Справа № 359/7957/24 Головуючий в суді 1-ої інстанції - ОСОБА_1
Провадження 11-кп/824/2703/2025 Суддя -доповідач - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі- ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_6 ,

засудженого - ОСОБА_7 ,

захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 листопада 2024 року, -

В С Т А Н О В ИЛ А:

До Бориспільського міськрайонного суду Київської областінадійшло клопотання адвоката ОСОБА_9 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_10 про зарахування у строк відбування покарання часу перебування під домашнім арештом.

Ухвалою Бориспільського міськрайнного суду Київської області від 11 листопада 2024 року клопотання адвоката ОСОБА_8 задоволено частково, на підставі ч. 7 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 3342-IX від 23.08.2023) засудженому ОСОБА_7 у строк покарання за вироком Вищого антикорупційного суду від 19.05.2022 року, зміненого ухвалою Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 20.10.2022 року, зараховано строк перебування під цілодобовим домашнім арештом у період з 17.03.2020 року до 24.06.2020 року із співвідношення - три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, захисник ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати та постанову нову ухвалу, якою зарахувати строк перебування ОСОБА_7 під домашнім арештом з 17 березня 2020 року по 19.05.2022 року та з 12.07.2022 року по 12.09.2022 року, тобто 2 роки 4 місяці і 2 дні, із розрахунку день перебування під домашнім арештом дорівнює одному дню позбавлення волі.

Мотивуючи такі вимоги, захисник посилається на неодноразові рішення ЄСПЛ, якими встановлено, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з огляду на його рівень та суворість відповідає триманню особи під вартою, у зв`язку з чим, захисник вважає, що весь період перебування ОСОБА_7 під вартою слід зарахувати йому у строк відбування покарання з розрахунку одному дню домашнього арешту відповідає один день позбавлення волі.

Вислухавши доповідь судді, пояснення засудженого та його захисника, які підтримали апеляційну скарги, думку прокурора, який заперечив проти апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Зазначених вимог закону судом першої інстанції дотримано в повній мірі.

Як встановлено судом першої інстанції, вироком Вищого антикорупційного суду від 19.05.2022 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 5 ст. 191 КК України до 10 (десяти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади на підприємствах, установах і організаціях незалежно від форми власності, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на строк 3 (три) роки, з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна. До набрання вироком законної сили застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII) зараховано у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 02.09.2016 до 17.03.2020 включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвалою Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 20.10.2022 року змінено вирок Вищого антикорупційного суду від 19 травня 2022 року за обвинувачення ОСОБА_11 та ОСОБА_7 за ч. 5 ст. 191 КК України, замість « ОСОБА_12 » зазначено «особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження». Зараховано обвинуваченому ОСОБА_7 на підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону №838-VIIІ) у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 19 травня 2022 року до 12 липня 2022 року включно. Вирок Вищого антикорупційного суду від 19.05.2022 року та ухвала Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 20.10.2022 року набрали законної сили 20 жовтня 2022 року.

Так, місцевим судом взято до уваги, що ухвалою Вищого антикорупційного суду від 17.03.2020 року було змінено ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт з носінням електронного засобу контролю, строком на два місяці до 16 травня 2020 року включно. Після чого, за ухвалою Вищого антикорупційного суду від 07.05.2020 року запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту було продовжено до 07.07.2020 включно, із покладенням визначених раніше обов`язків.

24.06.2020 року ухвалою Вищого антикорупційного суду до обвинуваченого ОСОБА_7 застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у відповідний час доби з 20 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв., строком на два місяці до 23 серпня 2020 року включно.

28 березня 2024 набрав чинності Закон України Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань від 28.03.2023 № 3342-IX, яким було доповнено ст. 72 КК України частиною 7, згідно з якою домашній арешт зараховується судом у строк покарання за правилами, передбаченими в частині першій цієї статті, виходячи з такого їх співвідношення - три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання.

Із урахуванням наведених вище обставин, судом першої інстанції зроблено висновок про необхідність зарахування у строк покарання засудженомуОСОБА_13 лише строк цілодобового домашнього арешту в період з 17.03.2020 до 24.06.2020 з розрахунку три дні цілодобового домашнього арешту за один день позбавлення волі.

Також, судом встановлено, що інші періоди у строк покарання зарахуванню не підлягають, оскільки впродовж них засуджений не перебував під цілодобовим домашнім арештом.

Такі висновки суду першої інстанції колегія суддів вважає обгрунтованими.

Доводи апеляційної скарги захисника, за яких він вважає, що зарахування у строк відбування покарання ОСОБА_7 підлягає весь період перебування останнього під домашнім арештом з 17 березня 2020 року по 19.05.2022 року та з 12.07.2022 року по 12.09.2022 року, тобто 2 роки 4 місяці і 2 дні, із розрахунку день перебування під домашнім арештом дорівнює одному дню позбавлення волі, є такими що не грунтуються на вимогах закону.

Посилання захисника на правові позиції ЄСПЛ, якими, у випадках що розглядались, домашній арешт прирівняно до позбавлення волі, не стосуються даної справи та жодним чином не впливають на прийняте судом рішення.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість доводів апеляційної скарги захисника, у зв`язку з чим вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без зміни.

Керуючись ст.ст. 376, 404,405, 407, 409 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 листопада 2024 року щодо ОСОБА_7 , засудженого за ч. 5 ст. 191 КК України, - без змін.

Головуючий:

Судді: