1 УХВАЛА про відмову в арешті майнаСправа № 335/766/25 1-кс/335/529/2025
ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий в ОВС СУ ГУНП в Запорізькій області майор поліції ОСОБА_5 за погодженням з процесуальним керівником у кримінальному провадженні прокурором Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_6 , звернулася до слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з клопотанням про арешт майна.
В обґрунтування клопотання посилається на те, що 02.04.2024 до СУ ГУНП в Запорізькій області надійшли матеріали відносно групи осіб, які займаються збутом наркотичних речовин на території м. Запоріжжя.
05.02.2025 в ході проведення обшуку автомобілю «FORD FOXUS», в кузові сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , виявлено та вилучено:
1. технічний паспорт на авто серії НОМЕР_3 ;
2. ключ від авто чорного кольору з брелком;
3. автомобіль «FORD FOXUS», в кузові сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 .
Вказані речі мають значення речових доказів у даному кримінальному провадженні, оскільки містять у собі інформацію про обставини вчинення злочину та є об`єктами подальших експертних досліджень.
Метою накладення арешту на вказане майно є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження у зв`язку з наявністю підстав та розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, у зв`язку з чим, на стадії досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вказане майно.
На підставі зазначеного, з метою збереження речових доказів, слідчий просить накласти арешт на майно, вилучене 05.02.2025 в ході проведення обшуку автомобіля автомобілю «FORD FOXUS», в кузові сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , який знаходиться у користуванні ОСОБА_7 .
Старший слідчий в ОВС СУ ГУНП в Запорізькій області майор поліції ОСОБА_5 у судовому засіданні клопотання підтримала.
Власник майна ОСОБА_4 проти клопотання заперечує, посилаючись на те, що вказаний автомобіль належить йому на праві власності, вилучене під час обшуку мацйно не має ознак речових доказів у кримінальному провадженні, з майном проведено всі необхідні слідчі (розшукові) дії.
Заслухавши слідчого, власника майна та дослідивши клопотання та надані матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов таких висновків.
Досудовим розслідуванням встановлено, що до вчинення кримінального правопорушення причетний ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який незаконно збуває наркотичні речовини на території м. Запоріжжя, а також виконує роль водія ОСОБА_8 на автомобілі «FORD FOXUS», в кузові сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 .
Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27.01.2025, надано дозвіл на проведення обшуку автомобіля «FORD FOXUS», в кузові сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , який знаходиться у користуванні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою відшукання та вилучення наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів, а також інших предметів заборонених або обмежених в обігу, чорнових записів, мобільних телефонів, комп`ютерної техніки.
05.02.2025 слідчим СУ ГУНП в Запорізькій області лейтенантом поліції ОСОБА_9 проведений обшук автомобіля «FORD FOXUS», в кузові сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , за участю ОСОБА_4 , в ході якого було виявлено і вилучено:
1. технічний паспорт на авто серії АНС 144159;
2. ключ від авто чорного кольору з брелком;
3. автомобіль «FORD FOXUS», в кузові сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , що підтверджується протоколом обшуку.
05.02.2025 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
Постановою старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_5 від 06.02.2025 майно вилучене в ході проведення обшуку автомобіля FORD FOXUS», в кузові сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , визнано в якості речових доказів у зазначеному кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Як передбачено частиною 3 статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Поряд із цим, відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Згідно вимог ч. 2 ст.171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень ст.170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Слідчий суддя із змісту клопотання та доданих до нього документів не вбачає підстав для арешту майна, визначеного КПК України.
Слідчим суддею встановлено, що слідчий в своєму клопотанні зазначив мету арешту майна, а саме збереження їх як речових доказів, однак в порушення вимог ч. 1 ст. 170 КПК України не конкретизував ризики, які свідчили б про необхідність арешту майна.
Слідчий обмежився цитуванням статей КПК України, які визначають мету та завдання арешту майну п. 1 ч. 2 ст. 170, ч. 3, ч. 5 ст. 170, ст. 98 КПК України, проте клопотання не містить конкретизації мети та завдання арешту у даному кримінальному провадженні.
Із того, що слідчий посилається на п. 1 ч. 2 ст. 170 та 98 КПК України слідує, що арешт на майно необхідно накласти з метою збереження речових доказів, але ні постанова слідчого про визнання речовими доказами, ні клопотання не містить обґрунтування яким критеріям речових доказу відповідають автомобіль, технічний паспорт на нього та ключі з брелком від автомобіля.
Згідно змісту клопотання арешт на автомобіль, технічний паспорт, ключі з брелком має бути накладено тільки тому, що слідчий виніс постанову про визнання вказаного майна речовими доказами.
При цьому, із клопотання та пояснень слідчого у судовому засіданні не встановлено яке завдання у даному кримінальному провадженні має бути виконано арештом майна.
Із пояснень слідчого у судовому засіданні було встановлено, що автомобіль оглянутий і з нього вилучені всі слідові докази, а тому він мав вже бути повернутим власнику.
Крім цього, в суді не знайдено як доказів так і доводів того, що автомобіль потрібен слідчому для цілей досудового розслідування. Про такі цілі в клопотанні не йдеться.
Також, обов`язковою умовою для накладення арешту на майно відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України є те, щоб особа, у якої це майно вилучено мала або на день розгляду клопотання про арешт майна набула статус підозрюваного.
Додані до клопотання матеріли не вказують на те, що ОСОБА_4 у кримінальному провадженні повідомлено про підозру, крім того, ОСОБА_4 по даному кримінальному провадженню немає статусу.
Отже, відсутні підстави для заборони на використання зазначеного майна або розпорядження цим майном, оскільки слідчим не доведено що саме ці підстави можуть потягти наслідки, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Згідно ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої ст. 170 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.
Таким чином, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання, оскільки слідчий не довів суду ті обставини, на які він посилався в клопотанні, зокрема наявність обґрунтованих підстав і мети, відповідно до положень статті 170 цього Кодексу, а також наявність ризиків, які свідчили б про необхідність арешту майна.
При відмові в арешті майна, майно підлягає негайному поверненню особі, в якої воно було вилучено.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 170, 173 КПК України, слідчий суддя
У задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_5 про арешт майна відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1