Справа № 314/2140/20
Провадження № 1-кп/314/38/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.01.2025 м. Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.05.2020 за № 0000407, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 Кримінального Кодексу України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

захисника (в режимі відеоконференції) ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

30.09.2020 до Вільнянського районного суду Запорізької області надійшло кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.05.2020 за № 0000407, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 Кримінального Кодексу України,.

ОСОБА_3 пред`явлено обвинувачення в тому, що 30 квітня 2020 року, близько 12.30 години він, маючи умисел, направлений на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, діючи з корисливих мотивів, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході бесіди з малолітнім сином останньої - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , попрохав у останнього 250 кілограмів насіння кукурудзи, вартістю 1125 гривень, власником якого є ОСОБА_6 , при цьому запевнивши малолітнього ОСОБА_7 , що про це раніше домовився з його матір`ю, та згодом її поверне, хоча насправді цього не робив та у подальшому не збирався цього робити. На вказане прохання малолітній ОСОБА_7 погодився, оскільки був знайомий з ОСОБА_3 , та сприйняв його обіцянку за істину, після чого передав йому в користування вищевказане насіння кукурудзи.

Після чого ОСОБА_3 розпорядився на власний розсуд вказаним майном, завдавши потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 1125 гривень, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 1338 від 04.05.2020.

Ухвалою судді 05.10.2020 призначено підготовче судове засідання у даному кримінальному провадженні.

Ухвалами суду від 26.11.2020, 28.01.2021, 12.12.2023, 13.11.2024 до обвинуваченого ОСОБА_3 було застосовано примусові приводи.

Двічі, 06.02.2024 та 18.12.2024, ухвалами суду обвинуваченого ОСОБА_3 було оголошено в розшук.

У судовому засіданні 10.01.2025 прокурором ОСОБА_4 було заявлено клопотання про закриття кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

В обґрунтування клопотання зазначив, що 09.08.2024 набув чинності Закон України від 18 липня 2024 року № 3886-ІX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (дрібне викрадення чужого майна), яким скасовано кримінальну відповідальність за викрадення чужого майна шляхом шахрайства якщо розмір такого майна не перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

За таких обставин, враховуючи, що вартість майна, яким заволодів ОСОБА_3 не перевищує 2102 грн., тобто є меншою за 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян (станом на 01.01.2020), просив суд закрити кримінальне провадження.

У судовому засіданні захисник обвинуваченого-адвокат ОСОБА_5 заперечував проти задоволення такого клопотання, оскільки закриття кримінального провадження з таких підстав може мати в майбутньому негативні наслідки для його підзахисного.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав думку свого захисника.

Заслухавши прокурора, захисника та обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків.

09 серпня 2024 року набув чинності Закон України № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від (далі - Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на зазначене, кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Зі змісту обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 Кримінального Кодексу України, яке вчинено30.04.2020 відносно майна потерпілої ОСОБА_6 .

Станом на 01 січня 2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2102 гривні, а 50 відсотків від його розміру становили 1051 гривню.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX, на момент вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.190 КК України, розмір вартості майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 190 КК України, становив 2102 грн.

За загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності.

Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Зазначений підхід закріплено у частині першій статті 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 5 КК України, Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Передбачені частиною першою статті 5 КК України підстави для закриття кримінальної справи не пов`язані із встановленням фактичних обставин справи, що свідчать про відсутність в діянні особи складу злочину, а пов`язані зі змінами законодавства про кримінальну відповідальність.

Згідно п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається у разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

З огляду на викладені обставини, суд доходить до висновку, що у даному випадку відбулася декриміналізація діяння шляхом внесення змін до закону про кримінальну відповідальність (зменшення розміру вартості майна, за викрадення якого настає кримінальна відповідальність) і дія Закону має зворотну дію у часі, а тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Враховуючи, що вартість викраденого майна шляхом шахрайства була меншою за розмір, з якого відповідно до Закону № 3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, суд вважає, що, з огляду на передбачений ст. 58 Конституції України і ст. 5 КК України принцип зворотної дії закону в часі, правопорушення, що мало місце 30.04.2020, не підпадає під кримінально карне діяння, передбачені Особливою частиною КК України.

Крім того, відповідно до п. 1-2 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої цієї статті, якщо підозрюваний, обвинувачений заперечує проти закриття за цією підставою.

За таких обставин, суд вважає за необхідне кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 190 Кримінального Кодексу України, закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, і звільнити його від кримінальної відповідальності.

Керуючись ст. ст. 5, 44 КК України, ст. ст. 283, 284-286, 369-372 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про закриття кримінального провадження задовольнити.

Кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.05.2020 за № 0000407, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 Кримінального Кодексу України, закрити, на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність такого діяння.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили на наступний день після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги на судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено та проголошено 29.01.2025 о 16-00 год.

Суддя ОСОБА_1

29.01.2025