справа № 361/6418/20
провадження № 1-кп/361/251/24
УХВАЛА

Іменем України

03 березня 2025 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря прокурора представника потерпілого захисника обвинуваченого ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду об`єднане кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002389 від 08 вересня 2020 року, за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Київ, громадянина України, із середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, дітей на утриманні не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України,

в с т а н о в и в :

У провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області на розгляді перебуває об`єднане кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України.

Згідно із обвинувальним актом ОСОБА_6 обвинувачується у тому, що він, маючи не зняту і непогашену в порядку передбаченому законом судимість, перебуваючи на іспитовому терміні за вчинення тяжкого корисливого злочину майнового характеру, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та знову, повторно вчинив корисливий злочин, за таких обставин.

07 вересня 2020 року приблизно о 14.30 год. ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , 2 під`їзд, на даху цього будинку у технічному приміщенні, в останнього виник умисел направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, яке там знаходилось.

Реалізуючи свій умисел, направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, шляхом вільного доступу, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_6 викрав шуруповерт Зеніт ЗШ-500 ПРОФІ, клей для пінопласту та мінеральної вати POLIMIN П-20 у кількості 2 шт., після чого залишив місце вчинення кримінального правопорушення.

Своїми незаконними діями ОСОБА_6 завдав потерпілому ОСОБА_7 майнової шкоди на загальну суму 842 грн.

Органом досудового розслідування вказані дії ОСОБА_6 кваліфіковано як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Також відповідно до обвинувального акта ОСОБА_6 обвинувачується у тому, що він 16 травня 2021 року, у невстановленому досудовим розслідуванні місці, знайшов блістер із двома таблетками усередині, взявши його до рук, зрозумів, що дана речовина це наркотичний засіб метадон, оскільки періодично його вживає.

У цей час у ОСОБА_6 виник умисел на незаконне придбання наркотичного засобу метадон, обіг якого обмежено, для особистого вживання, без мети збуту.

Реалізуючи свій умисел, направлений на незаконне придбання наркотичного засобу, ОСОБА_6 помістив блістер з двома таблетками метадон, тобто наркотичним засобом, обіг якого обмежено, до лівої кишені своєї кофти, в яку він був одягнений.

Таким чином, ОСОБА_6 почав незаконно зберігати наркотичний засіб, обіг якої обмежено, метадон, масою 0,045 г, для власного вживання, без мети збуту.

Вказаний вище наркотичний засіб ОСОБА_6 зберігав у лівій кишені своєї кофти до 11.50 год. 16 травня 2021 року, до моменту вилучення його працівниками Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, який ОСОБА_6 добровільно видав працівникам поліції, перебуваючи за адресою: Київська область, місто Бровари, бульвар Незалежності, біля будинку № 11.

Вилучений у ОСОБА_6 наркотичний засіб, обіг якого обмежено, метадон, згідно із висновком речовин, матеріалів і виробів № СЕ-19/111-21/23907-НЗПРАП від 31 травня 2021 року містить наркотичний засіб, обіг якої обмежено, метадон, його маса в речовині становить 0,045 г.

Згідно із таблицею 1.2 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року № 770, метадон являється наркотичним засобом обіг якого обмежено.

Органом досудового розслідування зазначені дії ОСОБА_6 кваліфіковано як незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 у суді заявив клопотання, у якому, посилаючись на те, що за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 185 КК України у крадіжці, що відбулася 07 вересня 2020 року за адресою: АДРЕСА_1 , 2 під`їзд, на даху цього будинку у технічному приміщенні, сума викраденого майна становить 842 грн. Просив суд закрити відносно ОСОБА_6 кримінальне провадження у цій частині на підставі п. 41 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння,

Крім того, прокурор вказує на те, що за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 309 КК України, вчинене ним діяння відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, дане кримінальне правопорушення вчинено 16 травня 2021 року, тому закінчилися строки притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності, які становлять 3 роки. Просив суд відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за вказаним епізодом, у зв`язку із закінченням строків давності.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримав, просив суд його задовольнити.

Обвинувачуваний ОСОБА_6 у суді проти задоволення поданого прокурором клопотання, закриття об`єднаного кримінального провадження за ч. 2 ст. 185 КК України у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, та за ч. 1 ст. 309 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав не заперечував.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні думку обвинуваченого ОСОБА_6 підтримав, проти задоволення клопотання прокурора не заперечував.

Представник потерпілого ОСОБА_4 проти даного клопотання не заперечувала.

З`ясувавши думку учасників кримінального провадження, суд дійшов наступних висновків.

09 серпня 2024 року набув чинності Закон України від 18 липня 2024 року № 3886-IX Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів (далі за текстом Закон № 3886-IX), яким внесені зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Цим Законом № 3886-IX викладено ст. 51 КУпАП у новій редакції.

У ч. 1 ст. 51 КУпАП, у чинній з 09 серпня 2024 року редакції Закону № 3886-IX, передбачено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

У ч. 2 ст. 51 КУпАП у редакції цього Закону № 3886-IX встановлено адміністративну відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У ч. 1 ст. 58 Конституції України закріплено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно із ч. 1 ст. 3 КК України законодавство України про кримінальну відповідальність становить Кримінальний кодекс України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права.

Відповідно до ч. 6 ст. 3 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно із ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Таким чином, з 09 серпня 2024 року таємне викрадення чужого майна (крадіжка) стало кримінально караним діянням, якщо вартість викраденого майна на момент вчинення правопорушення становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відтак наведені зміни в законодавстві, що пом`якшують кримінальну відповідальність та поліпшують становище особи, мають зворотну дію в часі.

Відповідно до п. 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 07 жовтня 2024 року у справі № 278/1566/21 виклала правовий висновок та вказала, що із часу набуття 09 серпня 2024 року чинності Законом № 3886-IX кримінальна відповідальність за статтями 185, 190, 191 КК України може настати лише якщо розмір викраденого перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Унаслідок цієї зміни частина діянь, які на час їх вчинення передбачали кримінальну відповідальність, після цього охоплюється диспозицією ст. 51 КУпАП. Для діянь, які на час їх вчинення становили кримінальне правопорушення за статтями 185, 190 або 191 КК України, але в яких вартість предмета кримінального правопорушення не перевищувала 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, зазначена зміна скасовує кримінальну протиправність діяння у значенні ст. 5 КК України.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, у вчиненні якого обвинується ОСОБА_6 , вчинено ним 07 вересня 2020 року.

Станом на 01 січня 2020 року відповідно до ст. 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2020 рік від 14 листопада 2019 року № 294-IX прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2102 грн., 50 відсотків від його розміру складає 1051 грн.

Враховуючи те, що вартість таємно викраденого 07 вересня 2020 року обвинуваченим ОСОБА_6 чужого майна становить 842 грн., вказана сума є меншою за розмір, з якого відповідно до положень Закону № 3886-IX та ПК України настає кримінальна відповідальність за крадіжку, а саме 2102 грн., суд вважає, що застосуванню підлягають норми ч. 1 ст. 58 Конституції України та ч. 1 ст. 5 КК України щодо зворотної дії у часі закону про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння.

За змістом п. 41 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Відповідно до п. 12 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом з підстави, передбаченої пунктом 41 частини першої цієї статті, якщо підозрюваний, обвинувачений не заперечує проти закриття за цією підставою.

Згідно із ч. 7 ст. 284 КПК України ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 41 частини першої або пунктом 12 частини другої цієї статті, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених статтею 4792 цього Кодексу.

У ч. 1 ст. 4792 КПК України передбачено, що суд здійснює судове провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, у загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

За змістом ч. 3 ст. 4792 КПК Україниякщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 41 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

Враховуючи наведене та те, що під час проведення судового засідання в об`єднаному кримінальному провадженні, внесеному 08 вересня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002389, яке надійшло до суду з обвинувальним актом відносно ОСОБА_6 , втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність вчиненого ним діяння, обвинувачений ОСОБА_6 надав свою згоду та не заперечує проти закриття відносно нього кримінального провадження у частині щодо обвинувачення його у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, з підстави, передбаченої п. 41 ч. 1 ст. 284 КПК України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання прокурора та закриття відносно ОСОБА_6 цього об`єднаного кримінального провадження відповідно до п. 41 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Що стосується клопотання прокурора в частині звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 309 КК України, у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності, суд дійшов наступних висновків.

У ст. 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

За змістом п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки за який передбачено покарання у виді обмеження волі.

Органом досудового розслідування ОСОБА_6 обвинувачується у незаконному придбанні та зберіганні 16 травня 2021 року наркотичного засобу без мети збуту, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, яке згідно із ч. 2 ст. 12 КК України відноситься до кримінальних проступків та карається обмеженням волі на строк до п`яти років.

Строк давності притягнення осіб до кримінальної відповідальності за вчинення такого кримінального проступку відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України становить три роки.

Пленум Верховного Суду України у п. 8 постанови Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності від 23 грудня 2005 року № 12 роз`яснив, що особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

Матеріально-правовими підставами звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України строків, відсутність обставин, що порушують їх перебіг, невчинення протягом цих строків нового кримінального правопорушення певного ступеню тяжкості; а процесуально-правовими підставами притягнення особи як обвинуваченого і його згода на звільнення від кримінальної відповідальності.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

За змістом ч. 8 ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

У ч. 4 ст. 286 КПК України встановлено, що якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, інкримінований йому кримінальний проступок мав місце 16 травня 2021 року, три роки з цієї дати сплинуло 16 травня 2024 року.

Обвинувачений ОСОБА_6 у суді проти закриття відносно нього даного об`єднаного кримінального провадження в частині вчинення ним кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, у зв`язку зі спливом строків давності, тобто з нереабілітуючих підстав, не заперечував, просив суд клопотання прокурора задовольнити також і в цій частині.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у постанові від 29 липня 2021 року у справі № 552/5595/18 зазначив про те, що звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України (сплив строків давності) є безумовним і здійснюється судом незалежно від факту примирення з потерпілим, відшкодування обвинуваченим шкоди потерпілому, щирого каяття тощо.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку про достатність підстав для звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за дії, передбачені ч. 1 ст. 309 КК України, та закриття відносно нього у цій частині кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України згідно із вимогами п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 3 ст. 288 КПК України кримінальне провадження закривається судом, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності, про що постановляється ухвала.

Цивільний позов у частині обвинувачення ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 185 КК України потерпілим ОСОБА_7 у кримінальному провадженні не заявлявся, викрадене у нього майно передано потерпілому на відповідальне зберігання.

Процесуальні витрати за проведення судових експертиз у кримінальному провадженні за ч. 2 ст. 185 і ч. 1 ст. 309 КК Українив загальному розмірі 1863 грн. 31 коп. необхідно віднести на рахунок держави.

Долю речових доказів у кримінальному провадженні вирішити в порядку, визначеному ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_6 за обвинуваченням за ч. 2 ст. 185 та ч. 1 ст. 309 КК України не застосовувався.

Керуючись ст. ст. 2, 100, 124, 284, 369, 370, 372, 376, 4792 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора задовольнити.

Об`єднане кримінальне провадження, внесене 08 вересня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002389, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у частині вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, закрити на підставі п. 41 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Об`єднане кримінальне провадження, внесене 08 вересня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002389, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у частині вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Речові докази:

шуруповерт Зеніт ЗШ 500 Профі, клей для пінопласту та мінеральної вати POLIMIN П-20 у кількості 2 шт., передані потерпілому ОСОБА_7 на відповідальне зберігання, вважати повернутими власникові, після набрання ухвалою законної сили дозволити йому розпоряджатися ними.

спеціальний пакет № 0027672, до якого поміщені залишки об`єктів дослідження із залишками попереднього упакування, а саме: блістер з двома таблетками метадон, що являється наркотичним засобом, обіг якого обмежено метадон, загальною масою 0,045 г, який зберігається у кімнаті зберігання речових доказів Броварського РУП ГУ НП в Київській області, знищити.

Процесуальні витрати за проведення судових експертиз у кримінальному провадженні у загальному розмірі 1863 (одна тисяча вісімсот шістдесят три) грн. 31 коп. віднести на рахунок держави.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Броварський міськрайонний суд Київської області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не було подано.

Суддя ОСОБА_1