Справа № 206/1176/25
Провадження № 1-кс/206/281/25
УХВАЛА

06 березня 2025 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретареві ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Луганській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Лисичанської окружної прокуратури Луганської області ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000015 від 06 січня 2016 року відносно підозрюваного ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

До Самарського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Клопотання обґрунтовано тим, що у квітні 2014 року, більш точні дата та час в ході досудового розслідування не встановлено, на території Луганської області невстановленими особами створене не передбачене законом збройне формування, члени та структурні підрозділи якого за попередньою змовою зорганізувалися для спільної злочинної діяльності з метою безпосереднього вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів.

У невстановлені в ході досудового розслідування дату та час, до структурного підрозділу вказаного не передбаченого законом формування, діючого на території Луганської області, створеного невстановленими особами, на добровільній основі увійшов ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мав умисел приймати активну участь у діяльності даного формування, при цьому розуміючи, що його діяльність спрямована на: заволодіння окремими територіями Луганської області та їх утримання, силову підтримку власних структур, депортації населення з регіону знаходження даного формування, знищення живої сили та матеріальних ресурсів правоохоронних органів та Збройних сил України, з використанням вогнепальної зброї, вибухових речовин та іншої зброї.

Вступивши в зазначене збройне формування ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, розуміючи незаконність його діяльності, став приймати в ньому активну участь, а саме виконував вказівки осіб, які були рангом вище нього, та виконував функції щодо контрольно-пропускного режиму на блокпостах, що розташовувались на території Луганської області, які знаходилися під контролем незаконних збройних формувань.

Так, в приблизний період часу з 01.05.2014 по 30.06.2014, більш точні дата та час в ході досудового розслідування не встановлені, ОСОБА_5 , діючи в складі не передбаченого законом збройного формування, керуючись прямим умислом, маючи при собі вогнепальну зброю невстановленого в ході досудового розслідування зразка, здійснював чергування на блокпосту у с. Світличне Попаснянського району Луганської області, який розташовувався на березі річки Сіверський Донець біля паромної переправи, виконуючи функції щодо контрольно-пропускного режиму через вказану ділянку місцевості, з метою недопущення підозрілих осіб шляхом перевірки транспортних засобів та речей які перевозяться на предмет заборонених речей.

06.01.2016 за вказаним фактом розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000015 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити.

Вислухавши доводи та пояснення прокурора, вивчивши та дослідивши подане клопотання та надані письмові матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СУ ГУНП в Луганській області знаходиться кримінальне провадження № 0000015, відомості про яке внесено до ЄРДР 06.01.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України.

01.06.2016 органом досудового розслідування складено письмове повідомлення ОСОБА_5 про підозру, а у зв`язку з неможливістю встановлення місця його знаходження, так як переховувався від органів досудового розслідування,відповідно до ч. 3 ст. 111, ст. 135, ч. 1 ст. 278 КПК України, повідомлення направлено йому поштою.

02.06.2016 підозрюваного ОСОБА_5 оголошено у розшук та досудове розслідування у кримінальному провадженню зупинене на підставі ст. 280 ч. 1 п.2 КПК України.

27.06.2016 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 заведена оперативно-розшукова справа № 3125 з метою встановлення місцезнаходження останнього.

07.04.2021 слідчим суддею Попаснянського районного суду Луганської області надавався дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу до суду для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який втратив законну силу 07.10.2021.

20.02.2025 за № 4477, до СУ ГУНП в Луганській області надійшло повідомлення з УКР ГУНП в Луганській області про стан проведення розшукових заходів, спрямованих на встановлення місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_5 , відповідно до якого здійснені перевірки за обліками військовополонених і звільнених з полону, інформаційно-пошукової бази Національної поліції «Розшук», інформаційно-пошукової бази «Пізнання», проведено моніторинг соціальних мереж Інтернет, Державного реєстру актів цивільного стану громадян, перевірено розшукуваного за обліками інформаційно-пошукової бази «ВПО» та інтегрованої міжвідомчою автоматизованою системою обміну інформацією з питань контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон «Аркан». За результатами проведених розшукових заходів, місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_5 не встановлено, останній як внутрішньо переміщення особа не зареєстрований, в період з 08.11.2017 рік по теперішний час, державний кордон через офіційні пункти пропуску не перетинав.

11.02.2025 до СУ ГУНП в Луганській області надійшла відповідь на запит слідчого з Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України за № 7002, відповідно до якої відомостей стосовно ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , в базі даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України, виїхали на тимчасово окуповану територію України або виїхали з такої території», не виявлено.

19.02.2025 до СУ ГУНП в Луганській області надійшла відповідь на запит слідчого з Міністерства соціальної політики України за № 4407/0/290-25/19, відповідно до якої, станом на 18.02.2025, згідно з відомостями, внесеними до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не перебуває на обліку внутрішньо переміщених осіб.

Дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя вважає, що наявність обґрунтованої підозри підтверджується зібраними під час досудового розслідування та дослідженими в судовому засіданні матеріалами кримінального провадження, а саме їх копіями:

- повідомлення керівника оперативної групи СБ України ОСОБА_9 , про виявлене кримінальне правопорушення, яке належним чином зареєстровано в Журналі єдиного обліку Новоайдарського ВП ГУНП за № 52 від 06.01.2016;

- показами свідка ОСОБА_10 , який показав, що ОСОБА_7 він знає з 2008 року, з інформації розміщеної в інтернеті йому відомо, що ОСОБА_7 бере участь в діяльності незаконних збройних формувань, так званої Луганської народної республіки. ОСОБА_7 показували російські телеканали, де він давав інтерв`ю від імені бойовиків ЛНР;

- показами свідка ОСОБА_11 , який показав, що приблизно в травні 2014 року він на автомобілі перетинав через блокпост, розташований в с. Світличне Попаснянського району, Луганської області, на якому розташовувалися так звані ополченці ЛНР. На блокпосту були мішки з піском та прапор Новоросії, Документи у нього перевіряли двоє чоловіків, а за ними стояв тобто здійснював прикриття перевіряючих, ОСОБА_8 , якого він добре знає, бо був його класним керівником та звісно одразу впізнав його. ОСОБА_5 був одягнутий у камуфльованому одязі, в руках тримав автомат Калашникова з дерев`яним прикладом. Крім того свідок ОСОБА_11 повідомив, що ОСОБА_5 бачив по телебаченню російських СМІ, при цьому ОСОБА_8 давав інтерв`ю від імені бойовиків так званої лнр, в якому зазначав, що «фашиз в виде власти Украины не пройдет»;

- показами свідка ОСОБА_12 , яка показала, що в період з 2009 по 2010 роки, вона займала посаду Муратівської середньої школи, в якій на той період проходив навчання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкав по сусідству з нею, за адресою: АДРЕСА_1 . З початку бойових дій на території Луганської та Донецької областей, в мережі інтернет вона побачила відеоролик за участю ОСОБА_5 , якого вона добре знає, який був одягнений у камуфльований одяг, на рукавах форми були російські нашивки, виступав за російську агресію;

- показами свідка ОСОБА_13 , який показав, що з квітня 2014 року він знаходився на блокпості, так званого ополчення, розташованого у с.Світличне, Попаснянського району, Луганської області, де він займався тим, що рив окопи. На вказаному блокпості ОСОБА_13 познайомився з ОСОБА_14 , який йому розповів, що народився в с.Муратове, Луганської області, але мешкає в Росії, та коли дізнався про події на Донбасі, то вирішив приїхати та захищати Батьківщину. ОСОБА_15 завжди був одягнений у камуфльований одяг, мав при собі автомат Калашникова;

- показами свідка ОСОБА_16 , який показав, що з квітня 2014 року він знаходився на блокпості, так званого ополчення, розташованого у с.Світличне, Попаснянського району, Луганської області, де він займався тим, що рив окопи. На вказаному блокпості ОСОБА_16 познайомився з ОСОБА_14 , який йому розповів, що мешкав раніше на Україні в с.Муратове, Луганської області, поблизу с. Світличне. ОСОБА_15 завжди був одягнений у камуфльований одяг, мав автомат Калашникова;

- протоколом огляду предмету, відповідно до якого здійснено огляд відомостей які містяться в Інтернет ресурсі «Миротворец» стосовно ОСОБА_5 , а саме його причетності до участі у незаконних збройних формувань так званої лнр, місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; місце мешкання: АДРЕСА_2 .

- допитана у якості свідка ОСОБА_17 показала, що її внук ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 з 2010 по 2011 роки мешкав разом з нею. Наприкінці 2011 року, внука забрала його мати до російської федерації. Востаннє вона бачила внука о 2016 році в м. москва рф., коли їздила на його день народження в гості.

Отже, оцінюючи надані стороною обвинувачення докази слід прийти до висновку, що в своїй сукупності вони доводять наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України.

Слідчий суддя, при вирішенні даного клопотання, враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Згідно зі ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Оскільки чинне законодавство не розкриває поняття обґрунтованої підозри, враховуючи ст.ст. 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі "Murray v.United Kingdom", 14310/88, 28.10.94, п. 55).

Уявлення про «обґрунтовану підозру» має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.

Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка оголосила про підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні такого кримінального правопорушення, другий - що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_18 повністю підтверджується зібраними у ході досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на цей час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

При цьому суд звертає увагу, що для повідомлення про підозру не потрібна така ж ступінь доведення як для визнання особи винною, достатньо щоб у стороннього спостерігача склалось враження, що злочин було вчинено і підозрювана особа причетна до його вчинення. Такого ступеню доведення у цій справі було досягнуто.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України другою підставою для застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Слідчий суддя вважає доведеними вказані ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду свідчать такі обставини як, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 , в разі визнання його винним у скоєнні кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, а також те, що органом досудового розслідування не встановлено постійного місця проживання та реєстрації ОСОБА_5 на території, яка підконтрольна органам влади України, у зв`язку з чим, ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також те, що до теперішнього часу місцезнаходження підозрюваного не встановлене та не відоме, його оголошено в розшук. Також, у сторони обвинувачення є достатньо підстав вважати, що ОСОБА_5 вже умисно переховується та в подальшому може умисно переховуватися від органу досудового розслідування на тимчасово окупованій території Луганської області з метою унеможливлення проведення з ним необхідних процесуальних та слідчих дій, направлених на виконання основного завдання кримінального провадження.

Ризик передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, пов`язаний із можливістю знищити, сховати або спотворити ОСОБА_5 будь-яку із речей чи документів пов`язаних з його участю у не передбаченому законом збройному формуванні, а саме у піхотному взводу батальйоні «Примара», які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Враховуючи, що ОСОБА_5 можливо відомі свідки вчинення злочину, у якому він підозрюється, існує ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, з боку ОСОБА_5 незаконно впливати в майбутньому на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Також, існує ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто перешкоджання ОСОБА_5 у кримінальному провадженню іншим чином та ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_5 .

Той факт, що підозрюваний ОСОБА_5 перебуває на тимчасово окупованій території України підтверджується вищезазначеними доказами, зібраними під час досудового розслідування.

З огляду на те, що у судовому засіданні знайшли своє підтвердження ті обставини, що ОСОБА_5 набув статусу підозрюваного у кримінальному провадженні, підозра є обґрунтованою, доведення органом досудового розслідування наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а також факт того, що сукупність доказів у своєму зв`язку вказують слідчому судді на достатність підстав вважати, що підозрюваний перебуває на тимчасово окупованій території України, слідчим суддею встановлено достатні підстави для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу за відсутності підозрюваного, відповідно до приписів ч. 6 ст. 193 КПК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжним заходом є тримання під вартою.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке входять до вищевказаного переліку, підозра є обґрунтованою, доведення органом досудового розслідування наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, до нього може бути обрано виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а тому клопотання підлягає задоволенню.

Згідно з абз. 7 ч. 4 ст. 183 КПК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Згідно з абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке входить до переліку, перебуває на тимчасово окупованій території України, розмір застави слідчий суддя не визначає.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до обґрунтованого висновку, що в даному випадку прокурором доведено наявність підстав, передбачених ст. 177 КПК України, а також наявність достатніх підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 дійсно перебуває на тимчасово окупованій території України, а тому клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України, підлягає задоволенню та за відсутності підозрюваного слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 без визначення розміру застави.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 193-194, 196, 205-206, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Луганській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Лисичанської окружної прокуратури Луганської області ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000015 від 06 січня 2016 року відносно підозрюваного ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України задовольнити.

Обрати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

На підставі ч. 6 ст. 193 КПК України розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою після затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не пізніше як через сорок вісім годин з часу його доставки до місця кримінального провадження.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1