Справа № 175/4218/25
Провадження № 1-кс/175/507/25
04 квітня 2025 року селище Слобожанське Дніпровського
району Дніпропетровської області
Слідчий суддя Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Южноукраїнська Миколаївської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч.1 ст. 263 КК України,
Суть питання, що вирішується, за чиєю ініціативою воно розглядається
Оскільки попередньо встановлений ухвалою слідчого судді строк тримання під вартою спливає 06 квітня 2025 року, прокурор просить продовжити строк тримання під вартою останньому. Копія клопотання про продовження строку тримання під вартою вручена підозрюваному ОСОБА_4 з дотриманням процесуального строку, визначеного ч.2 ст. 184 КПК України.
Строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні продовжено до 6 місяців та закінчується 15.04.2025.
Позиція учасників у судовому засіданні
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, покликаючись на викладені у ньому обставини. Окрім того додав, що на переконання органу досудового розслідування, наразі існують ризики, передбачені ст. 177 КПК. Свою позицію та обґрунтованість підозри прокурор мотивував обставинами, зазначеними у клопотанні.
Сторона захисту заперечувала щодо задоволення клопотання, з огляду на його безпідставність, зазначаючи, що ОСОБА_4 вже тривалий час тримається під варттою, вважала за можливе застосувати до нього більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, вважаючи, що такий запобіжний захід забезпечить його належну процесуальну поведінку.
Підозрюваний ОСОБА_4 по суті клопотання висловитись не бажав.
Положення закону, якими керувався слідчий суддя
Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження є запобіжні заходи (п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК).
Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: (1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; (2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; (3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.
Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваному покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання зазначеним спробам.
Доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Установлені слідчим суддею обставини, мотиви, з яких слідчий суддя виходив при постановленні ухвали
В обґрунтування ризиків, передбачених пунктами п. п. 2,3,4 ч. 1 ст. 177 КПК України, для запобігання яких до підозрюваного необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, прокурор посилається на те, що на теперішній час під час досудового розслідування, не встановлено всіх свідків, яким відомо про злочинну діяльність ОСОБА_4 , відомості про яких та про їх місцезнаходження достовірно відомо останньому. Щодо впливу на інших підозрюваних слід заначити, що вони перебувають у безпосередньому підпорядкуванні підозрюваного, як організатора та матеріально залежні від нього, чим він може скористатись.
Крім того, слідчий суддя враховує те, що підозрюваний у разі обрання йому іншого, більш м`якого запобіжного заходу, може вчинити дії спрямовані на знищення доказів тощо.
Разом з тим, слідчий суддя враховує, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, підозрюваний ОСОБА_4 , організував незаконну діяльність основним видом якої є збут наркотичних засобів, що було його основними доходом останій час, залишаючись на свободі, він може вчинити інше кримінальне правопорушення пов`язане із незаконним придбанням, зберіганням, перевезенням чи пересиланням прекурсорів з метою їх використання для виробництва психотропних речовин для подальшого збуту. Про обґрунтованість вказаного ризику свідчить також кількість епізодів злочинної діяльності, які були задокументовані протягом тривалого періоду часу.
Наявність у підозрюваного місця проживання, не є беззаперечною підставою для зміни обраного раніше запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки такі враховується в сукупності з іншими обставинами у кримінальному провадженні і ризиками визначеними ст. 177 КПК України.
Відомості про особу підозрюваного в сукупності із обсягом пред`явленої йому підозри та встановленими ризиками, передбаченими ч. 1 ст. 177 КПК України, дають достатні підстави вважати, що альтернативні запобіжні заходи не здатні запобігти вказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Матеріали провадження не містять інших переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування підозрюваного під вартою. Нові обставини, які б надавали можливість вирішення слідчим суддею питання про зміну запобіжного заходу на більш м`який не виявлено.
Збереження обґрунтованої підозри є обов`язковою умовою продовження тримання особи під вартою. Поряд з цим, слідчий суддя зазначає, що тяжкість злочину, який інкримінується останньому не є єдиною підставою продовження строку тримання під вартою.
Мотиви щодо запобіжного заходу та інші питання
Оскільки продовжують існувати ризики, передбачені п. п. 2,3,4 ч. 1 ст. 177 КПК України, продовження підозрюваному ОСОБА_4 строку тримання під вартою в повній мірі відповідатиме меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу.
Разом з тим, продовження існування зазначених вище обставин у їх сукупності, виправдовують подальше перебування підозрюваного ОСОБА_4 під вартою, що відповідає і є співрозмірним тяжкості і характеру діяння, яке інкримінується останньому, та більш м`які запобіжні заходи, не забезпечать його належної процесуальної поведінки, а тому продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою є найбільш прийнятним за наявних умов.
До обставин (ризиків), які враховуються при вирішенні питання про запобіжний захід, безумовно належить військова агресія проти України, що суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку.
Слідчий суддя також враховує, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення дієвості кримінального провадження, тобто досягнення його завдань, чого можливо досягнути лише за умови нівелювання ризиків кримінального провадження. За таких обставин, необхідним є саме тримання підозрюваного під вартою, оскільки застосування більш м`якого запобіжного заходу у цьому кримінальному провадженні буде не недієвим, оскільки буде пов`язаний з доступом підозрюваного до технічних засобів, безпосередніх соціальних контактів з іншими особами, що також може завадити виконанню завдань кримінального провадження на цьому його етапі.
Тому, враховуючи вищевикладене та зважаючи на високу інтенсивність встановлених при розгляді клопотання ризиків, з урахуванням особистих характеристик підозрюваного, слідчий суддя доходить висновку, що щодо ОСОБА_4 слід продовжити винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та таке обмеження права підозрюваного на свободу не суперечить положенням ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки існують ознаки суспільного інтересу, які, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають принцип поваги до особистої свободи.
Підстав для застосування положень ч.9 ст.194 КПК України слідчим суддею не встановлено.
Між тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків.
За правилами ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу.
При вирішенні питання про застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею було визначено розмір застави 454200 гривень 00 коп.
Під час вирішення питання про продовження строку дії цього запобіжного заходу, слідчим суддею не встановлено обставин, які б вказували на те, що розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу, та обсяг обов`язків, покладених з внесенням застави, підлягає змінам.
Строк дії ухвали визначається з урахуванням вимог ст. 197 КПК України та строків досудового розслідування.
Керуючись ст.ст. 176-178, 182-184, 186, 187, 193-194, 196, 197, 202, 205, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -
П О С Т А Н О В И В :
Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, а саме до 15 квітня 2025 року включно, залишивши без змін раніше визначений розмір застави та обсяг обов`язків, пов`язаних з внесенням застави.
Строк дії ухвали до 15 квітня 2025 року включно.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення, а особою, що утримується під вартою - протягом того ж строку з моменту вручення копії ухвали.

Повний текст ухвали складено 04 квітня 2025 року. У відповідності до положень ч.2 ст.376, ч.15 ст.615 КПК України в судовому засіданні проголошено резолютивну частини ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1