Справа № 296/1416/25
УХВАЛА

Іменем України

10 лютого 2025 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Корольовського районного суду м. Житомира клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу УСБУ в Житомирській області підполковника юстиції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0002354 ,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу УСБУ в Житомирській області підполковника юстиції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0002354.

Клопотання обґрунтовано тим, що слідчим відділом УСБУ в Житомирській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, зареєстрованому у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0002354 від 29.07.2024, за підозрою ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.258 КК України та ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.114-1 КК України.

Відповідно до матеріалів поводження, 28.07.2024 та 23.09.2024 невідомі особи здійснили підпал транспортних засобів військовослужбовців, чим вчинили перешкоджання законній діяльності ЗС України.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 не пізніше 12.11.2024 (точної дати досудовим розслідуванням не встановлено) за допомогою месенджеру «Telegram» вступив у злочинну змову із невстановленою на даний час особою під псевдонімом « ОСОБА_10 » та, переслідуючи корисливі мотиви, на пропозицію останнього надав свою згоду на вчинення терористичного акту з метою порушення громадської безпеки та залякування населення.

Після цього ОСОБА_7 в період з 12.11.2024 по 20.11.2024 (точний час досудовим розслідуванням не встановлено) з метою реалізації злочинного умислу, направленого на вчинення терористичного акту, залучив своїх знайомих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_6 .

В подальшому ОСОБА_7 від невстановленої особи під псевдонімом « ОСОБА_10 » в месенджері «Telegram» отримав детальні інструкції по виготовленню саморобного пристрою, а саме щодо способу та засобів, які для цього потрібно.

Також ОСОБА_7 від невстановленої особи під псевдонімом « ОСОБА_10 » в месенджері «Telegram» отримав детальні інструкції щодо методів дотримання конспірації під час підготовки та вчинення терористичного акту.

На виконання вказаних інструкцій ОСОБА_7 з метою конспірації під час підготовки до вчинення терористичного акту, 14.11.2024 разом із ОСОБА_9 взяли в оренду квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

У період з 15 по 19 листопада 2024 року, продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, направленого на вчинення терористичного акту, на виконання детальних інструкцій невстановленої особи під псевдонімом « ОСОБА_10 » ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 придбали предмети й речовини для подальшого виготовлення на їх основі саморобного вибухового пристрою, які розмістили за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_5 не пізніше 19.11.2024 (точного часу не встановлено), перебуваючи у м. Київ, використовуючи месенджер «Тelegram», вступив у попередню злочинну змову з невстановленою на даний час особою на ім`я « ОСОБА_11 », якій за матеріальну винагороду погодився посприяти у вчиненні вищевказаного терористичного акту.

З цією метою, реалізуючи спільний злочинний умисел, направлений на вчинення терористичного акту, діючи за вказівками особи на ім`я « ОСОБА_11 », ОСОБА_5 20.11.2024 прибув в магазин «Vodafone», розташований за адресою: проспект Миру, 15а, м. Житомир, де придбав два мобільні телефони марки «ERGO» та два стартові пакети «Vodafone», необхідні для використання саморобного вибухового пристрою.

Того ж дня, ОСОБА_5 , діючи за вказівкою «Єгора», доставив придбані ним телефони та стартові пакети до будинку АДРЕСА_2 , де, дотримуючись вимог конспірації, залишив їх у підвальному приміщенні житлового будинку, відправивши « ОСОБА_12 » через месенджер «Telegram» фотозображення з їх місцезнаходженням, які того ж дня забрав ОСОБА_7 .

Продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, направленого на вчинення терористичного акту, на виконання детальних інструкцій невстановленої особи під псевдонімом « ОСОБА_10 » ОСОБА_7 в період з 15.11.2024 по 20.11.2024 (точний час досудовим розслідуванням не встановлено), перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , з вищевказаних придбаних предметів й речовин виготовив саморобний вибуховий пристрій.

20.11.2024 в проміжок часу з 18 год. по 18 год. 42 хв. ОСОБА_7 разом із ОСОБА_8 , використовуючи службу таксі, прибули на місце неподалік від Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області (м. Житомир, вул. Лесі Українки, буд. 17), де під лавкою навпроти головного входу до приміщення зазначеного органу поліції встановили вищевказаний саморобний вибуховий пристрій, навпроти якого розмістили камеру відеоспостереження, у яку встановили стартовий пакет оператора «Vodafone», придбаний ОСОБА_5 .

У подальшому, після встановлення вказаного пристрою ОСОБА_7 разом із ОСОБА_8 , використовуючи службу таксі, покинули місце закладки саморобного вибухового пристрою.

Надалі ОСОБА_7 , використовуючи месенджер «Telegram», проінформував невстановлену особу під псевдонімом « ОСОБА_10 » про виконання поставленого завдання, після чого о 18 год. 42 хв. саморобний вибуховий пристрій невстановленою особою приведено в дію, що призвело до його підриву та вибуху, яким пошкоджено два склопакети вікон будівлі Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області та дерев`яну лавку, спричинено тілесні ушкодження працівнику поліції ОСОБА_13 , що перебував у цей час неподалік місця вибуху.

Діючи за попередньою домовленістю з особою на ім`я « ОСОБА_11 », близько 18 год. 40 хв., ОСОБА_5 , використовуючи службу таксі, прибув та зупинився по вул. Лесі Українки, неподалік адміністративної будівлі Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області, де дотримуючись вимог конспірації за допомогою мобільного телефону повідомив про своє прибуття.

Разом з цим, ОСОБА_5 , перебуваючи поблизу адміністративної будівлі Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області, з дотриманням вимог конспірації за допомогою мобільного телефону в месенджері «Telegram» у завуальованій формі підтвердив особі на ім`я « ОСОБА_11 » факт підриву вибухового пристрою, тим самим підтвердив вчинення терористичного акту.

21.11.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27 ч.2 ст.258 КК України, а саме у сприянні терористичному акту, тобто вчиненню вибуху, який створював небезпеку для життя чи здоров`я людини, з метою порушення громадської безпеки та залякування населення, за попередньою змовою групою осіб.

В ході досудового розслідування встановлено, що на ім`я ОСОБА_5 в АТ КБ «ПриватБанк» (МФО 305299, , юридична адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1д) відкриті банківські рахунки: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , на яких містяться грошові кошти в гривні.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Враховуючи, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, псування, знищення, перетворення, відчуження, з метою забезпечення можливості конфіскації вказаного майна як виду покарання, в органу досудового розслідування виникла необхідність в накладенні арешту на відкриті банківські рахунки підозрюваного, на яких містяться грошові кошти в гривні, з метою недопущення його відчуження, розпорядження та користування.

Слідчий ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі. Клопотання підтримав, просив задовольнити його у повному обсязі.

Слідчий суддя дійшов висновку про доцільність розгляду клопотання без повідомлення підозрюваного ОСОБА_5 (власника майна) з метою недопущення відчуження майна до розгляду клопотання. Розгляд клопотання без повідомлення підозрюваного (власника майна) є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Розгляд клопотання здійснюється без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає ч. 4 ст. 107 КПК України.

Дослідивши подані документи та матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується клопотання, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення клопотання по суті, слідчий суддя приходить до таких висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Відповідно до ч. 1-3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб (абзац 2 ч. 1 ст. 170 КПК України).

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання.

Згідно з ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до ч. 10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Слідчий суддя установив, що слідчим відділом УСБУ в Житомирській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, зареєстрованому у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0002354 від 29.07.2024, за підозрою ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.258 КК України та ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.114-1 КК України.

21.11.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27 ч. 2 ст. 258 КК України, а саме у сприянні терористичному акту, тобто вчиненню вибуху, який створював небезпеку для життя чи здоров`я людини, з метою порушення громадської безпеки та залякування населення, за попередньою змовою групою осіб.

Санкцією ч. 2 ст. 258 КК України передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна або без такої.

Враховуючи стадію досудового розслідування, слідчий суддя, не вирішуючи питання про доведеність вини під час розгляду цього клопотання, вважає, що підозра ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27 ч. 2 ст. 258 КК України є обґрунтованою, про що в своїй сукупності свідчать такі докази: витяг з ЄРДР від 29.07.2024; повідомленням про підозру; протокол огляду місця події; протокол допиту свідка; протокол допиту неповнолітнього свідка; протокол пред`явлення особи до впізнання за фотознімками; протокол допиту потерпілого; протокол огляду; договір найму; протокол допиту підозрюваного; протокол обшуку та інші матеріалами кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про банки та банківську діяльність» №2121-111 від 07.12.2000 року (із змінами та доповненнями) - «арешт на майно або кошти банку, що знаходяться на його рахунках, арешт на кошти та інші цінності юридичних або фізичних осіб, що знаходяться в банку, здійснюються виключно за рішенням суду про стягнення коштів або про накладення арешту в порядку, встановленому законом».

Відповідно до пункту 3.1 статті 3 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» кошти існують у готівковій формі (формі грошових знаків) або у безготівковій формі (формі записів на рахунках у банках).

Слідчий суддя установив, що на ім`я ОСОБА_5 в АТ КБ «ПриватБанк» (МФО 305299, , юридична адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1д) відкриті банківські рахунки: НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 ; НОМЕР_3 .

Вказаний факт підтверджено проведеним оглядом документів, вилучених 11.12.2024 в ході тимчасового доступу до речей і документів в АТ «Приватбанк» на підставі ухвали слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира про тимчасовий доступ до речей і документів.

Враховуючи положення п.3 ч.2 ст.170 КПК України, ч.5 ст.170 КПК України, належне повідомлення про підозру ОСОБА_5 , а також беручи до уваги наявність достатніх підстав вважати, що суд може призначити ОСОБА_5 покарання у виді конфіскації майна, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність накладення арешту на відкриті в АТ КБ «ПриватБанк» банківські рахунки на ім`я підозрюваного ОСОБА_5 .

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, слідчим суддею не встановлено.

З наведених мотивів слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання про накладення арешту.

Крім того, слідчий суддя зазначає, що у відповідності до вимог ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись ст. ст. 170-173, 175, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на кошти, що знаходяться на рахунках НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , відкритих в АТ КБ «ПриватБанк» (МФО 305299, , юридична адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1д) на ім`я ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_14