Справа № 276/50/25
Провадження по справі 1-кс/276/10/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2025 року с-ще Хорошів

Слідчий суддя Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

слідчої ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ відділення поліції №4 Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту у кримінальному провадженні №0000007 від 08.01.2025 відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомир Житомирської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, військовослужбовця, неодруженого, інших осіб на утриманні не має, не є особою з інвалідністю, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Корольовського районного суду м. Житомира за ч. 2 та ч.3 ст. 153 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років, звільненого ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 30.01.2023 умовно-достроково з невідбутим терміном: 1 місяць 10 днів,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України,

в с т а н о в и в :

Слідчий слідчого відділу відділення поліції №4 Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області з клопотанням про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем фактичного проживання, а самеза адресою: АДРЕСА_1 ,на строк до 08 березня 2025 року, включно та покласти на нього ряд обов`язків.

В обґрунтування клопотання зазначено, що 08.01.2025, приблизно о 01 год. 00 хв. у ОСОБА_5 , який перебував поблизу будинку 3 по вул. Молодіжній, що в с. Пулино-Гута Житомирського району Житомирської області, виник злочинний умисел направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, а саме легковим автомобілем марки CHERY AMULET, реєстраційний номер НОМЕР_1 , належного ОСОБА_8 .

Так, 08.01.2025 приблизно о 01 год. 00 хв. ОСОБА_5 проник на огороджену територію домоволодіння АДРЕСА_2 , де зберігався легковий автомобіль марки CHERY AMULET, реєстраційний номер НОМЕР_1 та автомобіль марки «ВАЗ-2106», реєстраційний номер НОМЕР_2 , де в подальшому, за допомогою сили рук, виштовхав на проїжджу частину дороги вулиці Молодіжна с. Пулино-Гута Житомирського району Житомирської області автомобіль марки «ВАЗ-2106», реєстраційний номер НОМЕР_2 , таким чином звільнив територію двору для заволодіння транспортним засобом CHERY AMULET, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Після чого, продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_5 підійшов до автомобіля марки CHERY AMULET, реєстраційний номер НОМЕР_1 , де за допомогою ключів від цього автомобіля, які знаходилися в замку запалювання, запустив двигун та поїхав з місця вчинення кримінального правопорушення, таким чином заволодівши транспортним засобом.

Вказаними злочинними діями ОСОБА_5 , всупереч волі ОСОБА_8 , заволодів належним йому транспортним засобом, а саме легковим автомобілем марки CHERY AMULET, реєстраційний номер НОМЕР_1 , чим заподіяв останньому майнової шкоди.

Таким чином, ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, яке кваліфікується як незаконне заволодіння транспортного засобу, вчинене з проникненням у сховище.

Відомості про указане кримінальне правопорушення 08.01.2025 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000007 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

В клопотанні слідчий посилається на наявність ризиків, визначених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Мотивуючи наявність ризику того, що ОСОБА_5 переховуватиметься від органу досудового розслідування та суду є те, що останній обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від п`яти до восьми років з конфіскацією майна або без такого. Також, розуміючи те, що за вчинення вказаного кримінального правопорушення останньому загрожує реальне покарання у виді позбавлення волі, а тому з метою ухилення від кримінальної відповідальності ОСОБА_5 матиме реальну можливість переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

Доказом існування ризику того, що ОСОБА_5 може впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні є те, що з метою уникнення відповідальності, останній матиме реальну можливість впливати на свідків шляхом застосування фізичного насильства або погрози його застосування, шантажем, психічним впливом, умовлянням або підкупом, залякуванням з метою зміни останніми показань, які є джерелом доказу у кримінальному провадженні, впливати на останніх, оскільки свідки в даному кримінальному провадженні є знайомими підозрюваного ОСОБА_5 .

На переконання слідчого, існує також ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України щодо можливості вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_5 притягувався до кримінальної відповідальності, маючи судимість не знату та не погашену, належних висновків не зробив та вчинив умисний, корисливий майновий злочин.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні підтримали клопотання з підстав зазначених у ньому, просили його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину у пред`явленій підозрі визнав, не заперечував щодо обрання щодо нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, проте просив застосувати запобіжний захід в нічний період часу доби, так як має намір надалі здійснювати обов`язки військової служби.

Захисник підтримав позицію підозрюваного, вважає за доцільне визначити підозрюваному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період часу доби з 22:00 год. до 06:00 год. Такий захід, на його переконання, буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваним.

Дослідивши клопотання та додані до нього копії з матеріалів кримінального провадження, заслухавши доводи прокурора, слідчого, захисника, пояснення підозрюваного, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Частиною першою статті 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється (ст. 178 КПК України).

Слідчим суддею встановлено, що СВ ВП №4 Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження за № 0000007 від 08 січня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 289 КК України.

У ході розслідування 08.01.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України.

Так як положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідчому судді належить користуватися практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

У своїх рішеннях, зокрема «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України» Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати неупередженого спостерігача в тому, що відповідна особа можливо вчинила злочин. При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування обґрунтована підозра не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, що об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Під час розгляду клопотання прокурором на підставі матеріалів кримінального провадження, долучених до клопотання та досліджених в судовому засіданні, доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України. Підозра підтверджується як показаннями ОСОБА_5 , які надані в судовому засіданні, так і сукупністю наданих суду доказів: рапортом про вчинення кримінального правопорушення від 08.01.2025; протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від ОСОБА_8 від 08.01.2025; протоколом огляду місця події від 08.01.2025 на території домоволодіння, що АДРЕСА_2 ; протоколом огляду місця події від 08.01.2025 на ділянці узбіччя поблизу будинку АДРЕСА_3 ; показаннями потерпілого ОСОБА_9 ; показаннями свідка ОСОБА_10 ; показаннями свідка ОСОБА_11 ; показаннями свідка ОСОБА_12 ; показаннями свідка ОСОБА_13 ; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 .

При вирішення питання про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя зазначає таке.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

У рішенні Європейського суду з прав людини Бессієв проти Молдови вказано, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Слідчим суддею встановлено достатньо підстав вважати, що прокурором доведено ризики, передбачені пунктами 1, 2,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Існування ризику можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду пов`язане, у першу чергу, із можливістю призначення підозрюваному за інкримінований йому злочин покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років. Отже, гіпотетична імовірність постановлення суворого вироку може мати значення. Зазначена обставина сама по собі, а також з урахуванням характеризуючих особу підозрюваного даних, може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Тяжкість можливого покарання не є єдиною підставою для висновку про наявність в цьому провадженні ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду. Зокрема, що ОСОБА_5 переховуватиметься від органу досудового розслідування та суду є те, що останній обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від п`яти до восьми років з конфіскацією майна або без такого. Також, розуміючи те, що за вчинення вказаного кримінального правопорушення останньому загрожує реальне покарання у виді позбавлення волі, а тому з метою ухилення від кримінальної відповідальності ОСОБА_5 матиме реальну можливість переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

При встановленні наявності ризику незаконно впливати на свідків слідчий суддя враховує встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Тобто, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Поряд з цим, існує ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України щодо можливості вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_5 притягувався до кримінальної відповідальності, маючи судимість не знату та не погашену, належних висновків не зробив та вчинив умисний, корисливий майновий злочин.

Таким чином, враховуючи доведені стороною обвинувачення ризики та те, що підозрюваний ОСОБА_5 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, маючи судимість не знату та не погашену, належних висновків не зробив та вчинив умисний, корисливий майновий злочин, беручи до уваги відповідну процесуальну поведінку підозрюваного після вчинення кримінального правопорушення, зокрема, те, що підозрюваний надавав показання слідчому та брав участь у проведенні слідчих дій, виходячи з доводів сторони захисту, слідчий суддя вважає що належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків можливо забезпечити шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Згідно зі ст. 181 КПК України домашній арешт полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосований до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі. Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

З огляду на встановлені під час розгляду клопотання та викладені вище обставини, слідчий суддя вважає за доцільне обрати стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Одночасно із застосуванням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту слідчий суддя покладає на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: не відлучатися з місця проживання без дозволу прокурора або суду; утримуватись від спілкування зі свідками та потерпілою у даному кримінальному провадженні; повідомляти слідчого/прокурора або суд про зміну свого місця проживання; прибувати за викликом до слідчого/прокурора або суду.

На думку слідчого судді, вказаний запобіжний захід та покладені на ОСОБА_5 обов`язки, з урахуванням здійснення відповідно до ч.5 ст.181 КПК України органами Національної поліції контролю за виконанням запобіжного заходу, зможуть забезпечити його належну процесуальну поведінку та запобігти ризикам, доведеним прокурором.

Обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

З огляду на те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі, з метою забезпечення належного виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та запобігання ризику впливу на свідків, запобігання переховуванню від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується, врахувавши думку підозрюваного, який не заперечував проти задоволення клопотання слідчого, є таким, що самовільно залишив військову частину з листопада 2024 року, суд приходить до висновку про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем його проживання у межах строку досудового розслідування, тобто до 08.03.2025 року, включно, з покладенням на нього обов`язків, передбачених статтею 194 КПК України.

Такий захід, на переконання суду, буде достатнім та відповідатиме меті застосування запобіжного заходу.

Керуючись ст.176 - 178, 181, 193, 196, 199, 202, 309 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчого СВ Відділення поліції №4 ЖРУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою проживання, а саме: АДРЕСА_1 , на строк до 08 березня 2025 року, включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

1) не відлучатися з місця проживання без дозволу прокурора або суду;

2) утримуватись від спілкування зі свідками та потерпілою у даному кримінальному провадженні;

3) повідомляти слідчого/прокурора або суд про зміну свого місця проживання;

4) прибувати за викликом до слідчого/прокурора або суду.

Строк дії вказаних вище обов`язків встановити до 08 березня 2025 року, включно.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 що відповідно до ч.2 ст.179 КПК України, у разі невиконання покладених на нього цією ухвалою обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та може бути накладено грошове стягнення.

Підозрюваного ОСОБА_5 на підставі п. 1 ч. 3 ст. 202 КПК України негайно доставити до місця проживання та звільнити з-під варти.

Контроль за виконанням підозрюваним запобіжного заходу покласти на слідчого СВ ВП №4 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 .

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 13.01.2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1