14.03.25 Справа №469/48/25
1-кс/469/43/25
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 березня 2025 року с-ще Березанка
встановила :
Прокурор Березанського відділу Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_3 просить накласти арешт на майно, яке перебуває у власності підозрюваного ОСОБА_4 , а саме на:
Відповідно до клопотання, у ході досудового розслідування встановлено, що 12 січня 2025 року ОСОБА_4 з метою реалізації протиправного умислу, спрямованого на незаконне зайняття рибним добувним промислом, не маючи на це відповідного законного дозволу, виданого компетентним органом, прибув на берег річки Березань поблизу с.Калинівка Березанської територіальної громади Миколаївського району Миколаївської області, де за допомогою надувного човна "BARK" незаконно встановив у воді чотири месинові сітки та у подальшому 14 січня 2025 року приблизно о 18.00 год. виловив за допомогою раніше встановлених сіток 50 особин риби роду карась сріблястий вартістю 1581 грн. за один екземпляр, 18 особин риби роду щука вартістю 3468 грн. за один екземпляр, 11 особин риби роду судак вартістю 3587 грн. за один екземпляр та 22 особини раків вартістю 3332 грн. за один екземпляр, на загальну суму 254235 грн., чим заподіяв істотну шкоду за критерієм добування великої кількості риби, вилов яких заборонено.
Прокурор посилається на те, що на теперішній час підозрюваний добровільно не відшкодував заподіяну шкоду тому вона підлягає стягненню у прмусовому порядку шляхом подання цивільного позову, який заявлено уповноваженою особою Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) про відшкодування завданих навколишньому природному середовищу збитків у розмірі 254235 грн.
Прокурор зазначає, що відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арешт майна може передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном, використовувати та відчужувати його.
Відповідно до змісту ст.170 КПК України, підставою для арешту майна є існування сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч.2 ст.170 КПК України).
Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч.11 ст.170 КПК України).
Згідно з ч.2 ст.171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Зазначеним вимогам клопотання прокурора не відповідає, так як не містить посилання на існування будь-яких ризиків, запобігання яких є завданням арешту майна, та викладу обставин, які підтверджують існування таких ризиків.
Згідно з вимогами ч.3 ст.172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
У зв"язку з викладеним клопотання та додані до нього матеріали необхідно повернути прокурору.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 171, 172 КПК України, слідчий суддя-
постановила:
Встановити прокурору строк тривалістю 72 години для усунення недоліків.
Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Слідчий суддя: