Березівський районний суд Одеської області
03.04.2025
Справа № 494/438/25
Провадження № 1-кп/494/81/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.04.2025 року м. Березівка

Березівський районний суд Одеської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00000031 від 19.02.2025 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Маркевичеве, Ширяївського району Одеської області, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого Березівським районним судом Одеської області за ч. 1 ст. 125 КК України до 200 годин громадських робіт,

яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

вироком Березівського районного суду Одеської області від 05.06.2024, який набрав законної сили 08.07.2024, ОСОБА_4 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та засуджений до покарання у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт.

У подальшому, 23.09.2024 співробітником Березівського районного сектору № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_4 був письмово ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання, попереджений про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання відповідно до ст. 389 КК України та 23.09.2024 отримав направлення до Розквітівської сільської ради Березівського району Одеської області за адресою: вул. Миру, 1, с. Розквіт Березівського району Одеської області.

Розпорядженням Розквітівського сільського голови № 17- АГ від 24.09.2024 «Про виконання громадських робіт ОСОБА_4 », останнього прийнято тимчасово підсобним працівником для виконання громадських робіт до Розквітівської сільської ради Березівського району Одеської області з 24.09.2024 по 02.12.2024.

Однак, ОСОБА_4 в порушення вимог ст. 37 КВК України щодо зобов`язання додержуватися встановлених відповідно до законодавства порядку і умов відбування покарання, сумлінно ставитися до праці, працювати на визначених для нього об`єктах і відпрацьовувати встановлений судом строк громадських робіт, умисно ігноруючи покладені на нього вироком суду обов`язки, будучи попередженим про кримінальну відповідальність, без поважних причин для відбування покарання до Розквітівської сільської ради Березівського району Одеської області не з`явився та ухилився від відбування покарання у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт.

Таким чином, ОСОБА_4 у період з 24.09.2024 по 02.12.2024 без поважних причин не виконував призначене йому вироком Березівського районного суду Одеської області від 05.06.2024 покарання у виді громадських робіт, тим самим засуджений умисно ухилився від відбування покарання у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.2 ст. 389 КК України ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі, при цьому не оспорюючи фактів викладених у обвинувальному акті та надав наступні покази.

Так, обвинувачений пояснив, що будучи засудженим до покарання у вигляді громадських робіт та маючи скерування на відбуття таких, ухилився від виконання громадських робіт. При цьому поважних причини для невиконання вироку суду у нього не було. Ствердив, що шкодує за вчинене.

У скоєному щиро розкаявся, за зазначив, що готовий понести покарання за вчинений проступок.

Оскільки обвинувачений повністю визнав вину у вчиненому, і після роз`яснення учасникам судового розгляду положень ч.3 ст.349 КПК України, суд з`ясував, що вони правильно розуміють зміст обставин, встановлених у даному кримінальному провадженні та не оспорюють їх, і така позиція є добровільною, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку та отримавши згоду учасників судового провадження на проведення судового розгляду в такому порядку, прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів щодо обставин скоєння обвинуваченим зазначеного кримінального правопорушення, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням характеризуючих матеріалів.

Провівши допит обвинуваченого з дотриманням положень ст.351 КПК України, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена повністю та кваліфікує його дії за ч.2 ст. 389 КК України, як ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд виходить із встановлених положеннями ст.50 КК України його мети, за якими покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Призначаючи покарання обвинуваченому, судом враховується ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст.66 КК України до обставини, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст.67 КК України не встановлено.

Обираючи покарання обвинуваченому, суд враховує, що ОСОБА_4 раніше судимий, покарання за вчинений злочин не відбув, у вчиненому розкаюється, на обліках у нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується з посередньої сторони, не одружений, пом`якшуючу обставину, відсутність обтяжуючих обставин, тому суд вважає, що ОСОБА_4 слід призначити основне покарання у виді пробаційного нагляду в межах санкції ч.2 ст. 389 КК України з урахуванням вимог ст.4 та 5 КК України і таке покарання буде достатнім, справедливим та необхідним для його виправлення, а також для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Також судом встановлено, що згідно вироку Березівського районного суду Одеської області від 05.06.2024, ОСОБА_4 засуджений за ч.1 ст. 125 КК України до 200 годи громадських робіт. Дане покарання обвинуваченим не відбуте.

А тому, суд вважає, що відповідно до вимог ч.1 ст. 71 КК України до покарання за даним вироком, слід повністю приєднати покарання призначене вироком Березівського районного суду Одеської області від 05.06.2024.

З врахуванням вимог п.1 ч.1 ст. 72 КК України, покарання у вигляді 200 годин громадських робіт слід перевести на 25 днів пробаційного нагляду.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні, цивільний позов не заявлений.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався. Речові докази відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 100, 110, 349, 368, 373-374, 376, 392- 395, КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України та призначити йому покарання у вигляді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом повного приєднання невідбутої частини покарання за вироком Березівського районного суду Одеської області від 05.06.2024 року, переведену відповідно до вимог ч. 1 ст. 72 КК України в 25 днів пробаційного нагляду, з цим вироком, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 1 (одного) року 25 (двадцяти п`яти) днів пробаційного нагляду.

На підставі ч. 2 ст. 59-1 КК України покласти на засудженого наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених ст. 394 КПК України до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Якщо апеляційну скаргу не подано, вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Копію вироку негайно вручити засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1