05 лютого 2025 року
Єдиний унікальний № 501/4938/24
Провадження № 1-кп/501/2/25
У Х В А Л А

04 лютого 2025 року року Іллічівський міський суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_5 ,

представника цивільного відповідача ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорноморську Одеської області кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000856 від 23 листопада 2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Іллічівська (на теперішній час - м. Чорноморськ) Одеської області, громадянина України, який має середню спеціальну освіту, працює вивантажувачем, надає послуги ПрАТ «ІЛЛІЧІВСЬКЗОВНІШТРАНС», одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В судовому засіданні представник потерпілого заявив клопотання про арешт майна обвинуваченого, а саме просив накласти арешт на грошові суми, рахунки та все рухоме та нерухоме майно, що належить та зареєстроване за обвинуваченим в межах ціни позову.

Своє клопотання обґрунтовує тим, що у кримінальному провадженні розглядається цивільний позов про стягнення солідарно з ПрАТ «Іллічівськзовніштранс» та ОСОБА_8 на користь потерпілого 388756 грн матеріальної шкоди, 1500000 грн моральної шкоди та витрат в сумі 60000 грн, які будуть понесені потерпілим при оплаті послуг за правничу допомогу.

Вказує, що цивільному позивачу стало відомо, що 24 жовтня 2024 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_9 до ОСОБА_8 про розірвання шлюбу. На думку позивача вказане може свідчити про штучне створення умов цивільним відповідачем ОСОБА_8 з метою уникнення стягнення з нього коштів, у разі задоволення судом позовних вимог, шляхом можливої подачі наступного позову про поділ майна подружжя.

Прокурор та потерпілий підтримали клопотання.

Обвинувачений та його захисник, а також представник цивільного відповідача вважали клопотання необґрунтованим та просили у його задоволенні відмовити.

Розглянувши клопотання, заслухавши думку учасників провадження, суд дійшов висновку, що воно не підлягає задоволенню.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Пунктом 4 частини 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 2 ст. 171 КПК України встановлено, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ч. 3 ст. 171 КПК України, у клопотанні цивільного позивача у кримінальному провадженні про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, третіх осіб для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, повинно бути зазначено: 1) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір позовних вимог; 2) докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.

Згідно з ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Пунктом 1 Частини 5 статті 173 КПК України передбачено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: перелік майна, на яке накладено арешт.

Суд вважає, що представник потерпілого не довів необхідність арешту майна обвинуваченого.

Так, судом не встановлено обставин, які вказують на існування можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна обвинуваченого ОСОБА_8 .

Доводи представника потерпілого про те, що в провадженні суду є справа про розірвання його шлюбу не може свідчити, що в подальшому обов`язково буде подано позов про поділ майна подружжя. Більше того, такий позов може бути поданий і під час перебування у шлюбі. В свою чергу поділ майна подружжя є правом подружжя і полягає у певній зміні правовідносин з приводу здійснення права власності, зокрема, визначення часток у праві власності або визначення конкретного майна, яке буде належати кожному з подружжя. Однак наслідком поділу майна не є припинення права власності без відповідної компенсації, чи зменшення його цінності (вартості), а тим більше - приховування, пошкодження, псування тощо майна одного з подружжя.

У суду також відсутні відомості про те, що обвинувачений вчинив будь-які дії, які б свідчили про наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу. Навпаки, потерпілий повідомив суду, що обвинуваченим та іншими особами від імені обвинуваченого, йому відшкодовано шкоду у розмірі близько 320000 грн. Ці відомості підтвердив суду і обвинувачений, додавши, що саме він передав потерпілому вказані кошти особисто або через інших осіб.

Суд також наголошує, що згідно з п. 1 ч. 5 ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: перелік майна, на яке накладено арешт. Натомість, клопотання про арешт майна не містить жодних відомостей про належність обвинуваченому на праві власності конкретного, індивідуально визначеного майна, про певні об`єкти рухомого або нерухомого майна, про розмір грошових коштів, які йому належать, про реквізити рахунків, які слід арештувати.

З цього приводу суд також зазначає, що накладення арешту на все майно обвинуваченого, без зазначення переліку конкретних об`єктів, не лише свідчитиме про порушення вказаних вище вимог кримінального процесуального законодавства, а і становитиме для обвинуваченого надмірний тягар.

З урахуванням викладеного вище, суд вважає, що в задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 172, 173, 371, 372 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити в задоволенні клопотання представника потерпілого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про арешт майна.

Копію ухвали вручити (надіслати) прокурору, потерпілого та його представнику, обвинуваченому та його захиснику, представнику цивільного відповідача.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Іллічівський міський суд Одеської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя