Справа № 307/331/25
Провадження №1-кс/307/173/25
ТЯЧІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Закарпатської області
У Х В А Л А

25 березня 2025 року м. Тячів

Слідчий суддя Тячівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції) та його захисника ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

розглянувши клопотання слідчого СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області, погоджене прокурором Тячівської окружної прокуратури Закарпатської області, про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 за погодженням з прокурором Тячівської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що в провадженні СВ Тячівського РВП ГУНП України у Закарпатській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000044 від 28 січня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п.п. 4, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Вказує на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що 25 січня 2025 року, близько 20 години, ОСОБА_5 , неповнолітній ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , знаходячись у будинку ОСОБА_5 , що розташований в АДРЕСА_1 , де останній і проживає, під час спільного розпивання спиртних напоїв (горілки), між ОСОБА_9 та вказаними особами, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виник словесний конфлікт, в ході якого ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 почали наносити тілесні ушкодження ОСОБА_9 , який від отриманих численних тілесних ушкоджень на місці події втратив свідомість. В подальшому, ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою та в групі, умисно, з метою заподіяння смерті людині з особливою жорстокістю, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, перенесли ОСОБА_9 в підвальне приміщення будинку, після чого, облили його бензином та підпалили, чим спричинили смерть останньому з особливою жорстокістю. Не припиняючи свої протиправні та злочинні дії ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 продовжуючи свої цинічні дії, знаходячись у підвальному приміщенні вищевказаного будинку АДРЕСА_1 , з метою приховання вчиненого злочину та намагаючись уникнути кримінальної відповідальності, перетягли обгоріле тіло ОСОБА_9 в гаражне приміщення, що знаходиться біля вищевказаного будинку, де з допомогою електричної пили та іншими засобами (ножами), які належать ОСОБА_5 , розчленували тіло ОСОБА_9 шляхом відрізання, тобто відділення голови, рук та ніг від тулуба, які в подальшому спакували в окремі дорожні сумки, мішки та пакети, та залишили зберігатись на місці події.

28 січня 2025 року ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_5 було затримано в порядку ст.208 КПК України та повідомлено про підозру у вчиненні ними кримінального правопорушення, передбаченого п.п.4, 12 ч.2 ст.115 КК України.

Так, в ході розслідування даного кримінального провадження в ТОВ "ПЕТРОЛ КОНТРАКТ" було витребувано відеозаписи з камер відео спостереження, які встановлені на АЗС «WOG», що в селі Нересниця 35 (38), Тячівського району Закарпатської області, за 26 січня 2025 року в період з 03 год. 15 хв. по 03год. 40 хв.

В ході перегляду вказаних відеозаписів було встановлено, що 26 січня 2025 року близько 03 год. 27 хв. ОСОБА_8 заправив бензин в пластикову каністру темно-зеленого кольору на вигляд схожу на каністру від мастила ємкістю 5 літрів марки «Castrol Magnatec». При цьому в ході огляду місця події, який проводився в АДРЕСА_1 , було вилучено пластикову каністру синього кольору.

21 березня 2025 року в ході проведення обшуку по місцю проживання підозрюваного ОСОБА_5 , тобто в АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено: волосся чорного кольору; два пристрої для викурювання, на яких наявні сліди кіптяви; три жерстяні порожні пляшки з-під напою «Revo», «Закарпатське пиво» та «Redbul»; шуроповерт марки «Dnipro-M» з шурупом в ньому, на якому наявне волосся чорного кольору; пластмасову каністру зеленого кольору з-під мастила, на якій наявне маркування «Castrol», з рідиною схожою на бензин, ємкістю близько одного літра.

22 березня 2025 року постановою слідчого вище вказані предмети були визнані речовими доказами у кримінальному провадженні №0000044 від 28 січня 2025 року.

З метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні виникла необхідність у арешті тимчасово вилученого майна: волосся чорного кольору; двох пристроїв для викурювання, на яких наявні сліди кіптяви; трьох жерстяних порожніх пляшок з-під напою «Revo», «Закарпатське пиво» та «Redbul»; шуроповерту марки «Dnipro-M» з шурупом в ньому, на якому наявне волосся чорного кольору; пластмасової каністри зеленого кольору з-під мастила, на якій наявне маркування «Castrol», з рідиною схожою на бензин, ємкістю близько одного літра, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

В судовому засіданні слідчий заявлене клопотання підтримав і просив його задовольнити.

Власник майна та його представник в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання.

Вивчивши матеріали клопотання та вислухавши учасників процесу, суд приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні СВ Тячівського РВП ГУНП України в Закарпатській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000044 від 28 січня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п.п. 4, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

21 березня 2025 року в ході проведення обшуку по місцю проживання підозрюваного ОСОБА_5 , в АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено: волосся чорного кольору; два пристрої для викурювання, на яких наявні сліди кіптяви; три жерстяні порожні пляшки з-під напою «Revo», «Закарпатське пиво» та «Redbul»; шуроповерт марки «Dnipro-M» з шурупом в ньому, на якому наявне волосся чорного кольору; пластмасову каністру зеленого кольору з-під мастила, на якій наявне маркування «Castrol», з рідиною схожою на бензин, ємкістю близько одного літра.

Постановою слідчого СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатськійобласті від 22 березня 2025 року, вище вказані предмети були визнані речовими доказами у кримінальному провадженні №0000044 від 28 січня 2025 року.

За змістом ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За правилами ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя враховує правову підставу для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, що передбачено ч.2 ст.173 КПК України.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді, зокрема, речей, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

За правилами ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час огляду.

Статтями 2, 7 КПК України, визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до положень ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Вказані норми кореспондуються з положеннями Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17 липня 1997 року, згідно ст. 1 якого, - кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно ч.1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст.173 КПК України, відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Матеріалами клопотання доведено, що зазначене кримінальне правопорушення було вчинено, правову підставу для накладення арешту та можливість використання зазначених речей як доказів в даному кримінальному провадженні.

На даному етапі досудового розслідування його потреби виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000044 від 28 січня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п.п. 4, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, а саме: волосся чорного кольору; два пристрої для викурювання, на яких наявні сліди кіптяви; три жерстяні порожні пляшки з-під напою «Revo», «Закарпатське пиво» та «Redbul»; шуроповерт марки «Dnipro-M» з шурупом в ньому, на якому наявне волосся чорного кольору; пластмасову каністру зеленого кольору з-під мастила, на якій наявне маркування «Castrol», з рідиною схожою на бензин, ємкістю близько одного літра, яке належить ОСОБА_5 , жителю АДРЕСА_1 , зареєстрований в АДРЕСА_2 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

Копію ухвали направити слідчому, прокурору та власнику майна.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1