УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2024 року місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд м.Дніпропетровська у складі (далі скорочено Суд)::

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2

прокурор ОСОБА_3

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у кримінальному провадженні №0000457 від 06.06.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, заяву захисника ОСОБА_5 про повернення застави,

В С Т А Н О В И В:

02.12.2024 року, на підставі ст. 35 КПК України, за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000457 від 06.06.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, розподілено головуючому судді ОСОБА_1 .

Отримавши обвинувальний акт, Суд, відповідно до припису ч. 1 ст. 314 КПК України, призначив підготовче судове засідання на 18.12.2024 року, в яке викликав учасників судового провадження, для з`ясування достатності фактичних і юридично-правових підстав для прийняття судових рішень, передбачених ч. 3 ст. 314 КПК України, вирішення питань, які пов`язані з підготовкою кримінального провадження до судового розгляду.

18.12.2024 року всі учасники судового провадження не прибули в підготовче судове засідання.

Однак, 18.12.2024 року захисник ОСОБА_5 звернулась до канцелярії Суду із письмовою заявою про повернення застави, яку просила розглянути за її відсутності.

Захисник ОСОБА_5 на обґрунтування заяви про повернення застави послалась на те, що, мовою оригінала, «в період проведення досудового розслідування слідчим суддею Індустріального районного суду м.Дніпропетровська, а саме ухвалою від 05 вересня 2024 року по справі № 202/10775/24 було застосовано до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави в розмірі 302 800,00 грн.

06 вересня 2024 року ОСОБА_6 внесла заставу, визначену судом, що підтверджується копією квитанції від 06.09.2024 року(додається).

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська 04 листопада 2024 року по справі № 202/10775/24 було продовжено до підозрюваного ОСОБА_4 виконання обов`язків, передбачених статтею 194 КПК України в межах строку досудового розслідування, до 04 грудня 2024 року.

Більше звернень зі сторони обвинувачення щодо продовження виконання обов`язків ОСОБА_4 не було, запобіжний захід та/або продовження виконання обов`язків не продовжувався.

Відповідно до частини 11 статті 182 КПК України, застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу.

Отже, оскільки дія запобіжного заходу, визначеного слідчим суддею завершилася 04 грудня 2024 року, в дохід держави звернення застави не відбулося, є підстави для звернення до суду з заявою про повернення застави заставодавцю».

20.12.2024 року захисник ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_4 повторно не прибули в підготовче судове засідання.

З огляду на посилання захисника ОСОБА_5 в заяві, Суд здійснив розгляд заяви про повернення застави за відсутності захисника ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_4 .

Прокурор висловив думку, що заява захисника ОСОБА_5 про повернення застави не підлягає задоволенню.

Суд, перевіривши доводи, викладені в заяві захисника та доданих до заяви документів, вважає необхідним вказати наступне.

Відповідно до ст. 182 КПК України застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Захисник пов`язує необхідність повернення застави, «оскільки дія запобіжного заходу, визначеного слідчим суддею завершилася 04 грудня 2024 року, в дохід держави звернення застави не відбулося, є підстави для звернення до суду з заявою про повернення застави заставодавцю».

З приводу такого посилання Суд вважає, що доводи сторони захисника ґрунтуються на власному довільному тлумаченні приписів процесуального законодавства, базуються на власних оціночних категоріях та сторона захисту оцінює і тлумачить норми КПК на свій лад, тому Суд не погоджується з доводами сторони захисту та відхиляє їх.

Суд зазначає, що законодавець не пов`язує припинення дії запобіжного заходу - застави з закінченням дії обов`язків, визначених відповідним судовим рішенням, а тому у теперішній час ухвала слідчого судді в частині застосування застави відносно ОСОБА_4 продовжує свою дію.

Крім того, у відповідності до положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

З положень ст. 26 КПК України слідує, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Тобто, виходячи зі змісту статей 22, 26 КПК України, на особу, яка подає заяву про повернення застави, покладається обов`язок доведення перед Судом того, що така заява підлягає задоволенню.

Суд зауважує, що Суд здійснює судовий розгляд заяви захисника про повернення застави виключно в межах вимоги, заявленої захисником та доказів, які остання подала Суду на обґрунтування своєї заяви, що кореспондується з відповідним приписом Кримінального процесуального кодексу України.

Суд зазначає, що захисником до заяви про повернення застави не долучено та не подано жодного документу, які підтверджують обґрунтованість заявленої вимоги, а саме що не було більше звернень зі сторони обвинувачення щодо продовження виконання обов`язків ОСОБА_4 , запобіжний захід та/або продовження виконання обов`язків не продовжувався, а застава не була звернена в дохід держави, яку необхідно повернути заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу.

При цьому, Суд наголошує, що Суд не має права самостійно відшукувати докази на підтвердження фактів, обставин, викладених в заяві захисника про повернення застави, встановлювати інші фактичні обставини, окрім тих, які зазначені у заяві, не може перебирати на себе функції сторони захисту (обвинувачення тощо), позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що призведе до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободи.

Таким чином, Суд зазначає, що захисником не доведений факт можливості задоволення заяви про повернення застави та у зв`язку з викладеними обставинами Суд доходить переконання про необхідність відмови в задоволенні заяви захисника про повернення застави заставодавцю.

Крім того, Суд зазначає, що обвинувачений двічі поспіль не прибув у підготовчі судові засідання.

З цього приводу Суд наголошує, що відповідно до частин 1, 3, 8, 9, 10 статті 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.

При застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави підозрюваному, обвинуваченому роз`яснюються його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків.

Якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Питання про звернення застави в дохід держави вирішується судом за клопотанням прокурора або за власною ініціативою суду в судовому засіданні за участю обвинуваченого, заставодавця, в порядку, передбаченому для розгляду клопотань про обрання запобіжного заходу. Неприбуття в судове засідання зазначених осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду питання, не перешкоджає проведенню судового засідання.

У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 цього Кодексу.

Таким чином, з наявного у провадженні Суду обвинувального акту, та, визначених КПК України, документів до обвинувального акту, крім того, документів, поданих Суду захисником на обґрунтування можливості повернення застави (ухвала про визначення розміру застави, квитанції про внесення застави) Судом встановлено, що обвинуваченим ОСОБА_4 порушено покладений на нього судом обов`язок, виконання якого було забезпечено заставою, а саме явка останнього за викликом до Суду, що є підставою для звернення застави в дохід держави та застосування застави в більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 цього Кодексу.

Також, суд вважає за необхідне роз`яснити, що відмова в задоволенні заяви не позбавляє права повторного звернення до суду в порядку, передбаченому КПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 22, 26, 182, 372 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Заяву захисника ОСОБА_5 про повернення застави, залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1

20.12.2024