Справа № 203/1588/24
Провадження № 1-кс/0203/1206/2024
УХВАЛА

02 травня 2024 року слідчий суддя Кіровського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі:

скаржника ОСОБА_3 ,

представника скаржника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі скаргу представника скаржника адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_5 від 27.12.2023 року про закриття кримінального провадження №0000884 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України,

встановив:

29.03.2024 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернувся представник скаржника адвокат ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 (далі заявник, скаржник, представник заявника чи скаржника) зі скаргою на постанову старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_5 від 27.12.2023 року про закриття кримінального провадження №0000884 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, в якій заявник просить суд:

- скасувати постанову слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження №0000884.

В обґрунтування вимог скарги заявник зазначив, що досудове розслідування у кримінальному провадженні проведено формально та поверхово, бо слідчим не проведено слідчих (розшукових) дій, спрямованих на встановлення обставин, які мають значення для кримінального провадження.

За поясненнями скаржника, слідчим не отримано тимчасового доступу до речей і документів з метою отримання інформації з Інтегрованої картки платника податків АІС ДПС України щодо комунальних підприємств «Північне» ДМР, «ЖЕП №21», «ЖЕП №29», «ЖЕП №50», КВЖРЕП Індустріального району ДМР щодо встановлення факту податкової заборгованості, не встановлено та не допитано відповідальних працівників ГУ ДПС у Дніпропетровській області, які займались супроводженням вищевказаних підприємств з питань нарахування та контролю сплати податків, не витребувано інформацію щодо проведених податкових перевірок на вказаних підприємствах у період виникнення податкових заборгованостей, не проведено слідчих дій, спрямованих на перевірку факту умисного ігнорування працівниками ГУ ДПС у Дніпропетровській області необхідності ініціювання процедури банкрутства вказаних підприємств.

Крім того, слідчим не визначено процесуального статусу ОСОБА_3 як потерпілого, у зв`язку із спричиненою йому шкодою вчиненим кримінальним правопорушенням. Також заявник вказав, що мотиви слідчого, наведені в постанові про закриття кримінального провадження, є некоректними та жодним чином не дають підстав для висновку про відсутність складу кримінального правопорушення.

З огляду на викладене, заявник звернувся до суду із скаргою на постанову старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_5 від 27.12.2023 року про закриття кримінального провадження №0000884 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.

Відповідно до протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 29.03.2024 року, судову справу №203/1588/24, провадження №1-кс/0203/1206/2024, було розподілено слідчому судді ОСОБА_1 та передано канцелярією суду 01.04.2024 року.

Ухвалою слідчого судді від 03.04.2024 року було відкрито провадження за скаргою та призначено скаргу до судового розгляду по суті, зобов`язано відповідальних осіб у строк до 08.04.2024 року надати суду матеріали кримінального провадження №0000884 від 01.12.2022 року.

У судове засідання, призначене на 02.05.2024 року, з`явився скаржник та його представник.

Слідчий у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, хоча був повідомлений про час, дату та місце проведення судового засідання належним чином, ухвалу суду від 03.04.2024 року в частині зобов`язання надати суду матеріали кримінального провадження №0000884 від 01.12.2022 року, слідчий не виконав та не надав суду матеріали кримінального провадження №0000884 для огляду у судовому засідання в межах вирішення скарги.

Слідчий суддя на підставі ст. ст. 138, 306 КПК України розглянув скаргу за відсутності слідчого за наявними у справі матеріалами.

У судовому засіданні скаржник та його представник підтримали вимоги скарги у повному обсязі та просили суд задовольнити скаргу, підстави звернення до суду із скаргою пояснили суду таким чином, як про це зазначено вище.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення скаржника, вивчивши матеріали скарги, проаналізувавши норми КПК України, дійшов таких висновків.

Судом встановлено та матеріалами скарги підтверджено, що Третім слідчим відділом (з дислокацією у місті Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000884 від 01.12.2022 року.

Постановою старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_5 від 27.12.2023 року було закрито кримінальне провадження №0000884 від 01.12.2022 року, у зв`язку з відсутністю в діях службових осіб Головного управління ДПС у Дніпропетровській області складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.

За змістом постанови слідчий, зокрема, зазначив, що збитки у вигляді податкових боргів на загальну суму 10738132,11 грн та боргів з виплати заробітної плати на суму 908757,50 грн, про які зазначає ОСОБА_3 у своїй заяві та показаннях, будь-яким чином не залежать від дії чи бездіяльності службових осіб Головного управління ДПС у Дніпропетровській області. Орган досудового розслідування дійшов висновку щодо відсутності причинно-наслідкового зв`язку між бездіяльністю службових осіб Головного управління ДПС у Дніпропетровській області та утвореними борговими зобов`язаннями у вищеназваних ЖКГ, на які вказує заявник, як на збитки.

Таким чином, в діях службових осіб Головного управління ДПС у Дніпропетровській області відсутні ознаки складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.

Суд зазначає, що однією із засад судочинства, регламентованих пунктом 4 частини 3 статті 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до положень статті 7 КПК України, однією із загальних засад кримінального провадження є змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до положень частин 1, 2, 3, 6 статті 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Закони та інші нормативно-правові акти України, положення яких стосуються кримінального провадження, повинні відповідати цьому Кодексу. При здійсненні кримінального провадження не може застосовуватися закон, який суперечить цьому Кодексу.

У випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Відповідно до частин 1, 2, 6 статті 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до частин 1, 2 статті 23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо.

Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд може прийняти як доказ показання осіб, які не дають їх безпосередньо в судовому засіданні, лише у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до положень частин 1, 2 статті 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно з вимогами пункту 1 частини 1 статті 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).

Відповідно до частини 2 статті 91 КПК України, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до частин 1, 2 статті 92 КПК Укра їни, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Обов`язок доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає.

Відповідно до положень статей 93, 94 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Відповідно до частини 5 статті 110 КПК України, обґрунтованість рішення (постанови), яке прийняли прокурор та слідчий, повинна знайти вираження в його мотивуванні.

Згідно з положеннями пункту 2 частини 1 статті 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Аналіз вказаних вище обставин кримінального провадження та положень КПК України вказує, що слідчий, незважаючи на вимоги КПК України, не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи скарги та підтверджували б обставини, які були підставами для закриття кримінального провадження.

Крім того, мотиви скаржника щодо оскарження постанови, викладені в скарзі, зокрема, щодо непроведення такої слідчої дії як тимчасовий доступ до речей і документів з метою отримання інформації з Інтегрованої картки платника податків АІС ДПС України щодо комунальних підприємств «Північне» ДМР, «ЖЕП №21», «ЖЕП №29», «ЖЕП №50», КВЖРЕП Індустріального району ДМР для встановлення факту податкової заборгованості, не встановлення та не допит відповідальних працівників ГУ ДПС у Дніпропетровській області, які займались супроводженням вказаних підприємств з питань нарахування та контролю сплати податків, не витребування інформації щодо проведених податкових перевірок на вказаних підприємствах у період виникнення податкових заборгованостей, не визначення процесуального статусу ОСОБА_3 як потерпілого, не спростовані слідчим та оскаржувана постанова не містить відповідних мотивів слідчого для їх відхилення. Це свідчить про недостатність підстав для закриття кримінального провадження, у зв`язку із встановленням відсутності в діях службових осіб Головного управління ДПС у Дніпропетровській області ознак складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України. При цьому суд зазначає, що скаржник, реалізуючи принцип змагальності, обґрунтував вимоги скарги, надав суду оскаржувану постанову.

З огляду на викладене вище, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження скасуванню.

Керуючись ст. ст. 303-306, 307, 369, 371, 372 КПК України, слідчий суддя,

ухвалив:

Скаргу представника скаржника адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_5 від 27.12.2023 року про закриття кримінального провадження №0000884 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, задовольнити повністю.

Скасувати постанову старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_5 від 27.12.2023 року про закриття кримінального провадження №0000884 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали слідчого судді складений та проголошений о 17:30 годині 07.05.2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1