої поєднаної травми тіла, а саме: саден верхніх кінцівок, голови, сідниць (без зазначення форми, розмірів, конкретної локації та морфологічних особливостей), закритого багатоуламкового перелому обох кісток лівої гомілки, які відносяться до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості, як таких, що не є небезпечним для життя, але призвели до тривалого розладу здоров`я.

Таким чином, порушення водієм ОСОБА_4 вимог п. 12.4 Правил дорожнього руху України знаходиться в прямому причинно-наслідковому зв`язку із створенням аварійної обстановки, виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.

Своїми необережними діями, які виразились в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили потерпілому ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесні ушкодження, водій ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст. 286 КК України.

В підготовчому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 в скоєнні зазначеного кримінального правопорушення свою провину визнав в повному обсязі, підтвердив факт скоєння ДТП та спричинення тілесних ушкоджень середньої тяжкості потерпілому. Щиро розкаявся у скоєному, вказав, що ним вперше вчинено кримінальне правопорушення, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, завдані збитки потерпілому ним відшкодовані тому просив закрити кримінальне провадження у зв`язку з примиренням з потерпілим та звільнити його від кримінальної відповідальності.

Потерпілий в підготовче засідання не з`явився, водночас подав до суду письмове клопотання від 07.01.2025 про закриття кримінального провадження у зв`язку з примиренням з обвинуваченим, вказав що з останнім примирився, завдані обвинуваченим збитки йому відшкодовані, претензії до останнього у нього відсутні. Просив розгляд кримінального провадження проводити за його відсутності.

Прокурор в підготовчому засіданні не заперечував проти закриття кримінального провадження відносно обвинуваченого із застосуванням ст. 46 КК України, так як ОСОБА_4 вперше вчинив необережний нетяжкий злочин, примирився з потерпілим та відшкодував завдані ним збитки. Також просив суд вирішити питання

речових доказів, скасувати накладений ухвалою слідчого судді арешт на автомобіль та стягнути з обвинуваченого витрати, понесені в ході досудового розслідування цього кримінального провадження за проведені експертизи.

Вислухавши думки учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що заява потерпілого підлягає задоволенню, оскільки існують усі підстави, передбачені ст.46 КК України, для звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілим.

Згідно п.1 ч.2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Суд переконався у добровільності примирення між сторонами і що примирення не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь - яких інших обставин.

Так, на підставі ст.46 КК України передбачено, що особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», за наявності передбачених ст. 46 КК України підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 відноситься до необережних нетяжких злочинів.

Суд також ураховує, що ОСОБА_4 раніше не судимий, вперше вчинив необережне нетяжке кримінальне правопорушення, також те, що свою вину у вчиненні злочину визнав повністю, відшкодував завдані збитки, щиро розкаявся у вчиненому та сприяв розкриттю злочину, позитивно характеризується за місце проживання.

У підготовчому судовому засіданні відповідно до п. 2 ч. 3 ст.314 КПК України суд має право прийняти рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених п.п.4-8 ч. 1 або 2статті 284 цього Кодексу, згідно положень п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

За таких обставин, суд вважає за необхідне звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, в зв`язку з примиренням винного з потерпілим, оскільки у суду відсутні підстави щодо відмови в задоволенні заявленого клопотання.

Цивільний позов не заявлено.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 126 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого витрати на проведення експертизи.

Відповідно до ст. 100 КПК України суд вирішує питання про долю речових доказів.

Керуючись ст.46 КК України, ст.284, 369 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_4 - звільнити від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України, на підставі ст. 46 КК України в зв`язку з примиренням винного з потерпілим.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, відомості про яке внесені 16.11.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001173 - закрити.

Арешт накладений ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 20.11.2024 - на автомобіль марки «DAEWOO LANOS» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 скасувати.

Речові докази: автомобіль марки «DAEWOO LANOS» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 - повернути власнику за належністю.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судових експертиз в розмірі 11142 (одинадцять тисяч сто сорок дві) грн 60 (шістдесят) коп.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Ружинський районний суд Житомирської області протягом семи днів з дня її проголошення і набирає законної сили після закінчення вказаного строку, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасникам судового провадження, обов`язково вручити повний текст ухвали в день її проголошення.

Суддя ОСОБА_1