Справа № 216/4019/24
провадження 1-кс/216/2440/24
УХВАЛА

іменем України

27 листопада 2024 року місто Кривий Ріг

Слідчий суддя Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

потерпілої ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача СД КРУП ГУНП в Дніпропетровській області від 08 листопада 2024 року про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про вчинення слідчих дій у кримінальному провадженні №0000208 від 15.05.2024, -

встановив:

І. Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається

До Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшла вищезазначена скарга потерпілої ОСОБА_3 , в якій остання просила: «скасувати постанову від 08.11.2024 про відмову у задоволенні клопотання потерпілої як незаконну».

В обґрунтування скарги ОСОБА_3 посилається на те, що орган досудового розслідування неповно та необ`єктивно проводить досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні. 29.10.2024 при ознайомлені зі справою було встановлено, що дізнавач ОСОБА_4 ніяких слідчих дій не проводила, а за результатами розгляду клопотання потерпілої про проведення слідчих дій зазначених в клопотанні від 19.09.2024р., винесла постанову від 08.11.2024 р. про відмову у задоволенні клопотання від 05.11.2024 р., зазначивши вибірково 2 свідка, які начебто пояснюють від відсутність умисного нанесення тілесних пошкоджень ОСОБА_5 . Вказана постанова потерпілій була вручена 12.11.2024р.,

Отже, потерпіла вважає постану дізнавача про відмову у задоволенні клопотання не обґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

ІІ. Позиції учасників кримінального провадження

Потерпіла ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримала вимоги поданої скарги, просила її задовольнити з наведених у ній підстав.

Дізнавач у судове засідання не з`явилась, направила до суду письмові заперечення, відповідно до яких просила у задоволенні скарги відмовити та здійснювати її розгляд без її участі. У своїх запереченнях дізнавач посилалась на те, що05.11.2024 до СД Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшло клопотання потерпілої ОСОБА_3 за вх. 886 з якого встановлено, що остання просить:

повідомити про підозру ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та допитати останнього в якості підозрюваного.

виконати слідчі дії зазначені у клопотанні від 19.09.2024.

Відповідно до ч. 3 ст. 276 КПК України - повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Крім того, допитати особу, якій не повідомлено про підозру в якості підозрюваного не є можливим.

Також, відповідно до показань допитаних свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 встановлена відсутність умисного нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 потерпілій ОСОБА_3 .

Так, під час допиту свідок ОСОБА_7 , яка зазначила, що 13.04.2024 у другій половині дня вона перебувала за місцем свого мешкання та почула крики ОСОБА_3 до ОСОБА_6 , яка сперечалась з ним за те, що він на її даху поставив антену. В цей час, ОСОБА_6 ніс на спині драбину в горизонтальному положенні, а ОСОБА_3 схопивши камінь хотіла його кинути у ОСОБА_6 , однак той ухиляючись випадково зачепив її драбиною один раз, від чого остання впала на землю. ОСОБА_6 пішов по своїх справах, а ОСОБА_3 стала кричати йому, що посадить його.

Також, свідок ОСОБА_8 зазначає у допиті, що 13.04.2024 у другій половині дня, вона перебувала на роботі, де вона розмовляла із ОСОБА_3 та остання скаржилась їй на те, що ОСОБА_6 поставив антену на даху, тим самим заважає їй. В цей час, ОСОБА_6 йшов повз магазину із драбиною та його побачила ОСОБА_3 , яка стала казати, щоб він прибрав антену, проте ОСОБА_6 відмовився та на це ОСОБА_9 взяла з землі цеглу та замахнулась на нього, від чого ОСОБА_6 ухиляючись від цегли ненароком зачепив ОСОБА_3 драбиною, від чого вона впала, проте підіймаючись вона знову взяла до рук цеглу, однак ОСОБА_6 пішов далі, до сусідки, аби віддати їй драбину.

Також, за участі потерпілої ОСОБА_3 було проведено слідчий експеримент на підставі якого, було призначено судово-медичну експертизу, згідно висновку експерта (№1670 від 03.09.2024) встановлено, що локалізація, характер, кількість виявлених у потерпілої ушкоджень свідчить виявлені у потерпілої синці обличчя, верхніх кінцівок, садна нижніх кінцівок могли утворитися при механізмі на який вона сама вказує, мається невідповідність кількості виявлених ушкоджень, кількості ударів на які вказує потерпіла.

Згідно ч. 1 ст. 125 - Умисне легке тілесне ушкодження - карається штрафом до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк до двохсот годин, або виправними роботами на строк до одного року.

Суб`єктивна сторона злочину, що розглядається, характеризується тільки умисною виною. Відповідальність за ст. 125 КК настає і у тих випадках, коли умисел винного був спрямований на заподіяння невизначеиої шкоди здоров`ю і фактично було заподіяно легке тілесне ушкодження. Заподіяння легкого тілесного ушкодження внаслідок необережної вини не є караним за ст. 125 КК України.

Тож, підсумовуючи вищевказане, повідомити ОСОБА_6 про підозру неможливо, оскільки в його діях відсутній умисел нанесення тілесних ушкоджень.

18.10.2024 дізнавача ОСОБА_10 відповідно до Постанови про визначення дізнавача для проведення досудового розслідування було призначено старшим дізнавачем по кримінальному провадженню за №0000208 від 15.05.2024, оскільки попередній дізнавач ОСОБА_11 15.10.2024 була звільнена з Лав Національної поліції України за власним бажанням.

Стосовно того, які документи мають бути у матеріалах кримінального провадження за №0000208 від 15.05.2024 до 18.10.2024 дізнавачу СД Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області не відомо, оскільки остання отримала матеріали провадження 18.10.2024.

Таким чином виконати слідчі дії, які вказані у клопотанні від 19.09.2024 не є можливим у зв`язку із тим, що вказане клопотання у матеріалах кримінального провадження за №0000208 від 15.05.2024 відсутнє у зв`язку із тим, що 17.09.2024 попереднім дізнавачем ОСОБА_11 було винесено постанову про закриття кримінального провадження та 19.09.2024 направлено до Криворізької центральної окружної прокуратури Дніпропетровської області, враховуючи вищевказане, клопотання до матеріалів долучене не було, проте відповідь була надіслана канцелярією СД Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області за вихідним: 45/10-2681 від 19.09.2024 поштою за адресою: АДРЕСА_1 . Також, вказане клопотання адресоване на ім`я дізнавача СД Криворізького РУПГУНП в Дніпропетровської області ОСОБА_11

ІІІ. Положення закону, якими керувався слідчий суддя при постановленні ухвали

Згідно зі ст. 24 КПК, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК.

Так, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 КПК передбачено, що клопотання сторони захисту про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання (ч. 2 ст. 220 КПК).

У відповідності до вимог ст. 110 КПК постанова слідчого повинна містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК.

Дізнавач, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. (ч. 4 ст. 40-1 КПК).

Положення ч. 2 ст. 307 КПК передбачають, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

ІV. Встановлені слідчим суддею обставини із посиланням на докази, мотиви, з яких слідчий суддя виходив при постановленні ухвали

З матеріалів скарги та матеріалів досудового розслідування слідчим суддею встановлено, що дізнавачем СД КРУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000208 за ч. 1 ст. 125 КК.

05.11.2024 потерпілою ОСОБА_3 було подано клопотання щодо повідомлення про підозру ОСОБА_6 та виконання слідчих дій зазначених у клопотанні від 19.09.2024.

08.11.2024 дізнавача СД КРУП ГУНП в Дніпропетровській області виніс постанову про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_3 .

Обґрунтовуючи прийняте рішення дізнавач у постанові зазначив, про відсутність достатніх доказів для повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення та відсутність підстав для повторного розгляду клопотання потерпілої від 19.09.2024р.

Така постанова відповідає вимогам КПК, оскільки містить зміст обставин, які є підставами для її прийняття, мотиви прийняття постанови, її обґрунтування та посилання на норми КПК.

Щодо вимоги потерпілої про повідомлення ОСОБА_6 про підозру у вказаному кримінальному провадженні.

Так, слідчі (розшукові) дії, є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні (ч. 1 ст. 223 КПК). Вичерпний перелік слідчих (розшукових) дій встановлений Главами 20, 21 КПК України. Разом з тим, повідомлення особи про підозру у вчиненні кримінального правопорушення є процесуальною дією, яка відповідно до ст. 276 КПК здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках:затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Як вбачається з матеріалів досудового розслідування ОСОБА_6 не був затриманий на місці вчинення кримінального правопорушення, щодо нього не обрався запобіжний захід, а визначення доказів достатніми для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення відноситься до дискреційних повноважень слідчого, дізнавача та прокурора у кримінальному провадженні.

Окрім того, оскільки повідомлення особі про підозру не спрямоване на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів воно не відноситься до слідчих (розшукових) дій, а є процесуальною дією, отже підстави для відмови у задоволенні клопотання про повідомлення особі про підозру не можуть бути предметом розгляду в порядку ст. 303 КПК.

Водночас, слід зважати на те, що відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КПК дізнавач несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення дізнання. Отже, при розгляді скарг на відмову в задоволенні клопотань про проведення слідчих (розшукових) дій слідчий суддя співвідносить вимоги ст. 220 КПК з іншими процесуальними вимогами щодо здійснення досудового розслідування у кримінальному провадження, зокрема, встановленими ст. 40-1 КПК. Необхідно брати до уваги те, що процесуальне законодавство не передбачає обов`язку посадових осіб органів досудового розслідування вчиняти всі дії, які ініціюються учасниками кримінального провадження, оскільки такі дії в певних випадках можуть бути недоцільними, а інколи - передчасними або взагалі перешкоджати досягненню завдань кримінального провадження.

Хоча самостійність дізнавача у провадженні завжди протиставляється праву учасників кримінального провадження звертатися із клопотанням про проведення слідчих дій, ухвалення рішень при проведенні досудового розслідування є дискреційним повноваженням дізнавача, які він приймає з урахуванням відомостей про досудове розслідування, наявної доказової бази тощо. Слідчий суддя не може втручатись у здійснення досудового розслідування, а уповноважений здійснювати судовий контроль за проведенням досудового розслідування, тобто діями та рішеннями сторони обвинувачення.

З цих же підстав слідчий суддя не може надавати оцінку показанням свідків, на які посилається потерпіла, встановлювати наявність чи відсутність розбіжностей між показаннями свідків та потерпілої у цьому кримінальному провадженні, а також вирішувати питання щодо доцільності повідомлення певної особи про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

Щодо вимоги потерпілої про проведення слідчих дій зазначених у клопотанні від 19.09.2024р. слідчий суддя зазначає наступне.

Як вбачається з доданих потерпілою до скарги документів, вказане клопотання отримане органом досудового розслідування 19.09.2024 року та зареєстроване за № 726.

19.09.2024 року на адресу потерпілої ОСОБА_3 дізнавачем СД Криворізького РУПГУНП в Дніпропетровської області ОСОБА_11 , надіслано відповідь № 45/10-2681 якою фактично відмовлено у задоволенні клопотання з огляду на те, шо досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні закінчено закриттям кримінального провадження.

Вказану відповідь потерпілою отримано, однак оскаржено не було.

З огляду на те, що рішення дізнавача СД Криворізького РУПГУНП в Дніпропетровської області ОСОБА_11 про відмову у задоволенні клопотання потерпілої від 19.09.2024р. в порядку ст. 303 КПК оскаржено не було, у дізнавача були відсутні підстави для повторного розгляду вказаного клопотання.

Щодо посилання потерпілої на тривалість та неефективність досудового розслідування.

Слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що питання щодо дотримання процесуальних строків, врегульовано положеннями частини 6 статтею 28 КПК України, яка містить спеціальну норму, за якою підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право на звернення до прокурора, слідчого судді або суду з клопотанням, в якому викладаються обставини, що обумовлюють необхідність здійснення кримінального провадження (або окремих процесуальних дій) у більш короткі строки, ніж ті, що передбачені цим Кодексом.

Ця норма кореспондує із положеннями частин 1, 2 статті 114 КПК України, які передбачають, що для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку слідчий суддя, суд має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження. Будь-які строки, що встановлюються прокурором, слідчим суддею або судом, не можуть перевищувати меж граничного строку, передбаченого цим Кодексом, та мають бути такими, що дають достатньо часу для вчинення відповідних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень та не перешкоджають реалізації права на захист.

Крім того, КПК України містить спеціальну норму, якою передбачено оскарження недотримання розумних строків.

З клопотанням в порядку, передбаченому статтями 28, 114 КПК України до слідчого або зі скаргою в порядку статті 308 КПК України ОСОБА_3 не зверталась.

У зв`язку із зазначеним, в задоволенні скарги на постанову дізнавача СД КРУП ГУНП в Дніпропетровській області від 08 листопада 2024 року слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючисьст.ст.93,94,214,220,223,303-310КПКУкраїни,-

постановив:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача СД КРУП ГУНП в Дніпропетровській області від 08 листопада 2024 року про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про вчинення слідчих дій у кримінальному провадженні №0000208 від 15.05.2024 - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та оголошено в залі судових засідань у приміщенні Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області 29.11.2024 о 15-40 год.

Суддя ОСОБА_1