Суворовський районний суд міста Одеси Справа № 523/6776/23
Провадження №1-кп/523/568/25
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

24.03.2025 року м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси під головуванням судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурорів Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

захисників адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду, кримінальне провадження №0002283 від 22 червня 2019 року із звинувачення

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Балти, Подільського р-ну, Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, перебуваючого у фактичних шлюбних відносинах, утримуючого три неповнолітні дитини, офіційно не працевлаштованого, не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України,

в с т а н о в и в:

Близько 16 години 00 хвилин 07 травня 2019 року ОСОБА_9 , перебуваючи разом із знайомим йому Особою №1 (матеріли судового провадження щодо якої містяться у справі №523/8872/18, з якої під час судового розгляду цього ж кримінального провадження було виділено чинну справу №523/6776/23, далі Особа №1), біля буд.№86, по вул. Героїв оборони Одеси, в м. Одесі, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів та прямим умислом, спрямованим на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаним з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнає нападу, підійшли до раніше незнайомого ним ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , майно якого визначили предметом злочинного посягання, після чого Особа №1 приставила до живота останнього розкладний металевий ніж, погрозу застосування якого потерпілий сприйняв як реальну. Обидва нападника, придушуючи таким чином волю ОСОБА_6 , перевірили вміст кишень верхнього одягу останнього, відібрали належні тому: мобільний телефон марки «Samsung Galaxy S5», в корпусі чорного кольору, імей: НОМЕР_1 , вартістю 9000 грн; з сім карткою № НОМЕР_2 , вартістю 50 грн; з картою пам`яті, 32 Гб, вартістю 359 грн; які знаходилися в чохлі чорного кольору, вартістю 295 грн; навушники «AirPods», білого кольору, вартістю 700 грн; а також грошові кошти в сумі 270 грн; а всього майно та кошти, на загальну суму 11274 грн, якими розпорядилися на власний розсуд.

Обвинувачений ОСОБА_9 вину у вчиненому не визнав та показав, що у вищезазначені дату, час і місці він випадково опинився у вузькому місці між будинками, де під примусом раніше незнайомої йому Особи №1 (також ромської національності), залишався статистом - очевидцем того, яка останній, погрожуючи потерпілому якимось блискучим предметом, відібрав у цього парубка якісь речі. ОСОБА_9 категорично заперечив як попередню домовленість, так і будь - яку власну спільну участь у нападі на ОСОБА_6 та отримання майна останнього, а також пояснив, що сам настільки злякався побаченого, що справив природню потребу у нижній одяг.

Незважаючи на викладене винуватість ОСОБА_9 у вчиненому доводиться наступною сукупністю доказів.

Потерпілий ОСОБА_6 в суді показав, що декілька років тому, в районі вул. Героїв оборони Одеси, в м. Одесі, його та колишнього однокурсника ОСОБА_10 перестріли двоє раніше незнайомих парубків ромської зовнішності, одним із яких був присутній в суді обвинувачений ОСОБА_9 , де між ними виник конфлікт з приводу відсутності у потерпілого цигарок. ОСОБА_10 злякався незнайомців та втік з місця події, залишивши потерпілого на самоті. Одночасно один із нападників схопив потерпілого за руку та став таким чином його утримувати, а інший побіг за ОСОБА_10 , безрезультатно намагаючись того догнати.

В наступному другий нападник повернувся, підійшов до потерпілого, дістав із кишені металевий ніж та приставив його лезом до його живота, погрозу застосування якого ОСОБА_6 сприйняв як реальну. Інший нападник, продовжуючи тримати його за руку, перевірив вміст кишень одягу потерпілого, звідки витягнув мобільний телефон марки «Samsung Galaxy S5», навушники та гроші, точну суму яких ОСОБА_6 вже не пам`ятає через сплив часу, які залишилися у цих незнайомців. Після зазначеного один із нападників наказав потерпілому бігти з місця події, що той і зробив.

ОСОБА_6 також показав, що під час досудового розслідування він впевнено впізнав обох нападників, а також настояв на тому, що ці дві особи діяли в момент нападу сумісно та узгоджено.

Свідок ОСОБА_10 в суді показав, що у вищезазначені дату, час і місці на його і ОСОБА_6 шляху, за 10-15 м, виявився чоловік із ножом в руці, якого свідок дуже злякався, через що втік з місця події, чим залишив потерпілого на самоті. Через 4 хвилини до будинку за місцем проживання свідка прибіг схвильований ОСОБА_6 , з претензією про його залишення, а також повідомив, що також утік від декількох осіб і треба негайно викликати поліцію та ув`язнити нападників.

Як вбачається із протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення 07 травня 2019 року ОСОБА_11 , будучи попередженим про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину (ст.383 КК України), просить Відділ поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області вжити заходи правового характеру до невідомих йому чоловіків, які в період часу з 16 години 00 хвилин до 17 години 00 хвилин цієї ж доби, перебуваючи біля буд.№86, по вул. Героїв оборони Одеси, в м. Одесі, погрожуючи ножом, відібрали у його сина, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мобільний телефон марки «Samsung Galaxy S5», в корпусі чорного кольору, імей: НОМЕР_1 , з сім карткою № НОМЕР_2 , навушники «AirPods», а також грошові кошти в сумі 270 грн (т.3 а.с.149-151).

Відповідно до проведеного в період часу з 17 години 00 хвилини до 17 години 30 хвилин 07 травня 2019 року огляду місця події місцем вчинення розбійного нападу є ділянка місцевості з тильної сторони будівлі магазину «Інсайд», розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Героїв оборони Одеси, буд.№86 (т.3 а.с.152).

Потерпілим ОСОБА_6 надано слідчому фотографічне зображення коробки від відібраного у нього мобільного телефону марки «Samsung Galaxy S5», з маркувального аркушу на якій вбачається, що цей мобільний пристрій має імей: НОМЕР_1 (т.3 а.с.157).

Директором ТОВ «Спорт-платформа» ОСОБА_12 на запит слідчого надано оптичний носій із відеозаписом з камери зовнішнього спостереження, встановленої на фасаді буд.№96, по пр-кту Добровольського (в даний час Князі Володимира Великого) в м. Одесі (т.3 а.с.166-167).

Вищезазначений відеозапис 13 травня 2019 року було оглянуто слідчим, після чого постановою долучено до провадження в якості речового доказу (т.1 а.с.169).

Безпосереднім відтворенням копії відеозапису в суді встановлено, що в період часу з 16 години 15 хвилин 26 секунд до 16 години 16 хвилин 06 секунд 07 травня 2019 року повз буд.№96, по пр-кту Добровольського, в м. Одесі, проходять ОСОБА_6 з ОСОБА_10 , яких із-заду наздоганяють два невстановлених чоловіка, після чого ОСОБА_10 пробіг поодинці у зворотному напрямку (т.3 а.с.167).

Як вбачається із протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками 16 травня 2019 року потерпілий ОСОБА_6 , в присутності законного представника та понятих, за формою очей, губ, загальними рисами обличчя та кольором волосся впізнав ОСОБА_9 , як чоловіка, який разом з іншим чоловіком відібрав у нього майно (т.3 а.с.171-173).

Письмовою заявою від 21 травня 219 року свідок ОСОБА_13 добровільно видав слідчому придбаний на радіоринку мобільний телефон марки «Samsung Galaxy S5», з імей: НОМЕР_1 (т.3 а.с.207).

Відповідно до протоколу огляду предмету від 24 травня 2019 року виданий свідком ОСОБА_14 мобільний пристрій є телефоном марки «Samsung Galaxy S5», з імей: НОМЕР_1 (т.3 а.с.208).

Постановою слідчого від 24 травня 2019 року виданий свідком ОСОБА_14 мобільний телефон марки «Samsung Galaxy S5», з імей: НОМЕР_1 , долучено до провадження в якості речового доказу (т.3 а.с.209-211).

Станом на 18 вересня 2014 року вартість вищезазначеного мобільного телефону становила 9000 грн, вартість чохла становила 295 грн, вартість карти пам`яті, 32 Гб, становила 359 грн, що підтверджено наданим слідчому законним представником потерпілого ОСОБА_15 товарним чеком СПД ОСОБА_16 №РК-0039608 (т.3 а.с.239-240).

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками 21 травня 2019 року свідок ОСОБА_13 , в присутності понятих, за формою очей, губ, загальними рисами обличчя та кольором волосся впізнав Особу №1, як чоловіка, у якого 07 травня 2019 року придбав мобільний телефон марки «Samsung Galaxy S5», в корпусі чорного кольору (т.3 а.с.174-176).

Як вбачається із протоколу затримання об 11 годині 10 хвилин 21 травня 2019 року слідчим було затримано в якості підозрюваного Особу №1, при особистому обшуці у якого вилучено, зокрема, розкладний ніж з рукояткою білого кольору (т.3 а.с.181-185).

Відповідно до протоколу огляду предметів від 21 травня 2019 року вилучений у Особи №1 складний металевий ніж, довжиною 17,5 см, складається із руків`я, виготовленого із полімерного матеріалу білого кольору та леза. Лезо має довжину 7,1 см, ширину 22 мм, товщину 2,4 мм, а також маркувальне позначення на п`янкі клинка з правої сторони із зображенням птаха та написом «Flying Falcon». На момент огляду ніж має сліди зносу, фіксується у розкритому стані за допомогою пружної пластини у верхній частині руків`я, відноситься до туристичних ножів (т.3 а.с.194).

Як вбачається із протоколу пред`явлення речей для впізнання 22 травня 2019 року потерпілий ОСОБА_6 , в присутності законного представника та понятих, за зовнішнім виглядом, розміром та кольором руків`я впізнав металевий ніж з маркувальним написом «Flying Falcon», як знаряддя, застосуванням якого йому погрожував Особа №1 (т.3 а.с.195-196).

Постановою слідчого від 22 травня 2019 року вилучений у Особи №1 ніж долучено до провадження в якості речового доказу (т.3 а.с.197-198).

Оцінюючи в сукупності досліджені безпосередньо в судовому засіданні вищезазначені докази, а також доводи сторони захисту про недопустимість долучених копій письмових доказів (у зв`язку із не засвідченням їх згідно із вимогами ДСТУ 4163:2020 та розділом 10 наказу МЮ України №10000/5 від 18 червня 2015 року) та недоведеність участі обвинуваченого у вчиненні розбійного нападу, суд погоджується із вміненою стороною обвинувачення кваліфікацією усіх дій ОСОБА_9 , обґрунтовуючи це наступним.

Стороною захисту не оспорюється, що саме ОСОБА_9 є чоловіком, зафіксованим на відеозаписі, який разом з Особою №1 переслідують потерпілого ОСОБА_6 і свідка ОСОБА_10 незадовго до настання події злочину. При цьому, всупереч показанням обвинуваченого в суді, ОСОБА_9 та Особа №1 йдуть добровільно, без будь яких зовнішніх ознак примусу, в одному і тому ж напрямку і жоден із переслідувачів не намагається припинити власні дії. Це й же відеозапис також спростовує і показання ОСОБА_9 в суді, що він нібито випадково опинився у вузькому місці між будинками, де виявив Особу №1 та потерпілого.

Погроза застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, має місце тоді, коли винна особа, висловлюючи її в будь-якій формі (словами, жестами, демонстрацією зброї тощо), бажає, щоб у потерпілого склалося враження, що, якщо він протидіятиме нападаючому або не виконає його вимог, ця погроза буде реалізована. Це стосується і випадків, коли винна особа погрожує застосуванням предметів (зіпсованої зброї або й макета тощо), які завідомо для неї не можуть бути використані для реалізації погрози, якщо потерпілий сприймає ці предмети як такі, що являють собою небезпеку для життя чи здоров`я. Таким чином, головним критерієм реальності погрози при розбої є суб`єктивне сприйняття її потерпілим. Для кваліфікації діяння за ст.187 КК не має значення, чи мав винний намір приводити погрозу насильством, небезпечним для життя або здоров`я, до виконання (Постанови Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 17 липня 2018 року, справа №296/485/16к; від 25 травня 2021 року, справа №194/1006/17; від 09 лютого 2021 року, справа №127/675/18).

Як вбачається із показань потерпілого та свідка ОСОБА_10 ніж в руках одного із нападників як потерпілим, так і свідком, було розцінено як знаряддя, застосування якого реально загрожувало їх життю.

Демонстрація Особою №1 потерпілому цього предмета, що також визнає обвинувачений ОСОБА_9 , та одночасно здійснені, згідно показань ОСОБА_6 , спільні дії обох чоловіків (з утримання за руку потерпілого та вилучення наявного при тому коштовного майна) означає, що розбій в даному випадку є закінченим з моменту вчинення нападу.

Про те, що нападників було саме двоє, згідно показань в суді свідка ОСОБА_10 , повідомив йому ОСОБА_6 і в перший момент, коли втік від Особи №1 та ОСОБА_9 .

При цьому, під час досудового розслідування потерпілий впізнав ОСОБА_9 , як чоловіка, який разом з іншим чоловіком відібрав у нього майно.

З урахуванням викладеного, а також змісту копії відеозапису, як найбільш об`єктивного доказу, слід також дійти висновку, що напад на потерпілого також вчинювався за попередньою змовою групою осіб (Особою №1 та ОСОБА_9 ).

На підставі викладеного суд критично оцінює невизнавальні показання обвинуваченого ОСОБА_9 , вважає їх лише формою його захисту, обумовлену бажанням уникнути відповідальності за фактично вчинене.

Норми КПК України не передбачають, що будь-яке формальне недотримання вимог кримінального процесуального закону при отриманні доказу автоматичне тягне необхідність визнання доказу недопустимим. Натомість закон зобов`язує суд дати оцінку доказу з точки його допустимості з урахуванням того, чи було допущене порушення КПК України істотним та яким чином воно перешкоджало забезпеченню та реалізації прав і свобод особи.

В питанні допустимості долучених до матеріалів кримінального провадження копій письмових доказів суд виходить із того, що відсутність на цих копіях дати, посади та прізвища службової особи, яка їх завірила, є певним формальним недоліком, проте він істотно не впливає на їх допустимість, оскільки не спотворює зміст даних, що в них зафіксовані та жодним чином не перешкоджало забезпеченню та реалізації прав і свобод ОСОБА_9 .

Таким чином суд вважає доведеним вчинення обвинуваченим наступного.

Близько 16 години 00 хвилин 07 травня 2019 року ОСОБА_9 , перебуваючи разом із знайомим йому Особою №1 біля буд.№86, по вул. Героїв оборони Одеси, в м. Одесі, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів та прямим умислом, спрямованим на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаним з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнає нападу, підійшли до раніше незнайомого ним ОСОБА_6 , майно якого визначили предметом злочинного посягання, після чого Особа №1 приставила до живота останнього розкладний металевий ніж, погрозу застосування якого потерпілий сприйняв як реальну. Обидва нападника, придушуючи таким чином волю ОСОБА_6 , перевірили вміст кишень верхнього одягу останнього, відібрали належні тому: мобільний телефон марки «Samsung Galaxy S5», в корпусі чорного кольору, імей: НОМЕР_1 , вартістю 9000 грн; з сім карткою № НОМЕР_2 , вартістю 50 грн; з картою пам`яті, 32 Гб, вартістю 359 грн; які знаходилися в чохлі чорного кольору, вартістю 295 грн; навушники «AirPods», білого кольору, вартістю 700 грн; а також грошові кошти в сумі 270 грн; а всього майно та кошти, на загальну суму 11274 грн, якими розпорядилися на власний розсуд

Зазначені дії ОСОБА_9 суд кваліфікує за ч.2 ст.187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном (розбій), поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб.

При призначенні покарання обвинуваченому суд констатує про відсутність обставин, які б пом`якшували чи обтяжували покарання.

Суд також враховує наступні дані про обвинуваченого: перше притягнення до кримінальної відповідальності, наявність власної сім`ї, з обов`язком утримання трьох малолітніх дітей, показання в суді про неофіційне працевлаштування в галузі сільського господарства, не перебування на обліку в спеціалізованих медичних закладах та відсутність випадків вчинення інших кримінальних чи адміністративних правопорушень впродовж останніх понад п`яти календарних років, але з одночасним оголошенням судом обвинуваченого в розшук.

Разом з цим, визначальним при призначенні покарання суд вказує на не визнання ОСОБА_9 вини у вчиненому діянні, позицію потерпілого ОСОБА_6 , який фактично не вибачив обвинуваченого, позицію прокурора, а також підвищену суспільну небезпеку вчиненого, оскільки умисні протиправні дії обвинуваченого були пов`язані із погрозою життю людини, тоді як відповідно до ст.3 Конституції України людина, її життя, здоров`я та безпека належать до найвищих соціальних цінностей.

З врахуванням викладеного суд вважає, що вищезазначені обставини не дозволяють застосувати до обвинуваченого після призначення покарання положення ст.ст.69, 75 і 76 КК України та обумовлює необхідність подальшої ізоляції ОСОБА_9 від суспільства, з наступним утриманням в кримінально-виконавчій установі закритого типу, тобто призначення реального покарання у виді позбавлення волі, а також додаткового покарання у виді конфіскації належного йому майна.

Окрім того, зважаючи на призначення ОСОБА_9 вищезазначеного покарання, що підлягає реальному відбуттю, а також існування ризику ухилення останньої особи від його відбування після проголошення вироку, суд вважає необхідним застосувати до ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Доля речових доказів підлягає вирішенню підлягає вирішенню в іншому судовому провадженні стосовно Особи №1.

Керуючись ст.ст.368, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років і 6 (шість) місяців, із конфіскацією належного йому на праві власності майна.

На підставі ч.5 ст.72 цього ж кодексу зарахувати ОСОБА_9 в строк відбутого покарання час його попереднього ув`язнення в період часу з 09 липня 2019 року до 11 липня 2021 року, у співвідношенні відповідності одного дня попереднього ув`язнення одному дню позбавлення волі.

Застосувати до ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 .

Протягом строку застосування домашнього арешту заборонити ОСОБА_9 залишати місце свого проживання в період з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин наступної доби.

Після набрання вироком законної сили застосований до ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту скасувати, ОСОБА_9 доставити до установи відбування покарання.

Виконання вироку в цій частині покласти на керівника територіального органу поліції за місцем проживання засудженого.

Строк відбуття покарання ОСОБА_9 рахувати з дня його фактичного поміщення до установи відбування покарання, з урахуванням зарахованого в порядку ч.5 ст.72 КК України строку його попереднього ув`язнення.

Після набрання вироком законної сили долю речових доказів вирішити в іншому судовому провадженні стосовно Особи №1 (в справі №523/8872/18).

Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м. Одеси впродовж 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити учасникам судового розгляду.

Головуючий ОСОБА_1