Справа № 159/7705/24
Провадження № 1-кп/159/237/25
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2025 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001392 стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Турійськ Волинської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «солдат», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, востаннє вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 05.06.2019 за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.187 КК України, згідно ст.71, 72 КК України частково приєднано покарання за вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 28.02.2012 і остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років 6 місяців з конфіскацією майна, судимість не знята та не погашена,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.186 та ч.4 ст.187 КК України,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_4 02 жовтня 2024 року близько 22 год, рухаючись тротуарною доріжкою по вул. Івасюка, що у місті Ковелі Волинської області, переслідуючи умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, діючи відкрито, протиправно, повторно, в умовах воєнного стану, що діє на підставі Закону України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», строк дії якого неодноразово, безперервно продовжено по даний час, з корисливих мотивів, застосувавши фізичне насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, яке виразилось в тому, що він підбіг ззаду до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та штовхнув рукою потерпілу в спину, внаслідок чого вона впала на землю та отримала тілесні ушкодження у вигляді синця лівого ока та садна правого коліна, що відносяться до легких тілесних ушкоджень. Після цього, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, вхопив жіночу сумку належну потерпілій, яка внаслідок падіння опинилась на землі, та побіг із зазначеною сумкою в напрямку вул. Чубинського що у м. Ковелі. Тим самим, ОСОБА_4 , застосувавши до ОСОБА_6 насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, повторно відкрито викрав належну ОСОБА_6 жіночу сумку зі шкірозамінника марки «МЕХХ», вартістю 100 гривень, всередині якої містились наступні речі: гаманець із шкірозамінника рожевого кольору, вартістю 95,33 гривень, в середині якого містились грошові кошти в сумі 300 грн (різними купюрами), реєстраційний талон на транспортний засіб, посвідчення водія на ім`я потерпілої, дві банківських карти: АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_2 і АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_3 , які не становлять майнової цінності, візитки, та чотири ключі в зв`язці, які знаходились в сумці і не становлять майнової цінності для потерпілої. Внаслідок протиправних умисних дій ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_6 була завдана майнова шкода на загальну суму 495,33 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 , вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно, в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 4 ст. 186 КК України.

Крім того, ОСОБА_4 03 жовтня 2024 року близько 06 год, рухаючись тротуарною доріжкою по Центральному парку імені Лесі Українки, розташованому у м. Ковель Волинської області, по бульварі Лесі Українки, перебуваючи неподалік будинку №7, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно -небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання їх суспільно небезпечних наслідків, в умовах воєнного стану, що діє на підставі Закону України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», строк дії якого неодноразово, безперервно продовжено по даний час, вчинив напад на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я останнього, а саме підійшови ззаду до ОСОБА_7 , завдав йому ногою удар по тулубу, внаслідок чого потерпілий впав на землю. Після цього, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, вхопив чоловічу сумку типу «барсетка» потерпілого, який знаходився на землі, та так як потерпілий тримався за барсетку, яка була одягнена на ньому через плече, з метою подолання супротиву ОСОБА_7 завдав йому ще один удар ногою по голові, чим спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді садна тім`яної ділянки волосистої частини голови справа, гематоми обох повік лівого ока, що за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я. В подальшому ОСОБА_4 , продовжуючи свої протиправні дії, заволодів вищевказаною сумкою типу «барсетка» із шкірозамінника, яка для потерпілого майнової цінності не становить, всередині якої містились наступні речі: 800 доларів США (різними купрами), що по курсу Національного банку України станом на 03.10.2024 становить 33 020,40 гривень та 280 злотих (різними купюрами), що по курсу Національного банку України станом на 03.10.2024 становить 2 980,40 гривень, а також в «барсетці» знаходився мобільний телефон чорного кольору марки «Realme C55 RМХ3710» ІМЕІ1 НОМЕР_4 , ІМЕІ2 НОМЕР_5 вартістю 4981,33 гривня із захисною плівкою, яка є розхідним матеріалом і тому майнової цінності не становить, та у прозорому силіконовому чохлі, який не становить майнової цінності, із сім-картою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_6 , на рахунку якої не було грошових коштів та яка не становить майнової цінності, а також військовий квиток та відстрочка з ІНФОРМАЦІЯ_4 на ім`я потерпілого, чим завдав ОСОБА_7 майнової шкоди на загальну суму 40 982,13 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 , вчинив напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, що зазнала нападу (розбій), вчинений особою, яка раніше вчиняла розбій, в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 4 ст. 187 КК України.

Будучи допитаним у ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 винуватим себе у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся. Вказав, що злочини вчинив за обставин, викладених у обвинувальному акті. Так, в один з днів на початку жовтня 2024 року, у вечірній час, перебуваючи в місті Ковелі, побачив незнайому йому жінку, яка йшла по вулиці та говорила по телефону. З метою пограбування він підбіг до неї ззаду та штовхнув рукою, він поштовху потерпіла впала, з плеча у неї «злетіла» жіноча сумка, яку він схопив та втік з місця події. Біля якихось гаражів із жіночої сумки дістав гаманець у якому виявив гроші в сумі 300 гривень, які забрав собі, а також ключі, документи та дві банківські картки, які разорм з гаманцем закопав там же. Під час досудового розслідування, у ході слідчого експертименту, він показав місце схову речей та документів, які були вилучені слідчим. Після цього ніч провів на вокзалі залізничної станції міста Ковель, де познайомився з ОСОБА_7 , з яким вживав спиртне. У ранковий час, біля 05 год. 30 хв. йшов з ОСОБА_7 у місті Ковелі через парк за спиртним, між ними відбулася сварка і він вирішив заволодіти майном потерпілого. З цією метою він завдав один удар ОСОБА_7 , від якого останній впав, після чого завдав йому ще один чи більше ударів для подолання спротиву, забрав барсетку, яка висіла на плечі потерпілого та втік з місця події. Добігши до якогось готелю перевірив вмістиме барсетки, у якій виявив 800 доларів США, якісь кошти у польській валюті, мобільний телефон та якісь документи. Грошові кошти забрав собі, а документи поклав у барсетку, яку викинув через забор на будівельний майданчик. Грошима розпорядився на власний розсуд, вони були йому потрібні, щоб повернутися після лікування для продовження військової служби у військову частину в АДРЕСА_2 , оскільки він є військовослухбовцем НОМЕР_8 ЗСУ.

Потерпіла ОСОБА_6 02.12.2024 подала до суду заяву про розгляд кримінального провадження без її участі, міру покарання просила призначити на розсуд суду.

Зважаючи на те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому органом досудового слідства кримінальних правопорушень при обставинах, викладених у обвинувальному акті, беручи до уваги, що прокурор, потерпілий ОСОБА_7 та захисник, також не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Потерпілий ОСОБА_7 17.01.2025 подав суду заяву про подальший розгляд кримінального провадження за його відсутності, покарання просив призначити суворе.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження з питань речових доказів, процесуальних витрат, запобіжного заходу та ті, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Суд погоджується з кваліфікацією прокурором дій ОСОБА_4 за ч.4 ст.186 та ч.4 ст.187 КК України.

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та особу винного у їх сукупності, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин.

Так суд враховує, що згідно зі ст.12 КК України, вчинені ОСОБА_4 кримінальні правопорушення є: передбачене ч.4 ст.186 КК України - тяжким злочином, передбачене ч.4 ст.187 КК України - особливо тяжким злочином.

ОСОБА_4 неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, востаннє засуджений вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 05.06.2019 за ч.2 ст.186, ч.2 ст.187, ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, із застосуванням ч.1 ст.70, ст.71, 72 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 6 місяців з конфіскацією всього майна, належного йому на праві приватної власності.

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 22.05.2024 засудженого ОСОБА_4 для проходження військової служби звільнено умовно-достроково від відбування призначеного покарання на строк 01 рік 01 місяць 19 днів.

Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 23.05.2024 № 234 солдата ОСОБА_4 з 23.05.2024 зараховано до списків особового складу частини та всі види забезпечення.

Отже, суд враховує, що як на час на час вчинення злочинів, так і на час розгляду кримінального провадження обвинувачений є військовослужбовцем Збройних Сил України.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд згідно з п.1 ч.1 ст.66 КК України, відносить його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів.

Обставиною, що обтяжує його покарання згідно з п.1 ч.1 ст.67 КК України є рецидив злочинів.

Відповідно до ст.50, 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципів справедливості, індивідуалізації та законності, покарання повинно відповідати характеру вчинених дій, ступеню тяжкості скоєного та даним про особу винного.

Вирішуючи, з урахуванням вище викладеного, питання щодо виду та розміру покарання обвинуваченого, суд прийшов до висновку, що, враховуючи санкції інкримінованих йому кримінальних правопорушень, ОСОБА_4 необхідно призначити покарання в межах санкцій ч.4 ст.186 та ч.4 ст.187 КК України у виді позбавлення волі та призначити покарання за правилами ст.70 та 71 КК України.

Саме таке покарання на переконання суду буде достатнім для виправлення обвинуваченого та справедливим.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати (витрати на залучення експертів) у загальній сумі 7163 грн. 10 коп. у кримінальному провадженні, згідно з нормами ст.124, 126 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Згідно ч.4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.369, 373-375 КПК України,

УХВАЛИВ :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.186 та ч.4 ст.187 КК України і призначити йому покарання:

- за ч.4 ст.186 КК України у виді позбавлення волі строком 7 (сім) років 6 (шість) місяців;

- за ч.4 ст.187 КК України у виді позбавлення волі строком 8 (вісім) років 6 (шість) місяців із конфіскацією всього майна, належного йому на праві приватної власності.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суволрим, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком 8 (вісім) років 6 (шість) місяців із конфіскацією всього майна, належного йому на праві приватної власності.

На підставі ст.71, 72 КК України до покарання призначеного за цим вироком частково приєднати невідбуте покарання за вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 05.06.2019, що становить 6 (шість) місяців позбавлення волі і остаточно ОСОБА_4 до відбування визначити покарання у виді позбавлення волі строком 9 (дев?ять) років з конфіскацією всього майна, належного йому на праві приватної власності.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою залишити ОСОБА_4 без змін до набрання вироком законної сили.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 05.03.2025.

Зарахувати у строк відбування покарання ОСОБА_4 період його попереднього ув?язнення з 07.10.2024 по 04.03.2025 включно з розрахунку один день попереднього ув?язнення відповідає одному дню покарання у виді позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 7163 (сім тисяч сто шістдесят три) грн. 10 коп. процесуальних витрат, пов?язаних із залученням експертів.

Скасувати арешти, накладені на майно ухвалами слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 07.10.2024 та 15.10.2024.

Речові докази:

-дві пластикові порожні пляшки об?ємом 0,5 літрів із етикеткою «Живчик» та «Bonaqua», які зберігаються у камері зберігання речових доказів Ковельського РУП ГУНП у Волинській області, - знищити;

-монети в кількості 6 (шість) штук, які перебувають в обігу та є у валюті Республіки Польща, мобільний телефон марки «Realme C55» IMEI: НОМЕР_4 , запальничку синього кольору «Lion», шапку синього кольору, кросівок чорного кольору з написом сірого кольору «STAY REAL», які зберігаються у камері зберігання речових доказів Ковельського РУП ГУНП у Волинській області, - повернути власнику ОСОБА_7 ;

-гаманець рожевого кольору, чотири ключі в связці, до яких пристібнутий брілок та таблетки в блістері «метоклопрамід-дарниця», які зберігаються в камері зберігання речових доказів Ковельського РУП ГУНП у Волинській області, - повернути власнику ОСОБА_6 ;

-свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «BMW» д.н.з НОМЕР_7 , дві банківські картки «Ощадбанк» № НОМЕР_3 та «Приватбанк» № НОМЕР_2 , передані на зберігання ОСОБА_6 , - залишити у власника ОСОБА_6 ;

-кепку чорного кольору з емблемою білого кольору, яка зберігається у камері зберігання речових доказів Ковельського РУП ГУНП у Волинській області, - повернути власнику ОСОБА_4 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий:ОСОБА_1