Справа № 314/888/24
Провадження № 1-кп/314/239/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.02.2025 м. Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження за № 0000106, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.02.2024, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Вільнянськ Запорізької області, громадянки України, освіта середня спеціальна, яка не працює, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з обвинувальним актом, в середині січня 2024 року у вечірній час доби ОСОБА_3 , маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, продовженого до 14.02.2024, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, перебуваючи в гостях у ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , де вони разом розпивали спиртні напої, скориставшись тим, що господар, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, пішов спати до іншої кімнати, тим самим не контролював дії останньої, шляхом вільного доступу, з полиці в кімнаті-кухні умисно викрала монітор ASUS VB191, діагоналлю 19 дюймів, 2007 року випуску, в корпусі чорного кольору, що належить ОСОБА_6 .

Після цього ОСОБА_3 вийшла з приміщення будинку, тим самим залишила місце вчинення кримінального правопорушення, викраденим майном в подальшому розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілому матеріальну шкоду, яка згідно з висновком експерта № 657 від 20.02.2024 становить 812,50 грн.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про закриття кримінального провадження на підставі Закону України "Про внесення зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких посилень відповідальності за дрібне викрадення чужого майна" від 18.07.2024 № 3886-ІХ, відповідно до положень п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Обвинувачена та її захисник не заперечували проти закриття вказаного кримінального провадження.

Вислухавши думку осіб, які беруть участь у справі, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, суд приходить до таких висновків.

Частина 1 ст. 2 Кримінального кодексу України передбачає, що підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

09.08.2024 набув чинності Закон України "Про внесення зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких посилень відповідальності за дрібне викрадення чужого майна" від 18.07.2024 № 3886-ІХ, яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону від 18.07.2024 № 3886-ІХ) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону від 18.07.2024 № 3886-ІХ) встановлено відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо вартість такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної п.п. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу, для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Зі змісту обвинувального актувбачається, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, обвинувачена вчинила в середині січня 2024 року.

Станом на 01.01.2024 прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 3028 грн, а податкова соціальна пільга (50 % від його розміру) становила 1514 грн.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону від 18.07.2024 № 3886-ІХ, на момент вчинення обвинуваченою в середині січня 2024 року кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становив 3028 грн.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, діями обвинуваченої потерпілому ОСОБА_6 було заподіяно матеріальну шкоду в розмірі 812,50 грн, тобто вартість викраденого майна не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до положень ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно з ч. 2 ст. 4 КК України злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Враховуючи те, що вартість таємно викраденого обвинуваченою майна становила суму, меншу за розмір, з якого відповідно до Закону від 18.07.2024 № 3886-ІХ та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, а саме 3028 грн, суд вважає, що, з огляду на передбачений ст. 58 Конституції України та ст. 5 КК України принцип зворотної дії закону в часі, кримінальне провадження відносно обвинуваченої підлягає закриттю, оскільки втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Згідно з п. 4-1 ч. 1 ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Таким чином, суд приходить до висновку, що в даному випадку відбулася декриміналізація діяння шляхом внесення змін до закону про кримінальну відповідальність.

Згідно з абз. 4 ч. 7 ст. 284 КПК України ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої або пунктом 1-2 частини другої цієї статті, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених ст. 479-2 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 479-2 КПК України суд здійснює судове провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, у загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Згідно з ч. 3 ст. 479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу.

Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачена проти цього не заперечує.

Судом встановлено, що обвинувачена проти закриття кримінального провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України не заперечує.

У зв`язку з цим кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 184 КК України підлягає закриттю.

Цивільний позов не заявлявся. Процесуальні витрати відсутні. Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.При цьому на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України суд вважає на необхідне скасувати арешт на речовий доказ, накладений ухвалою слідчого судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 20.02.2024.

На підставі викладеного, керуючись п. 4-1 ч. 1 ст. 284, ст.ст. 350, 369-372, 376, 479-2 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Кримінальне провадження № 0000106, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.02.2024, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 20.02.2024, на монітор ASUS VB191 чорного кольору.

Речові докази: Монітор ASUS VB191 чорного кольору, переданий до кімнати зберігання речових доказів Відділення поліції № 2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області повернути потерпілому ОСОБА_6 , як власникові.

DVD-R диски із відеозаписами допиту свідка ОСОБА_7 , що мав місце 23.02.2024, а також проведення слідчого експерименту за участю підозрюваної ОСОБА_3 , що мав місце 26.02.2024, який долучений до матеріалів кримінального провадження залишити у матеріалах кримінального провадження.

Ухвала, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга може бути подана протягом семи днів з дня проголошення ухвали. Якщо її проголошено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення. Апеляційна скарга подається до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області.

Суддя ОСОБА_1

06.02.2025