Провадження №11-кп/801/365/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого: судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

зі секретарем: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 24.01.2025 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 408 КК України

за участю сторін кримінального провадження

прокурора: ОСОБА_8

захисника: ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

в с т а н о в и в :

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває обвинувальний акт в кримінальному провадженні, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000289 від 22.12.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 408 КК України.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 24.01.2025 року клопотання прокурора ОСОБА_9 про продовження строку застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою задоволено.

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід відмовлено.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою, застосований до обвинуваченого ОСОБА_7 - залишено без зміни, продовжено строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк 60 днів, починаючи з 24.01.2025 до 24.03.2025 включно.

Зобов`язано адміністрацію Державної установи "Вінницька установа виконання покарань (№1)" надати належну медичну допомогу обвинуваченому ОСОБА_7 , про результати чого повідомити суд.

Захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, просив скасувати ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 29.11.2024 року та постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні клопотання прокурора.

Вимоги апеляційної скарги захисника мотивовано тим, що обвинуваченого ОСОБА_7 було затримано в залі суду, що свідчить про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, при цьому інших обставин, які б свідчили про необхідність обрання судом виняткового запобіжного заходу тримання під вартою не встановлено.

Крім того, захисник посилається на суворість обраного запобіжного заходу та необґрунтованість його тривалості.

Сторона захисту вважає, що тяжкість покарання, передбаченого за інкриміноване ОСОБА_7 кримінальне правопорушення, не може бути підставою для тримання його під вартою, що в повній мірі узгоджується з встановленою практикою ЄСПЛ.

Захисник звертає увагу на стан здоровя ОСОБА_7 , який потребує медичної допомоги, що не може бути надана в умовах СІЗО .

Заслухавши доповідача, думку прокурора ОСОБА_10 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, зазначив, що ст. 176 КПК України визначено застосування виключно запобіжного заходу у виді тримання під вартою за наявності обвинувачення за ст. 408 КК України, ухвала суду першої інстанції є законною та обгрунтованою, захисника ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , які просили задоволити апеляційну скаргу, оглянувши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги захисника, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу .

Згідно ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 дотримався вимог кримінального процесуального закону.

З матеріалів провадження убачається, що в провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження №0000289 від 22.12.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 408 КК України.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Суд першої інстанції врахував, що обвинувачений ОСОБА_7 є військовослужбовцем, обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 408 Кримінального кодексу України, вчиненого в умовах воєнного стану, під час досудового розслідування на виклики до органу досудового розслідування не з`являвся, про місце знаходження не повідомляв, в зв`язку з чим був оголошений в розшук та дійшов висновку, що обвинувачений може переховуватися від органів досудового розслідування та/ або суду, впливати на свідків, які на даний час судом не допитані, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, належним чином умотивувавши свої висновки.

Суд першої інстанції обґрунтовано продовжив запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому, з урахуванням положень ч.8 ст. 176 КПК України, що під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які обвинувачуються у вчиненні злочину передбаченого ст. 408 КК України, застосовується виключно запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Вимоги апеляційної скарги захисника щодо наявності підстав для відмови у задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є безпідставними, оскільки суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 дотримався вимог кримінального процесуального закону та перевірив обгрунтованість клопотання прокурора.

В апеляційній скарзі захисник вказує на неможливість тримання під вартою ОСОБА_7 через його стан здоровя.

Перевіряючи твердження захисника, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що слідчим суддею при вирішенні питання щодо запобіжного заходу прийнято до уваги положення Закону України «Про попереднє ув`язнення» та те, що відповідно до пунктів 2.6, 2.7, 2.8 Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України 10.02.2012 року № 239/5/104, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10.02.2012 року № 212/20525 якщо за результатами огляду чи обстеження особи, узятої під варту, встановлено, що вона потребує надання медичної допомоги у закладі охорони здоров`я з орієнтовного переліку, лікар медичної частини СІЗО готує медичну довідку про стан здоров`я особи, узятої під варту, та звертається із запитом до керівництва СІЗО щодо направлення хворого на лікування до обраного закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку або залучення відповідного лікаря-фахівця закладу охорони здоров`я. Керівництво СІЗО забезпечує допуск відповідного лікаря-фахівця чи направлення хворого на лікування до обраного начальником медичної частини СІЗО закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку.

Крім того, слідчим суддею зобов`язано адміністрацію Державної установи "Вінницька установа виконання покарань (№1)" терміново надати належну медичну допомогу обвинуваченому ОСОБА_7 .

При цьому, стороною захисту доказів, що обвинувачений ОСОБА_7 з заявами про надання медичної допомоги щодо його стану здоровя звертався до адміністрації установи, в якій він утримується, не надано.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

З огляду на значимі для даного провадження обставини, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі наявні відомості в матеріалах провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 на думку апеляційного суду, відповідає охороні прав і інтересів суспільства, що не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не виявлено.

Підстави для скасування ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 24.01.2025 року про продовження запобіжного заходу обвинуваченому відсутні.

Керуючись ст. 422-1 КПК України, суд апеляційної інстанції

п о с т а н о в и в :

Відмовити в задоволенні апеляційної скарги захисника.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 24.01.2025 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4