Справа № 204/6720/24
Провадження № 1-кс/204/1841/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2024 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні засіданні, в м.Дніпро, скаргу адвоката ОСОБА_4 інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого щодо неповернення майна, вилученого під час проведення обшуку в рамках кримінального провадження № 0000155,-

встановив:

До суду надійшла скарга адвоката ОСОБА_4 інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого щодо неповернення майна, вилученого під час проведення обшуку в рамках кримінального провадження № 0000155. В обґрунтування клопотання зазначено, що На підставі ухвали слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 02 травня 2024 року старшим слідчим в ОВС - криміналістом СВ УСБУ у Дніпропетровській області ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження №0000155 від 07 березня 2024 року, було проведено обшук за адресою АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено і вилучено: - флеш-карта чорно-білого кольору, б/н, об`ємом 16 GB; мобільний телефон марки Redmi чорного кольору, модель М190РС3JG, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 ; ноутбук марки Acer Aspire 3 сірого кольору, s/n №XA6LEU01D3360200F3400 із зарядним пристроєм, які належать на праві власності ОСОБА_5 .Починаючи з 10 травня 2024 року і станом на 09 липня 2024 року (минуло більше 48 годин після вилучення майна) слідчим не повідомлено власника ОСОБА_5 та його представника про прийняття будь-яких рішень відносно вилученого майна і майно не було повернуто власнику.17 травня 2024 року мною було зроблено на ім`я старшого слідчого в ОВС - криміналіста СВ УСБУ у Дніпропетровській області ОСОБА_6 адвокатський запит щодо з`ясування наявності обтяжень стосовно зазначеного вище вилученого майна мого клієнта.В порушення статті 24 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» слідчим не було надано у встановлені строки відповідну інформацію (фотокопію відповіді на адвокатський запит я отримав лише після кількох нагадувань 14 червня 2024 року на WhatsApp Messenger).14 червня 2024 року він звернувся до старшого слідчого в ОВС - криміналіста СВ УСБУ у Дніпропетровській області ОСОБА_6 з клопотанням про повернення тимчасово вилученого майна, яке слідчий отримав 18 червня 2024 року. Після численних нагадувань, с порушенням строку розгляду клопотань, передбаченого статтею 220 КПК України слідчий 01 липня 2024 року знов на WhatsApp Messenger надіслав фотокопію постанови про відмову у задоволенні клопотання.Підставою для відмови в задоволенні клопотання слідчий вважає те, що вилучені під час обшуку вищевказані технічні пристрої прямо зазначені в ухвалі про дозвіл на проведення вищезазначеного обшуку і тому це майно не відноситься до тимчасово вилученого майна. Вважає рішення слідчого про відмову в поверненні вилученого майна незаконним з наступних підстав. Так, ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 02 травня 2024 року надано дозвіл на обшук за адресою АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_5 з метою відшукання та вилучення предметів та документів, які містять відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення і органу досудового розслідування надано дозвіл на вилучення комп`ютерних систем чи їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, носіїв комп`ютерних даних (у тому числі планшети, ноутбуки, карти пам`яті, флеш накопичувачі, переносну жорсткі диски і т.п.), які можуть містити відомості щодо вчинення злочину і можуть бути використані як докази в ході розслідування. У разі необхідності слідчий чи прокурор виготовляє за допомогою технічних, програмно-технічних засобів, апаратно-програмних комплексів копії інформації, що міститься в інформаційних (автоматизованих) системах, електронних комунікаційних системах, інформаційно-комунікаційних системах, комп`ютерних системах, їх невід`ємних частинах. Копіювання такої інформації здійснюється із залученням спеціаліста.У резолютивній частині ухвали слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 02 травня 2024 року відсутня вказівка на вилучення флеш-карти чорно-білого кольору, б/н, об`ємом 16 GB; мобільного телефону марки Redmi чорного кольору, модель М190РС3JG, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 і ноутбука марки Acer Aspire 3 сірого кольору, s/n №XA6LEU01D3360200F3400 із зарядним пристроєм.В інформації, наданою слідчим на адвокатський запит і клопотання про повернення вилученого майна відсутня інформація про призначення експертних досліджень.З протоколу обшуку від 08 травня 2024 року вбачається, що слідчим не було зазначено, що флеш-карта чорно-білого кольору, б/н, об`ємом 16 GB; телефон марки Redmi чорного кольору, модель М190РС3JG, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 ; ноутбук марки Acer Aspire 3 сірого кольору, s/n №XA6LEU01D3360200F3400 із зарядним пристроєм отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також що доступ до них обмежується їх власником чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту, у зв`язку з чим є необхідність вилучення вказаного майна. Власника майна у справі допитано в якості свідка і за своїми посадовими обов`язками він не має жодного відношення к обставинам кримінального правопорушення, які є предметом проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000155 від 07 березня 2024 року. Також, в протоколі обшуку від 08 травня 2024 року слідчим зазначено, що: «У ході обшуку дитячої кімнати було виявлено ноутбук марки «Acer» s/n №ХG2KEUF3400, на якому було виявлено папку з назвою «Миколаївська ОТГ»,… в якій містяться файли, які мають значення для даного кримінального провадження…» Однак які саме відомості та яке значення вони мають для встановлення обставин кримінального провадження не зазначено. Також вбачається, що слідчим під час проведення обшуку було скопійовано виявлену ним інформацію і цю інформацію слідчим було переміщено на ноутбук марки Acer Aspire 3 сірого кольору, s/n №XA6LEU01D3360200F3400, який ОСОБА_5 добровільно надав для огляду (він знаходився в автомобілі у гаражі), в якому відсутня будь яка інформація, яка має значення для досудового розслідування і який в подальшому було вилучено. Таким чином, копіювання виявленої інформації свідчить про вчинення органом досудового розслідування всіх необхідних процесуальних дій з вилученим комп`ютером. З урахуванням наведеного вважаю, що в ухвалі слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 02 травня 2024 року відсутній дозвіл на вилучення флеш-карти чорно-білого кольору, б/н, об`ємом 16 GB; телефону марки Redmi чорного кольору, модель М190РС3JG, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 і ноутбука марки Acer Aspire 3 сірого кольору, s/n №XA6LEU01D3360200F3400 із зарядним пристроєм.На час звернення зі скаргою до суду (станом на 09 червня 2024 року), згідно відповіді голови Красногвардійського районного суду на адвокатський запит №16191/24-Вих від 08 липня 2024 року до вказаного суду клопотання про арешт майна в межах кримінального провадження №0000155 від 07 березня 2024 року не надходило.Старшим слідчим в ОВС - криміналістом СВ УСБУ у Дніпропетровській області ОСОБА_6 не надано підтвердження, що вилучене майно під час обшуку має відношення до кримінального провадження і воно визнано речовим доказом. Також, нічим не підтверджено жодна з умов, за наявності яких, відповідно до положень частини 2 статті 168 КПК України можливе вилучення комп`ютерної техніки та мобільних телефонів, а саме: вилучені ноутбук та мобільний телефон з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження;такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення; доступ до них обмежується їх власником чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.Вилучене майно не повернуто власнику, ані слідчий ані прокурор в порядку частини 5 статті 171 КПК України з клопотанням про арешт вилученого майна не звертались.Строк, передбачений статтею 304 КПК України, на подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора додержано (фотокопію постанови про відмову в задоволенні клопотання отримано 01 липня 2024 року).Правовідносини, які виникають у зв`язку з оскарженням рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування передбачають представництво особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування. Враховуючи викладене, просили визнати бездіяльність старшого слідчого в ОВС - криміналіста СВ УСБУ у Дніпропетровській області ОСОБА_6 у неповерненні тимчасово вилученого майна: флеш-карти чорно-білого кольору, б/н, об`ємом 16 GB; мобільного телефону марки Redmi чорного кольору, модель М190РС3JG, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 ; ноутбука марки Acer Aspire 3 сірого кольору, s/n №XA6LEU01D3360200F3400 із зарядним пристроєм, які належать на праві власності ОСОБА_5 , згідно з вимогами статті 169 КПК України; Зобов`язати слідчого в ОВС - криміналіста СВ УСБУ у Дніпропетровській області ОСОБА_6 повернути вилучені 08 травня 2024 року під час обшуку у кримінальному провадженні №0000155 за адресою АДРЕСА_1 флеш-карту чорно-білого кольору, б/н, об`ємом 16 GB; мобільний телефон марки Redmi чорного кольору, модель М190РС3JG, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 ; ноутбук марки Acer Aspire 3 сірого кольору, s/n №XA6LEU01D3360200F3400 із зарядним пристроєм власнику - ОСОБА_5 .

В судовому засіданні адвокат підтримав клопотання, просив задовольнити, посилаючись на обставини, викладенні у клопотанні.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти повернення власнику вилученого під час проведення обшуку вказаного майна, зазначивши, що це майно не має доказового значення у кримінальному провадженні №0000155.

Дослідивши клопотання, вислухавши думку учасників судового розгляду, приходжу до наступного.

Згідно частин 1, 2 ст. 234 КПК України, обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб. Обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, а у кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - на підставі ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду.

В частині 5 статті 236 КПК України зазначено, що обшук на підставі ухвали слідчого судді повинен проводитися в обсязі, необхідному для досягнення мети обшуку. За рішенням слідчого чи прокурора може бути проведено обшук осіб, які перебувають в житлі чи іншому володінні, якщо є достатні підстави вважати, що вони переховують при собі предмети або документи, які мають значення для кримінального провадження.

Частиною 7 ст. 236 КПК України, передбачено, що при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Таким чином, тимчасово вилученим майном під час обшуку є речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку.

Згідно ст.167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

В статті 169 КПК України зазначено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено:1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним;2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна;3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу;4) у разі скасування арешту;5) за вироком суду в кримінальному провадженні щодо кримінального проступку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зазначає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У відповідності до усталеної практики Європейського суду з прав людини, володіння майном повинно бути законним. Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства на відповідність принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля. Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити справедливий баланс між загальним інтересом суспільства та вимогам захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдається досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар. Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти.

Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (1950 р.), ратифікованою Законом від 17 липня 1997р. № 475/97-ВР (далі - Конвенція), зокрема ст. 1 Першого протоколу до неї (1952 р.) передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплено й у вітчизняному законодавстві. Так, відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Усталена практика Європейського суду наголошує на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (Рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» (заява № 31107/95, П.58 ЕСНК 1999-ІІ). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (Рішення у справі «Антріш проти Франції» від 22.09.1994 року (п.42) та Рішення у справі «Кушоглу проти Болгарії» від 10.05.2007 року (пп.49-62). Також Суд нагадав, що будь-яке втручання державного органу на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи; необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу; необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (пп. 69, 73 Рішення ЄСПЛ у справі «Спорронг та Льон рот проти Швеції» від 23.09.1982 року. Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовується та метою, яку прагнуть досягти (п.50 Рішення ЄСПЛ у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» від 21.02.1986 року).

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, Слідчим відділом Управління СБ України у Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000155. Ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 02 травня 2024 року надано дозвіл на обшук за адресою АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_5 з метою відшукання та вилучення предметів та документів, які містять відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення і органу досудового розслідування надано дозвіл на вилучення комп`ютерних систем чи їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, носіїв комп`ютерних даних (у тому числі планшети, ноутбуки, карти пам`яті, флеш накопичувачі, переносну жорсткі диски і т.п.), які можуть містити відомості щодо вчинення злочину і можуть бути використані як докази в ході розслідування. 08 травня 2024 року слідчим СБУ, на підставі вказаної ухвали від 02.05.2024 року, було проведено обшук за вказаною адресою під час якого було виявлено та вилучено наступне майно: флеш-карту чорно-білого кольору, б/н, об?ємом 16 GB; мобільний телефон марки Redmi чорного кольору, модель M190PC3 JG, IMEII: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 ; ноутбук марки Acer Aspire 3 сірого кольору, s/n NXA6LEU01D3360200F3400 із зарядним пристроєм, що належить ОСОБА_5 . На вказане майно арешт накладений не був, речовими доказами вказане майно не визнано. В судовому засіданні прокурор не заперечував проти повернення власнику вище вказаного вилученого під час обшуку майна, оскільки воно не має доказового значення у кримінальному провадженні №0000155.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000155 триває. При цьому, майно, а саме: флеш-карту чорно-білого кольору, б/н, об?ємом 16 GB; мобільний телефон марки Redmi чорного кольору, модель M190PC3 JG, IMEII: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 ; ноутбук марки Acer Aspire 3 сірого кольору, s/n NXA6LEU01D3360200F3400 із зарядним пристроєм, вилучене 08 травня 2024 року під час проведення обшуку за адресою АДРЕСА_1 , згідно пояснень прокурора в судовому засіданні, не має доказового значення у кримінальному провадженні №0000155, що дає підстави вважати, що в подальшому утриманні майна відпала потреба. Таким чином, суд приходить до висновку, що продовження безпідставного утримання вилученого під час проведення обшуку у кримінальному провадженні № 0000155 майна, є порушенням ст.1 Протоколу № 1 до Конвенції.

Враховуючи викладене, суд вважає, що скаргу адвоката ОСОБА_4 інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого щодо неповернення майна, вилученого під час проведення обшуку в рамках кримінального провадження № 0000155 слід задовольнити частково, зобов`язавши посадових осіб СВ Управління СБ України в Дніпропетровській області повернути власнику, вищевказане майно, вилучене 08 травня 2024 року під час проведення обшуку за адресою АДРЕСА_1 .

Що стосується вимог адвоката в частині визнання бездіяльністю дій слідчого щодо неповернення майна , то слід зазначити наступне.

Згідно до ч. 2 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру;2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, виходячи з положень ч. 2 ст. 307 КПК України, у разі встановлення судом факту допущення слідчим чи прокурором бездіяльності, суд може зобов`язати припинити дію чи зобов`язати вчинити певну дію, однак можливість визнання бездіяльності нормами КПК України, не передбачено, а тому в цій частині вимоги скарги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 110, 131, 132, 167, 169, 170-175, 307, 309, 369-372 КПК України,-

постановив:

Скаргу адвоката ОСОБА_4 інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого щодо неповернення майна, вилученого під час проведення обшуку в рамках кримінального провадження № 0000155 задовольнити частково.

Зобов`язати посадових осіб СВ Управління СБ України в Дніпропетровській області повернути ОСОБА_5 , майно, а саме: флеш-карту чорно-білого кольору, б/н, об?ємом 16 GB; мобільний телефон марки Redmi чорного кольору, модель M190PC3 JG, IMEII: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 ; ноутбук марки Acer Aspire 3 сірого кольору, s/n NXA6LEU01D3360200F3400 із зарядним пристроєм, вилучене 08 травня 2024 року під час проведення обшуку за адресою АДРЕСА_1 .

В іншій частині вимог скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1