Справа № 452/1813/24
Провадження № 1-кп/452/23/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2025 року м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

із участю: прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Самборі Львівської області об`єднане кримінальне провадження про обвинувачення:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 ; тепер мешкає у АДРЕСА_2 ; українця, громадянина України; із середньою-спеціальною освітою; солдата військової служби за призовом під час мобілізації, працюючого на посаді стрільця-санітара гірсько-штурмового відділення гірсько-штурмового взводу гірсько-штурмової роти військової частини НОМЕР_1 ; відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимого, -

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 126-1, ст. 390-1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 будучи неодноразово притягнутим, а саме 06.12.2023р. та 01.03.2024р. до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства за ст. 173-2 КУпАП відносно своєї тещі ОСОБА_4 , 3 травня 2024 року о 17.00год в АДРЕСА_2 , де проживає разом із дружиною ОСОБА_5 і тестьовою, умисно вчинив відносно останньої дії психологічного насильства, що проявилися у словесних образах її нецензурними словами, що призвело до психологічних страждань і погіршення якості життя, спричинило емоційну невпевненість, нездатність захистити себе, що завдало шкоди психічному здоров`ю потерпілої, та наніс удар рукою в обличчя та не спричинив тілесних ушкоджень, однак завдав фізичного болю, чим вчинив домашнє насильство.

Крім того ОСОБА_6 , щодо якого рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 14.06.2024р. застосовано обмежувальні заходи та покладено обов`язок про заборону знаходитись у місці проживання (перебування) ОСОБА_5 у АДРЕСА_2 , 1 липня 2024 року о 17.10год достовірно знаючи про наявність та зміст вказаних обмежень, діючи умисно на невиконання обмежувальних заходів, прибув до місця проживання ОСОБА_5 за вищевказаною адресою, чим порушив вимоги обмежувального припису.

Окрім того ОСОБА_6 вчинив аналогічні дії 4 липня 2024 року о 17.00год, 21 серпня 2024 року о 15.00год, двічі 7 вересня 2024 року об 11.00год та о 14.50год, 19 вересня 2024 року о 15.42год.

Крім того ОСОБА_6 , будучи неодноразово притягнутим, а саме 18.04.2024р. та 15.05.2024р. до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства за ст. 173-2 КУпАП відносно своєї співмешканки ОСОБА_8 , 22 липня 2024 року 15.00год у АДРЕСА_3 , умисно вчинив відносно останньої дії психологічного насильства, що проявилися у словесних образах її нецензурними словами, що призвело до психологічних страждань і погіршення якості життя, спричинило емоційну невпевненість, нездатність захистити себе, що завдало шкоди психічному здоров`ю потерпілої, та під час вказаного конфлікту умисно штовхнув потерпілу, у результаті чого остання втратила рівновагу та вдарилась головою до кута стіни, спричинивши їй легкі тілесні ушкодження, чим вчинив домашнє насильство.

Судом проаналізовано показання обвинуваченого, потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , позицію прокурора, захисника-адвоката, представлені докази досудового розслідування в сукупності та, суд прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 126-1, ст. 390-1 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело до фізичних, психологічних страждань, а також вчинив умисне невиконання обмежувального припису; кваліфікація дій за вказаними нормами Кримінального Закону є вірною і обвинувачений повинен за це понести кримінальну відповідальність.

На підтвердження встановлених судом обставин винність особи вбачається із допитаного безпосередньо в судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_6 , який свою провину у скоєнні кримінальних правопорушень визнав повністю; у вчиненому щиро розкаявся, усвідомлюючи протиправність своїх дій.

Крім визнання вини обвинуваченим, його винність в інкримінованих кримінальних правопорушеннях доведена сукупністю зібраних доказів у ході досудового розслідування, дослідження яких відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України суд за погодженням із учасниками кримінального провадження визнав недоцільним. Водночас судом з`ясовано чи правильно розуміють сторони кримінального провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснено, що у такому разі вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень; обставини та наслідки вчиненого, а також судом ураховано особу винного, його характеристику, вік, стан здоров`я, матеріальне становище; відтак за наведеного і загальних засад призначення покарання, слід призначити ОСОБА_6 покарання необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових правопорушень.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_6 є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення; обставиною, що обтяжує покарання є вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних правовідносинах або близьких відносинах.

Розглядаючи кримінальне провадження в межах установленого звинувачення обвинуваченому ОСОБА_6 , із урахуванням наведеного і загальних засад призначення покарання, аналізуючи матеріали досудового розслідування в сукупності із поясненнями обвинуваченого, думки прокурора та позиції потерпілих, котрі жодних претензій до обвинуваченого не мають, та просили обрання несуворого покарання; із урахуванням особи ОСОБА_6 , що він є військовослужбовцем по мобілізації, його сімейного стану, характеристики, поведінки до і після вчинення правопорушень, - із урахуванням всіх обставин справи суд дійшов висновку, що йому слід призначити покарання за ст. 126-1 КК України у виді пробаційного нагляду на строк один рік, за ст. 390-1 КК України у виді у пробаційного нагляду на строк два роки, і визначити особі остаточне покарання на підставі ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді апробаційного нагляду на строк два роки, - що є тотожним позиції сторони обвинувачення, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчиненню ним нових злочинів для реалізації принципу законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Водночас через багаторазовість епізодів учинення обвинуваченим дій, пов`язаних із домашнім насильством, ОСОБА_6 на переконання суду в інтересах потерпілої сторони слід направити для проходження програми для кривдників на строк один місяць.

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні з тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного; при цьому судом справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню, в той час, як покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинений злочин, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових злочинів як самим засудженим, так іншими особами, зокрема, індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду, з урахуванням того, що оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого (постанова ВС від 10 червня 2020 року в справі №161/7253/18), - що має місце в даній ситуації при застосуванні наведеного судом покарання щодо особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 судом ураховано окрім загальних засад такого, і роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання».

Цивільного позову у встановленому законом порядку не заявлено; запобіжний захід не застосовувався; витрати на залучення експерта відсутні; речових доказів по справі немає.

Керуючись ст. 370, 373 374, 475 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 126-1, ст. 390-1 КК України і призначити покарання:

-за ст. 126-1 КК України пробаційний нагляд на строк 1(один) рік;

-за ст. 390-1 КК України пробаційний нагляд на строк 2(два) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити покарання ОСОБА_6 у виді пробаційного нагляду на строк 2(два) роки.

На підставі ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

4) у випадку звільнення з військової служби - працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано посаду (роботу).

Строк покарання у виді пробаційного нагляду ОСОБА_6 згідно із ч. 1 ст. 49-2 Кримінально-виконавчого кодексу України обчислювати з дня постановки особи на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Відповідно до ст. 91-1 КК України направити ОСОБА_6 для проходження програми для кривдників на строк один місяць.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів із дня його проголошення. У відповідності до ч. 2 ст. 394 КПК України вирок не може бути оскарженим в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 цього кодексу.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя