Провадження № 1-кп/537/274/2024
Справа № 537/3391/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.12.2024 року м. Кременчук

Крюківський районний суд м. Кременчука у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши в приміщенні суду в м. Кременчук в судовому засіданні в залі судового засідання кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 26.05.2024 року за №0000166, за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кам`яні Потоки Кременчуцького району Полтавської області, громадянина України, з середньою освітою, який працює, одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

у с т а н о в и в:

25.05.2024 року близько 21:00 год. у АДРЕСА_2 , між сусідами ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , у яких склалися протягом тривалого часу стійки неприязні стосунки, виникла сварка, в ході якої у ОСОБА_6 виник умисел на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій протиправний умисел, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, ОСОБА_6 підійшов до потерпілої ОСОБА_5 , яка перебувала у вертикальному положенні, та наніс їй один удар кулаком правої руки в область губ, чим заподіяв легкі тілесні ушкодження у виді крововиливу в ділянці слизової оболонки верхньої губи, поверхневої рани слизової оболонки нижньої губи.

Таким чином ОСОБА_6 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст. 125 КК України, тобто умисно заподіяв легкі тілесні ушкодження.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 дав показання про те, що він проживає у будинку за адресою у АДРЕСА_2 . У другій половині цього ж будинку живе племінник його дружини ОСОБА_7 з сім`єю, а саме з дружиною ОСОБА_5 та дитиною. Між ними склалися неприязні стосунки. Вони мають спільний двір. У травні 2024 року у вечірній час сім`я ОСОБА_8 повернулася до дому, але не зачинили хвіртку у їх спільний двір. З цих підстав ОСОБА_6 зробив їм зауваження. Але ОСОБА_8 відреагували на зауваження неадекватно, почали погрожувати йому, штовхати. ОСОБА_6 повернувся у свою половину двору. Але ОСОБА_9 наздогнала його, продовжила ображати його та його сім`ю, лізла до нього в обличчя, щоб подряпати очі. Тому ОСОБА_6 був змушений відштовхнути її. Після чого ОСОБА_9 звинуватила його у спричиненні їй тілесних ушкоджень, викликала поліцію. ОСОБА_6 вважав, що він був змушений захищатися від такої неадекватної поведінки родичів.

Вина ОСОБА_6 у заподіянні ОСОБА_5 легких тілесних ушкоджень підтверджується наступними доказами.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 дала показання, що вона з чоловіком ОСОБА_7 та сином проживають за адресою у АДРЕСА_3 . У другій половині цього ж будинку живе тітка її чоловіка з сім`єю чоловік ОСОБА_6 , син ОСОБА_10 , невістка, онука. Між ними склалися неприязні стосунки. Вони мають спільний двір. 25.05.2024 року у вечірній час ОСОБА_5 з сім`єю повернулася до дому. Вони мали занести у будинок багато речей, тому не зачинили хвіртку у їх спільний двір. З цих підстав ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив з ними сварку, в ході якої кричав, ображав, штовхав, замахувався. ОСОБА_5 хотіла з ним поговорити з приводу висловлених їй образ, тому пройшла у половину двору ОСОБА_6 . Але там ОСОБА_6 підійшов до неї ближче та вдарив її кулаком у зуби. Спочатку вона подумала, що він вибив їй зуби, бо проявилася кров на обличчі. Тому ОСОБА_5 викликала поліцію та одразу поїхала у травмпункт на огляд.

Свідок ОСОБА_7 дав показання, що він з дружиною ОСОБА_5 та сином проживають за адресою у АДРЕСА_3 . У другій половині цього ж будинку живе його тітка з сім`єю чоловік ОСОБА_6 , син ОСОБА_10 , невістка, онука. Між ними склалися неприязні стосунки з приводу того, що у спільному дворі гуляють собаки ОСОБА_6 , які кусають їх (навіть їх дитину). Вони мають спільний двір. У кінці травня 2024 року у вечірній час близько 19-20 годин ОСОБА_7 з сім`єю повернулися до дому. Вони мали занести у будинок багато речей, тому не зачинили хвіртку з вулиці у їх спільний двір. З цих підстав ОСОБА_6 вчинив з ними сварку, в ході якої кричав, ображав, штовхав, замахувався. Він не бачив як ОСОБА_6 побив його дружину. Бачив лише, що ОСОБА_5 пішла з їх спільного двору у половину ОСОБА_6 , потім швидко повернулася у свій будинок, при цьому у неї з`явилися тілесні ушкодження: розбита губа, йшла кров. Дружина ОСОБА_5 не била ОСОБА_6 . Вона лише стояла поряд з ним, висловлювала йому своє незадоволення його поведінкою, ображала його. І саме після цього у ОСОБА_5 утворилося тілесне ушкодження. Потім вони викликали поліцію, одразу поїхали у травмпункт для огляду дружини.

Свідок ОСОБА_11 повідомив суду, що знайомий з ОСОБА_6 близько 5 років, між ними склалися теплі, дружні стосунки. У кінці травня 2024 року ОСОБА_11 прийшов в гості у будинок ОСОБА_6 , щоб допомогти йому вирішити проблеми з електрикою. Але потім додому повернулися їх родичі Ломоносови, стали гучно гримати хвірткою з вулиці у двір. ОСОБА_6 вийшов у спільний двір, зробив їм зауваження. У відповідь ОСОБА_12 став лаятися, погрожувати. На такий шум та лайку ОСОБА_11 теж вийшов з будинку у двір. Дружина ОСОБА_13 теж стала лаяти ОСОБА_6 . Їх дитина ОСОБА_14 розплакався, просив мати не битися. ОСОБА_11 став заспокоювати їх дитину. Але суперечка продовжувалася. Усі лаялися. ОСОБА_9 була дуже войовниче налаштована, навіть більше ніж її чоловік. Вона нецензурно лаяла та ображала ОСОБА_6 , незважаючи навіть на вік останнього. Потім прийшов пасинок ОСОБА_6 ОСОБА_15 пішов вглиб у свою частину двору, але його наздогнала ОСОБА_5 , яка продовжила лаятися та ображати. Через декілька хвилин ОСОБА_9 повернулася у спільний двір та сказала, що ОСОБА_6 її вдарив. Але ОСОБА_11 не бачив на ній слідів тілесних ушкоджень чи крові.

Свідок ОСОБА_16 дав показання, що він з дружиною та дитиною проживають за адресою у АДРЕСА_2 . ОСОБА_6 чоловік його матері, а ОСОБА_12 його двоюрідний брат. В кінці весни-на початку літа 2024 року у вечірній час, коли вже було темно, ОСОБА_16 був у себе дома. Почув у дворі крики вітчима. Зрозумів, що між вітчимом ОСОБА_6 та ОСОБА_17 з ОСОБА_18 стався конфлікт. Його дружина в цей час укладала дитину спати, тому зробила зауваження ОСОБА_19 , щоб та не кричала. ОСОБА_16 теж вийшов у спільний двір, щоб припинити конфлікт. В цей момент ОСОБА_9 вже була у дворі вітчима ОСОБА_6 , щоб сваритися ще і з його дружиною, яка зробила їй зауваження. ОСОБА_16 не бачив бійки, але дружина йому сказала, що ОСОБА_9 перша почала битися. Потім ОСОБА_9 показала усім, що у неї розбита губа та йде кров. При цьому ОСОБА_16 не бачив, щоб вітчим бив ОСОБА_20 , а бачив лише, що у неї на обличчі з`явилася кров.

Факт звернення ОСОБА_5 у поліцію з повідомленням про заподіяння ОСОБА_6 їй тілесних ушкоджень 25.05.2024 року підтверджений протоколом прийняття від неї заяви про кримінальне правопорушення від 25.05.2024 року №5132. (а.с.10).

В той же день 25.05.2024 року за згодою власника ОСОБА_7 працівники поліції оглянули місце події за адресою у м. Кременчук у пров. Придніпровському у будинку 17А, що підтверджено відповідним протоколом огляду місця події від 25.05.2024 року, в ході якого нічого не вилучили. (а.с.11).

Згідно з висновком експерта №622 від 27.05.2024 року, у ОСОБА_5 виявлені легкі тілесні ушкодження у виді крововиливу в ділянці оболонки верхньої губи, поверхневої рани слизової оболонки нижньої губи, які утворилися від дії тупого предмету, не менше ніж від одного удару), можливо і рукою, стиснутою в кулак, у строк та обставинах, вказаних у постанові слідчого та підекспертною. Виявлені тілесні ушкодження не могли утворитися під час падіння тіла з положення стоячі, як при вільному падінні, так і при падінні, коли тілу було придане прискорення. При отриманні тілесного ушкодження потерпіла могла знаходитися як у вертикальному, так і близькому до нього положенні.

З потерпілою ОСОБА_5 був проведений слідчий експеримент, в ході якого вона показала механізм заподіяння їй тілесного ушкодження ОСОБА_6 , що зафіксовано у протоколі слідчого експерименту від 13.06.2024 року.

Згідно з висновком експерта №700 від 18.06.2024 року, показання ОСОБА_5 в ході слідчого експерименту від 13.06.2024 року по механізму, локалізації, кількості нанесених їй тілесних ушкоджень можуть відповідати даним судово-медичної експертизи на її ім`я.

Зі свідком ОСОБА_7 був проведений слідчий експеримент, в ході якого він показав механізм заподіяння ОСОБА_5 тілесного ушкодження ОСОБА_6 , що зафіксовано у протоколі слідчого експерименту від 13.06.2024 року.

Згідно з висновком експерта №701 від 18.06.2024 року, показання ОСОБА_7 в ході слідчого експерименту від 13.06.2024 року по механізму, локалізації, кількості нанесених ОСОБА_5 тілесних ушкоджень можуть відповідати даним судово-медичної експертизи на її ім`я.

Згідно ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

З аналізу наведених доказів, враховуючи об`єктивний факт, що у ОСОБА_5 в момент конфлікту з`явилися легкі тілесні ушкодження, не характерні для падіння, і вона вказувала що їх спричинив ОСОБА_6 , сам ОСОБА_6 визнав, що штовхнув ОСОБА_5 в ході конфлікту, а свідки підтвердили виникнення між ними конфлікту, в ході якого ОСОБА_5 повідомила, що ОСОБА_6 заподіяв їй тілесне ушкодження, й після цього вони побачили, що у неї з`явилася кров на обличчі. Потерпіла ОСОБА_5 та свідок ОСОБА_7 в ході слідчого експерименту показали механізм заподіяння ОСОБА_6 тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , якій за висновоком експерта відповідає виявленим у останньої тілесних ушкоджень по локалізації, механізму та кількості.

Отже суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_6 у умисному заподіянні потерпілій ОСОБА_5 легких тілесних ушкоджень.

За наведених обставин, суд вважає правильною кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.1 ст.125 КК України.

В ст. 50 КК України встановлено, що покарання є заходом примусу, яке застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Відповідно до ст.65 КК України, реалізуючі принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд при призначенні покарання враховує ступінь суспільної небезпеки вчиненого проступку, конкретні обставини справи, розмір заподіяної шкоди, а саме те, що від кримінального правопорушення тяжких наслідків не настало.

Суд враховує особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який раніше не судимий, має задовільний стан здоров`я, не є інвалідом, перебуває на обліку в ТЦК, працює, відповідно має стабільний легальний дохід, одружений, що вказує на наявність у нього стійких соціальних зв`язків, не перебуває під диспансерним або консультативним наглядом в психоневрологічному чи наркологічному диспансері.

Суду не подано негативних характеристик ОСОБА_6 .

Обставини, які в силу ст.66 КК України пом`якшуть покарання, не установлені, враховуючи позицію обвинуваченого в судовому засіданні.

За змістом обвинувального акту, обставини, які в силу ст.67 КК України обтяжують покарання, відсутні.

З огляду на наведене, суд вважає за необхідне ОСОБА_6 , якому більше 59 років, призначити покарання в межах санкції закону за вчинений ним кримінальний проступок у виді штрафу, як просили в судовому засіданні прокурор та потерпіла. Судом не встановлено підстав, які унеможливлюють призначення вказаного виду покарання.

Суд не вбачає підстав призначати ОСОБА_6 більш суворе покарання, оскільки враховує також, що кримінальний проступок він вчинив з підстав віктимної поведінки потерпілої, яка влаштувала сварку, переслідувала обвинуваченого до його будинку, куди той намагався повернутися від конфлікту, погрожувала та ображала, навіть із нецензурною лайкою, без поваги до його віку, та незважаючи на присутність своєї дитини.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Речові докази у справі відсутні.

Витрати на залучення експерта у справі відсутні.

Під час досудового розслідування щодо ОСОБА_6 не обирався запобіжний захід, відповідних клопотань до суду не надходило. А тому враховуючи процесуальну поведінку обвинуваченого, який не чинив перешкод у встановленні істини у справі, не ухилявся від органів досудового розслідування та суду, суд не вбачає ризиків, передбачених ст.177 КПК України, для застосування щодо ОСОБА_6 запобіжних заходів до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та призначити покарання штраф п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

Роз`яснити ОСОБА_6 , що згідно п.п. 7, 9 Порядку виконання уповноваженими органами з питань пробації судових рішень про призначення покарання у виді штрафу, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 1301/5 від 27 квітня 2018 року, засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання судовим рішенням законної сили і повідомити про це орган пробації шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу. Якщо засуджений не з`явився до органу пробації та не підтвердив сплату штрафу шляхом пред`явлення документа після закінчення місячного строку від набрання судовим рішенням законної сили, орган пробації надсилає подання до суду, який виніс судове рішення, для вирішення питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону.

Вирок суду може бути оскаржений в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду через Крюківський районний суд м. Кременчука у строк 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вручити учасникам процесу копію вироку негайно, після його проголошення. Учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, направити копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Роз`яснити, що учасники судового провадження мають право подати клопотання про помилування, ознайомлення з журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Протягом строку апеляційного оскарження учасники судового провадження за їх клопотанням можуть ознайомитись з матеріалами кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1