Провадження № 1-кс/522/427/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2025 року місто Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні клопотання Слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Одеської обласної прокуратури, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в рамках кримінального провадження № 0000532 від 13.11.2024 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 113 Кримінального кодексу України,-

У С Т А Н О В И В:

В провадженні слідчого відділу Управління СБ України в Одеській області перебуває кримінальне провадження № 0000532 від 13.11.2024 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 113 Кримінального кодексу України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в умовах воєнного стану та в період збройного конфлікту України з Російською Федерацією, 12.11.2024 приблизно 22 год. 21 хв., ОСОБА_4 діючи умисно, на виконання завдання невстановленої слідством особи, будучи обізнаним щодо розпочатої у 2014 році збройної агресії Російської Федерації проти України, яка 24.02.2022 набула характеру широкомасштабного військового вторгнення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій і бажаючи настання шкідливих наслідків у вигляді загрози національній безпеці в економічній і воєнній сферах, а також державній власності, переслідуючи мету ослаблення держави в умовах воєнного стану та в період збройного конфлікту, вчинив дії, спрямовані на пошкодження об`єкту, який має важливе народногосподарське та оборонне значення, а саме - здійснив підпал приладу вимірювання нагріву букс (колісних пар) залізничних вагонів на 88 км перегону Кантемир-Білгород-Дністровський Одеської філії АТ «Укрзалізниця» на території с. Олексіївка Маразліївської територіальної громади Білгород-Дністровського району Одеської області, яка відноситься до об`єкту критичної інфраструктури стратегічного призначення. При цьому, ОСОБА_4 облив вищевказаний прилад бензином з пластикової ємності та за допомогою запальнички підпалив вказану суміш, внаслідок чого відбулося займання вищевказаної шафи, однак за результатами займання обладнання приладу не постраждало.

27.11.2024, о 13 год. 05 хв. ОСОБА_4 в порядку ст. 615 КПК України затримано посадовою особою слідчого відділу Управління СБ України в Одеській області.

У зв`язку з наведеними фактичними обставинами, 27.11.2024 ОСОБА_4 оголошено про підозру та вручено повідомлення про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 113 КК України.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність: ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 113 КК України.

Виклад обставин, що дають підстави підозрювати, обвинувачувати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини:

- протокол огляду місця події від 13.11.2024;

- протокол допиту свідка ОСОБА_7 від 26.11.2024;

- протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 26.11.2024;

- протокол обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 ;

- протокол огляду мобільного телефону ОСОБА_4 від 27.11.2024;

- відповідь Одеської філії АТ «Укрзалізниця» №НЗІ-004/1455 від 18.11.2024;

- протокол допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 27.11.2024;

- іншими матеріалами досудового розслідування.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, а зібрані в ході досудового розслідування докази є вагомими, та у разі визнання його винним, йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі, що, згідно ст. 183 ч. 2 п. 4 КПК України, дозволяє обрати йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На даний час встановлено лише частину свідків, які можуть дати конкретні покази відносно підозрюваного, однак досудове розслідування відносно нього ще триває та проводиться збір доказової бази, у зв`язку з чим він має виконувати процесуальні обов`язки, які мають забезпечити об`єктивне та всебічне досудове розслідування в найкоротші строки.

ОСОБА_4 вчинив злочин в умовах агресії російської федерації та вчинив диверсію, а саме злочин який негативно впливає на життя, здоров`я та благополуччя людей, суспільства, у зв`язку з чим відносно нього не може бути застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Також, вказані обставини не дозволяють застосувати відносно підозрюваного запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання та особистої поруки. Крім цього, у разі визнання підозрюваного винним, йому загрожує суворе покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років позбавленням волі або довічне позбавлення волі, що надає підстави вважати, що він, перебуваючи на свободі може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити здійснювати злочинну діяльність, чим може зашкодити виконанню покладених на нього процесуальних обов`язків.

Крім того, необхідно прийняти до уваги, що підвищена суспільна небезпека злочину у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , полягає в тому, що в Україні введено воєнний стан в умовах агресії російської федерації, а останній підозрюється у вчиненні диверсії в умовах воєнного стану та знаходячись на свободі зможе вчинити агресію в умовах воєнного стану та продовжити вчиняти диверсії на території Білгород-Дністровського району та Одеської області в цілому.

Підозрюваний ОСОБА_4 усвідомлюючи тяжкість злочину у вчиненні якого він на цей час підозрюється, а саме у вчиненні особливо тяжкого злочину за який Кримінальним кодексом України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від притягнення до кримінальної відповідальності та подальшого засудження.

Також може впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки в ході проведення слідчих дій були залучені поняті та підозрюваному надано копії відповідних процесуальних документів із зазначенням їх анкетних даних та будучи обізнаною про хід досудового розслідування може незаконно впливати на зазначених свідків, експертів, інших учасників кримінального провадження з метою дачі ними завідомо неправдивих показань/висновків, а також перешкоджати проведенню досудового розслідування іншим чином.

Зазначені обставини, відповідно до ст. 177 КПК України, є підставою до обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, неможливо з причин, які зазначені вище. Згідно ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

Запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, неможливо у зв`язку з наявністю вищевказаних обставин, зазначених у ст.178 КПК України.

Все вищевикладене в сукупності свідчить, що обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного та обмеження його конституційних прав, у даному випадку, є виправданим з точки зору відповідного суспільного інтересу, що значно переважає інтереси однієї людини, і таким, що відповідає практиці ЄСПЛ.

Обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів: запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні (п.п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України), шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, неможливо з причин, які зазначені вище. Згідно ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

Обґрунтування необхідності покладення на підозрюваного, обвинуваченого конкретних обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу:

згідно ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України.

Виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою: в ході проведення досудового розслідування не було отримано відомостей, які свідчили б про зменшення заявлених ризиків. Обставини, які у своїй сукупності свідчать про те, що заявлені ризики не зменшились викладені у доданих до клопотання матеріалах.

Виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою:

- провести судову експертизу матеріалів, речовим і виробів за експертною спеціальністю 8.4 (Дослідження нафтопродуктів і пально-мастильних матеріалів) проведення яких доручено експертам Одеського НДІСЕ Міністерства юстиції України та отримати висновки зазначених судових експертиз;

- за результатами отриманих висновків судових експертиз матеріалів, речовим і виробів призначити судову пожежо-технічну експертизу;

- провести судову товарознавчу експертизу проведення якої доручено експертам Одеського НДІСЕ Міністерства юстиції України та отримати висновок зазначеної судової експертизи;

- з урахуванням одержаних слідством даних, а також висновків судових експертиз, вирішити питання про можливість повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_4 ;

- у разі встановлення причетності інших невстановлених осіб до вчинення зазначеного злочину, вирішити питання про повідомлення їм про підозру;

- виконати вимоги ст. 290 КПК України;

- виконати вимоги, передбачені ст. 291 КПК України, а саме скласти обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування.

Відомості, які будуть отримані в результаті проведення перелічених слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій, ймовірно матимуть значення доказів у кримінальному провадженні, оскільки можуть містити інформацію, яка підлягає доказуванню під час здійснення розслідування цього кримінального провадження.

Строк дії попередньої ухвали про обрання запобіжного заходу спливає 25.01.2025.

Все вищевикладене, на думку органу досудового розслідування, в сукупності свідчить, що продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного та обмеження його конституційних прав, у даному випадку, є виправданим з точки зору відповідного суспільного інтересу, що значно переважає інтереси однієї людини, і таким, що відповідає практиці ЄСПЛ.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого та просив його задовольнити.

Захисник не заперечував проти клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Вивчивши надані матеріали кримінального провадження, які обґрунтовують доводи клопотання слідчого, допитавши підозрюваного, вислухавши думку прокурора, адвоката, приходжу до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, в провадженні слідчого відділу Управління СБ України в Одеській області перебуває кримінальне провадження № 0000532 від 13.11.2024 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 113 Кримінального кодексу України.

Громадянину України ОСОБА_4 повідомлено 27.11.2024 про підозру та вручено повідомлення про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 113 КК України.

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду міста Одеси до підозрюваного ОСОБА_4 застосувано стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» без визначення розміру застави в межах строку досудового розслідування, до 25 січня 2025 року.

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду міста Одеси від 22.01.2025 року строк досудового рослідування продовжено до 6 місяців, тобто до 26.05.2025.

Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, який караються позбавленням волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна.

Наявність обґрунтованих підозр у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується зібраними у кримінальному провадженні та наданими до клопотання доказами, у тому числі:

- протокол огляду місця події від 13.11.2024;

- протокол допиту свідка ОСОБА_7 від 26.11.2024;

- протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 26.11.2024;

- протокол обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 ;

- протокол огляду мобільного телефону ОСОБА_4 від 27.11.2024;

- відповідь Одеської філії АТ «Укрзалізниця» №НЗІ-004/1455 від 18.11.2024;

- протокол допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 27.11.2024;

- іншими матеріалами досудового розслідування.

Слідчий суддя звертає увагу, на те, що нормами чинного КПК України не закріплено поняття обґрунтованості пред`явленої підозри, в зв`язку з чим, при вирішенні такого питання слід звертатися до практики ЄСПЛ, оскільки кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ч. 5 ст. 9 КПК України).

Так, слідчий суддя зазначає, що стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, п. 175 рішення ЄСПЛ у справі Нечипорук і Йонкало проти України, п. 161 рішення ЄСПЛ у справі Selahattin Demirtaє v. Turkey, п. 88 рішення ЄСПЛ у справі Ilgar Mammadov v. Azerbaijan, п. 51 рішення ЄСПЛ у справі Erdagoz v. Turkey).

Аналіз змісту повідомлення про підозру ОСОБА_4 , дає підстави вважати що висунута підозра містить виклад обставин та обґрунтування, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в можливій причетності (пов`язаності) даної особи з інкримінованим йому кримінальним правопорушенням.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Таким чином, на початковій стадії розслідування слідчий суддя, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направленні справи до суду.

Виходячи із наявних у слідчого судді матеріалів, якими обґрунтовується подане клопотання, з огляду на вищенаведену практику ЄСПЛ, слідчий суддя приходить до переконання про існування в рамках даного кримінального провадження обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 310, ч. 2 ст. 307 КК України.

Слідчий суддя вказує, що обґрунтованість підозри встановлювалась під час вирішення питання про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу.

Також, слідчий суддя звертає увагу, що на даній стадії кримінального провадження, слідчий суддя не вирішує питання винуватості особи у вчиненні тих чи інших кримінальних правопорушень, а лише на підставі наявних у слідчого судді матеріалів, вирішує питання доведеності існування обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення таких кримінально-протиправних дій.

При вирішенні питання про існування ризиків, слідчий суддя враховує обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 113 Кримінального кодексу України

Підозрюваний ОСОБА_4 усвідомлюючи тяжкість злочину у вчиненні якого він на цей час підозрюється, а саме у вчиненні особливо тяжкого злочину за який Кримінальним кодексом України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від притягнення до кримінальної відповідальності та подальшого засудження.

Також може впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки в ході проведення слідчих дій були залучені поняті та підозрюваному надано копії відповідних процесуальних документів із зазначенням їх анкетних даних та будучи обізнаною про хід досудового розслідування може незаконно впливати на зазначених свідків, експертів, інших учасників кримінального провадження з метою дачі ними завідомо неправдивих показань/висновків, а також перешкоджати проведенню досудового розслідування іншим чином.

Зазначені обставини, відповідно до ст. 177 КПК України, є підставою до обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, неможливо з причин, які зазначені вище. Згідно ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

Запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, неможливо у зв`язку з наявністю вищевказаних обставин, зазначених у ст.178 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою ст. 177 КПК України.

Враховуючи характер вчинених кримінальних правопорушень, запобігти зазначеним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів не вбачається за можливе, оскільки запобіжні заходи, не пов`язані із позбавленням волі не зможуть запобігти вказаним ризикам.

Запобіжний захід застосовується та продовжується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки підозрюваного та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження. Тобто в даному випадку, слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд мають зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року ЄСПЛ вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Також, ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Мотивуючи неможливість застосування до підозрюваного ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, слідчий суддя враховує, що досудове розслідування у кримінальному провадженні не завершено та задля його завершення необхідно провести ряд слідчих (розшукових) дій, які буде неможливо здійснити у разі ухилення підозрюваного від досудового розслідування при обранні відносно нього іншого запобіжного заходу.

Так, встановлено наявність обставин, які перешкоджають завершити досудове розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали слідчого судді про продовження застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме:

- провести судову експертизу матеріалів, речовим і виробів за експертною спеціальністю 8.4 (Дослідження нафтопродуктів і пально-мастильних матеріалів) проведення яких доручено експертам Одеського НДІСЕ Міністерства юстиції України та отримати висновки зазначених судових експертиз;

- за результатами отриманих висновків судових експертиз матеріалів, речовим і виробів призначити судову пожежо-технічну експертизу;

- провести судову товарознавчу експертизу проведення якої доручено експертам Одеського НДІСЕ Міністерства юстиції України та отримати висновок зазначеної судової експертизи;

- з урахуванням одержаних слідством даних, а також висновків судових експертиз, вирішити питання про можливість повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_4 ;

- у разі встановлення причетності інших невстановлених осіб до вчинення зазначеного злочину, вирішити питання про повідомлення їм про підозру;

- виконати вимоги ст. 290 КПК України;

- виконати вимоги, передбачені ст. 291 КПК України, а саме скласти обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування.

Слідчий суддя враховує, що згідно ч. 1 ст. 176 КПК України, тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом, при цьому більш м`якими запобіжними заходами по відношенню до нього є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт. Метою ж застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч. 1 ст. 177 КПК України).

Підстав для застосування інших більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного ОСОБА_4 в судовому засіданні встановлено не було, зокрема, застосування запобіжного заходу у вигляді зменшеної застави, домашнього арешту та особистого зобов`язання є недоцільним, з огляду на м`якість, а також те, що встановлені в судовому засіданні ризики, не забезпечать належне виконання підозрюваним обов`язків.

Ризики, які були враховані під час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обрані, не зменшились та ще мають місце.

Крім того, слідчий суддя вважає, що прокурором надано достатні та переконливі дані, які вказують на те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам та підтвердження відсутності обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а підстави для зміни запобіжного заходу, на які посилається адвокат, є недостатніми та передчасними в рамках вказаного кримінального провадження.

З огляду на фактичні обставини даного кримінального провадження, встановлені в ході розгляду даного клопотання відомості, в тому числі які стосуються наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 113 Кримінального кодексу України, а також продовження існування в рамках даного кримінального провадження ризиків, забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, можливо шляхом застосування відносно такої особи лише виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а відтак підстав для застосування відносно останнього більш м`якого запобіжного заходу слідчим суддею встановлено не було.

Виходячи з доводів та обґрунтування клопотання а також переліку слідчих дій які необхідно виконати, слідчий суддя встановлює, що органом досудового розслід проведено певні першочергові слідчі дії.

Керуючись ст.ст. 177, 183, 197, 199 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання Слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Одеської обласної прокуратури, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в рамках кримінального провадження № 0000532 від 13.11.2024 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 113 Кримінального кодексу України задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 (шістдесят) діб, тобто до 21.03.2025 року, в межах строку досудового розслідування без визначення застави, з утриманням в Державній установі "Одеській слідчий ізолятор".

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1