Провадження № 1-кс/761/831/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2025 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 на повідомлення про підозру від 22.10.2024 у кримінальному провадженні № 0000135, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.04.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Шевченківського районного суду міста Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 на повідомлення про підозру від 22.10.2024 у кримінальному провадженні № 0000135, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.04.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

В обґрунтування скарги адвокат зазначає про необґрунтованість повідомлення ОСОБА_5 про підозру від 22.10.2024 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, а також здійснення повідомлення про підозру в порушення вимог п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК України, а саме, без наявності достатніх доказів для підозри особи у вчинені кримінального правопорушення.

Так, адвокат у своїй скарзі посилається на те, що 22.10.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, а саме: у заволодінні чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайстві), вчинене в умовах воєнного стану, вчинене за попередньою змовою групою осіб, вчинене у великих розмірах.

Як зазначає адвокат, що повідомлення про підозру ОСОБА_5 не відповідає фактичним обставинам справи, є не обґрунтованим, оскільки в діях ОСОБА_5 відсутня кваліфікуюча ознака як вчинення кримінального правопорушення у великих розмірах.

Так, адвокат вказує, що в дії ОСОБА_5 не були охоплені єдиним умислом на заволодіння всіх коштів, а тому вважав, що його дій можна кваліфікувати як повторність, але не як у великих розмірах.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_4 підтримав доводи скарги в повному обсязі та просив її задовольнити з підстав, зазначених у ній.

Прокурор ОСОБА_3 заперечував щодо задоволення скарги та скасування повідомлення про підозру, оскільки пред`явлена ОСОБА_5 підозра є обґрунтованою, підтверджується зібраними під час проведення досудового розслідування доказами. Вважав, що доводи щодо кваліфікації дій ОСОБА_5 повинні бути перевіренні судом під час розгляду справи по суті.

Заслухавши доводи захисника ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_3 , дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку про наступне.

Так, зі змісту ст. 2 КПК України вбачається, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Положення ч. 2 ст. 8 КПК України зобов`язують суди, прокуратуру, органи досудового розслідування під час здійснення кримінального провадження застосовувати принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини, який діє на основі Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що стала частиною національного законодавства.

Принцип верховенства права передбачає, що особа повинна бути захищена від свавілля суб`єктів владних повноважень, тобто втручання суб`єктів владних повноважень має бути піддано ефективному судовому контролю.

Так, відповідно до приписів ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому ст. 278 цього Кодексу, зокрема, за наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Згідно зі ст. 277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором.

Повідомлення має містити такі відомості: прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; зміст підозри; правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; права підозрюваного; підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Статтею 278 КПК України чітко регламентовано порядок вручення письмового повідомлення про підозру. Зокрема, відповідно до ч. 1 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Відповідно до змісту ч. ч. 1, 2 ст. 111 КПК України повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію.

Повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

Порядок здійснення виклику в кримінальному провадженні передбачено ст. 135 КПК України, зокрема, шляхом: надіслання поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою. У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи

Як вбачається з матеріалів скарги, підозрюваному ОСОБА_5 слідчим СУ ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 на виконання вимог КПК України, 22.102024 було здійснено вручення повідомлення про підозру, про що свідчить підпис підозрюваного ОСОБА_5 в повідомленні про підозру.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про те, що повідомлення про підозру ОСОБА_5 було здійснено в порядку, передбаченому КПК України, а зміст такого повідомлення відповідає вимогам кримінального процесуального закону.

Крім того, захисниками порядок вручення ОСОБА_5 повідомлення про підозру не оскаржується.

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих суду доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Досліджуючи питання про обґрунтованість повідомлення про підозру ОСОБА_5 від 22.10.2024, слідчий суддя відзначає, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини слідчий суддя, оцінюючи докази на предмет наявності обґрунтованої підозри, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення.

За визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра» у вчиненні кримінального злочину, про яку йде мова у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин.

Такий висновок цілком узгоджується з правовими позиціями, викладеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

При цьому, суд на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. На підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів суд повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для повідомлення такій особі про підозру.

Відтак, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя, не вирішуючи наперед питання про винуватість підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому злочину, допустимість доказів щодо встановлення його винуватості, вважає, що зміст таких матеріалів може свідчити про існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, а отже про існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Висновок органу досудового розслідування з приводу причетності ОСОБА_5 до вчинення зазначеного кримінального правопорушення не є очевидно необґрунтованим, а тому слідчий суддя не вбачає у висновках слідчого про обґрунтованість підозри чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого.

Крім того, наданні стороною захисту на обґрунтування доводів скарги докази, не свідчать про очевидну не обґрунтованість висунутої ОСОБА_5 підозру, а мають бути перевірені на стадії судового розгляду судом у сукупності з усіма доказами.

Також слідчий суддя зазначає, що як вбачається з досліджених в судовому засіданні матеріалів кримінального провадження, висунута ОСОБА_5 підозра ґрунтується на сукупності доказів зібраних під час досудового розслідування.

Також слідчий суддя зазначає, що обґрунтованість кваліфікацій дій підозрюваного повинна бути перевірена судом під розгляду справи по суті, у сукупності з усіма матеріалами кримінального провадження.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги адвоката ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 на повідомлення про підозру від 22.10.2024 у кримінальному провадженні № 0000135, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.04.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 36, 276-278, 303, 304, 309, 376, 395, 532 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 на повідомлення про підозру від 22.10.2024 у кримінальному провадженні № 0000135, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.04.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1