Справа № 1-260/2008
№ провадження 1-в/646/135/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2025 року м. Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова

у складі: головуючого судді Барабанової В.В.,

за участю секретаря судового засідання Ільченко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові клопотання заступника начальника ГУНП в Харківській області Шарніна Андрія про вирішення долі речових доказів по кримінальній справі № 1-260/2008,

встановив:

В провадження Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшло клопотання заступника начальника ГУНП в Харківській області Шарніна Андрія про вирішення долі речових доказів по кримінальній справі № 1-260/2008

Клопотання обґрунтовано тим, що Слідчим управлінням ГУНП в Харківській області проводиться системна робота з виконання рішень судів в частині вирішення долі речових доказів, зокрема тих, що зберігаються у спеціальних приміщеннях СУ.

29.07.2008 Червонозаводським районним судом м. Харкова винесено вирок у справі №1-260/2008, по кримінальній справі №10070031, за обвинуваченням ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні ними злочинів, передбачених ч. 3 ст. 186, ч. 3 ст. 187 КК України.

Відповідно до інформації УФБЗО ГУНП в Харківській області, на зберіганні ГУНП в Харківській області по вказаній кримінальній справі перебувають речові докази, а саме: грошові кошти в сумі 533 рублі російської федерації, вилучені у ОСОБА_1 , однак їх доля не вирішена судом під час винесення вироку.

На теперішній час у слідчому управлінні ГУНП в Харківській області, відповідно до рапорту слідчого по ОВС СУ ГУМВС України в Харківській області майора міліції Фольварочного А.І., постанови про визнання і приєднання до справи речових доказів від 20.09.2007 та квитанції №482 від 24.09.2007, продовжують зберігатись речові докази у кримінальній справі №10070031, доля яких не вирішена судом, а саме: картка пакета мобільного оператора «Лайф», номер +380 93 6690137 - 1 шт.

На підставі викладеного, просили розглянути можливість уточнення вироку суду від 29.07.2008, в частині вирішення долі речових доказів.

В судове засідання учасники кримінального провадження не з`явились, належним чином були повідомлені про дату та час розгляду клопотання.

Відповідно до абз. 2 ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Частиною 1 ст.539 КПК України передбачено, що питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Згідно з вимогами ч.9 ст.100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

Відповідно до п.п.4 п.1 ч.4 ст.374 КПК України, у резолютивній частині вироку зазначається рішення щодо речових доказів.

За змістом роз`яснення п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних з виконанням вироків» №11 від 21.12.1990 зі змінами, суди крім іншого вправі вирішувати питання, про долю речових доказів, якщо її не вирішено вироком суду та про визначення розміру і розподілення судових витрат, якщо суд не вирішив цих питань.

Пунктом 14 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку. Питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням), зокрема, засудженого та його захисника (ч. 1 ст. 539 КПК України), а з урахуванням вимог п. 4 ч. 2 ст. 539 КПК України таке клопотання подається саме до суду, який ухвалив вирок.

Згідно з пунктом 7 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України, оперативно-розшукові заходи, слідчі та процесуальні дії, розпочаті до дня набрання чинності цим Кодексом, завершуються у порядку, який діяв до набрання ним чинності.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 81 КПК України (в редакції 1960 року) питання про речові докази вирішується вироком, ухвалою чи постановою суду або постановою органу дізнання, слідчого, прокурора про закриття справи, при цьому, гроші, цінності та інші речі, нажиті злочинним шляхом, передаються в доход держави.

Згідно з пунктом 5 частини 1 статті 81 КПК України 1960 року, гроші, цінності та інші речі, які були об`єктом злочинних дій, повертаються їх законним володільцям, а якщо їх не встановлено, то ці гроші, цінності та речі переходять у власність держави.

Так, згідно з частиною 1 статті 409 Кримінально-процесуального кодексу України 1960 року, питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку, включаючи визначення розміру і розподілення судових витрат, якщо суд не вирішив цих питань, вирішуються судом, який постановив вирок.

Згідно з пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних з виконанням вироку» від 21 грудня 1990 року №11, у порядку, передбаченому статтею 411 КПК України, суди вправі вирішувати такі питання, які виникають при виконанні вироків внаслідок їх недоліків: про долю речових доказів, якщо її не вирішено вироком суду.

З матеріалів справи вбачається, що вироком Червонозаводського районного суду м. Харковавід 29 липня 2008 року по справі №1-260/2008, розглянуто кримінальну справу №10070031 за обвинуваченням ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні ними злочинів, передбачених ч. 3 ст. 186, ч. 3 ст. 187 КК України.

Вказаним вироком від 29 липня 2008 року вирішено також питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні, зокрема зазначено: "по вступлению приговора в законную силу вещественные доказательства: нож и кастет уничтожить; фрагменты газеты и листы с записями хранить при деле, документы на мобильные телефоны, бирки на ювелирные изделия, кассовые чеки, мобильные телефоны и зарядные устройства, а также ювелирные украшения, переданные на ответственное хранение потерпевшим, считать возвращенными по принадлежности владельцам ".

Таким чином, вбачається, що процесуальна дія провадилась, а процесуальне рішення приймалось згідно з положеннями кримінально-процесуального закону, чинного на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення (ст. 3 КПК України 1960 року, ст. 5 КПК України).

При цьому, заявник просить уточнити вирок в частині вирішення питання щодо речових доказів, а саме: «533 рублі російської федерації», вилучені у ОСОБА_1 ; картка пакета мобільного оператора «Лайф», номер НОМЕР_1 - 1 шт.

З матеріалів кримінальної справи вбачається, що предмети, а саме:«533 рублі російської федерації», вилучені у ОСОБА_1 ; картка пакета мобільного оператора «Лайф», номер +380 93 6690137 - 1 шт., були вилучені у ОСОБА_1 під час проведення затримання останнього. Стосовно вказаних предметів проведена слідча дія у вигляді огляду предметів, що підтверджується відповідними протоколами слідчого у кримінальній справі від 06.08.2007.

Разом з тим, в матеріалах кримінальної справи №10070031 відсутні процесуальні рішення слідчого про визнання вищевказаного майна речовими доказами, а також будь-яких відомостей, щодо вирішення питання з приводу визначення місця та відповідальної особи для зберігання вказаного майна.

За відсутності вищевказаної інформації, суд позбавлений можливості вирішити долю речових доказів.

Таким чином, вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 29 липня 2008 року по справі №1-260/2008 , який набрав законної сили, вирішено питання про речові докази, а в клопотанні ставиться питання про уточнення вироку суду в частині вирішення частини речових доказів, при цьому не обґрунтовуються підстави неможливості вирішення такого питання під час ухвалення вироку, при тому, що вказана справа направлялась до апеляційної та касаційної інстанції, не надається підтверджуючих відомостей щодо нележності зазначених в клопотання речових доказів до кримінальної справи №10070031, оскільки в наявних у розпорядженні суду матеріалів означеної справи, такі документи відсутні, суд вважає, що дане клопотання задоволенню не підлягає, оскільки це не є опискою в розумінні приписів чинного законодавства, натомість внесення змін до ухваленого вироку не входить до повноважень суду першої інстанції.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку, що клопотання заступника начальника ГУНП в Харківській області Шарніна Андрія про вирішення долі речових доказів по кримінальній справі №1-260/2008 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 81, 409, 411 КПК України 1960 року, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання заступника начальника ГУНП в Харківській області Шарніна Андрія про вирішення долі речових доказів по кримінальній справі №1-260/2008 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи діб, з дня її винесення, шляхом подачі апеляційної скарги через Червонозаводський районний суд м. Харкова.

Суддя: В.В. Барабанова