Справа № 274/9303/24
Провадження №1-кп/0274/505/25
В И Р О К
15.01.2025 м.Бердичів
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Червоний Донець Балаклійського району Харківської області, громадянина України, українця, освіта неповна середня, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
1) 10.09.2021 Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області за ч. 2 ст.289 КК України до 6 років позбавлення волі;
2) 05.09.2024 Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області на підставі ст. 82 КК України невідбуту частину покарання замінити на 2 роки 10 місяців 15 днів обмеження волі;
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.390 КК України,
ОСОБА_4 , відповідно до вироку Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 10.09.2021 та на підставі ухвали Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 05.09.2024, відбував покарання з 05.11.2024 у виді обмеження волі в ДУ "Бердичівський виправний центр (№108)", що за адресою : Житомирська область, м. Бердичів, вул. Низгірецька, 2, на шлях виправлення не став та вчинив новий злочин за наступних обставин.
Зокрема, 05.11.2024 прибувши для відбуття покарання до ДУ "Бердичівський виправний центр (№108)", засуджений до обмеження волі ОСОБА_4 , під підпис був ознайомлений з вимогами КВК України та нормативно - правовими актами, що регламентують порядок та умови відбування покарання у виді обмеження волі, правилами внутрішнього розпорядку установи виконання покарань для засуджених до обмеження волі та попереджений про кримінальну відповідальність за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 390, 391, 392, 393 КК України.
13.11.2024 близько 16.30 год засуджений до обмеження волі ОСОБА_4 , на підставі наказу про надання короткочасного виїзду за межі ДУ "Бердичівський виправний центр (№108)", з метою короткочасного лікування у відділенні КНП "Бердичівська міська лікарня" був доставлений працівниками екстреної медичної допомоги із ДУ "Бердичівський виправний центр (№108)" до медичного закладу.
14.11.2024, перебуваючи в приміщенні інфекційного відділення КНП "Бердичівська міська лікарня" за адресою : м. Бердичів, вул. Здоров`я, 1, розуміючи протиправність своїх дій, скориставшись відсутністю нагляду, ОСОБА_4 без відповідного дозволу начальника ДУ "Бердичівський виправний центр (№108)" самовільно залишив межі медичного закладу та до виправного центру не повернувся в зазначений строк.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.390 КК України, визнав у повному обсязі, щиро розкаявся та не оспорював встановлені досудовим розслідуванням обставини вчиненого ним кримінального правопорушення. Пояснив, що самовільно залишив лікувальний заклад і до установи виконання покарань без поважних причин не повернувся.
Таким чином дії ОСОБА_4 кваліфіковано вірно за ч. 2 ст. 390 КК України, як неповернення до місця відбування покарання особи, яка відбуває покарання у виді обмеження волі та якій було дозволено короткочасний виїзд, після закінчення строку виїзду.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає.
Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
При призначенні покарання ОСОБА_4 суд керується загальними засадами призначення покарання, визначеними у ст. 65 КК України, і враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують його покарання.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає: щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.
Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 390 КК України, є нетяжким злочином.
Обвинувачений раніше судимий, за місцем відбування покарання характеризується позитивно, має три заохочення, стягнення погашені.
Також при призначенні покарання суд враховує, що обвинувачений є раніше судимий, на сьогодні відбуває покарання у виді обмеження волі та невідбутий строк покарання становить 2 (два) роки 4 місяці 6 днів обмеження волі, тому остаточне покарання слід призначити з врахуванням положень ст. 71, ст. 72 КК України.
На думку суду саме призначене покарання є необхідним й достатнім для його виправлення і запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.
Дані про процесуальні витрати матеріали провадження не містять.
Підстав для зміни чи скасування обраного щодо обвинуваченого запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.
Керуючись статтями 373, 374 КПК України, суд
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.390 КК України, та призначити покарання у виді 1 (один) рік позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 71, ст. 72 КК України остаточне покарання ОСОБА_4 суд призначає за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання, призначеного за вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської областівід 10.09.2021, у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
Початок строку відбування призначеного покарання ОСОБА_4 обчислювати з 15 січня 2025 року.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо обвинуваченого ОСОБА_4 залишити попередній - у вигляді цілодобового домашнього арешту в ДУ "Бердичівський виправний центр (№108)", але не довше ніж на два місяці з дня ухвалення вироку.
Зарахувати ОСОБА_4 , на підставі ч. 7 ст. 72 КК України, в строк відбування покарання термін його перебування під домашнім арештом з 27.11.2024 по день набрання вироком законної сили, з розрахунку, що три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі.
Відповідно до ст. 532 КПК України вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Цей вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку лише з підстав, визначених у ч.2 ст.394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області.
Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити учасникам кримінального провадження.
Суддя ОСОБА_1