Справа № 442/7770/24
Провадження № 1-кп/442/82/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2025 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання : ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000710 від 02.07.2024 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця міста Трускавець, Львівської області, з середньо-спеціальною освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працевлаштованого, розлученого, на утриманні перебуває малолітня дитина, військовозобов`язаного, не адвокат, не депутат, раніше не судимого, -

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 1 КК України,-

з участю прокурора ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого адвоката: ОСОБА_6 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и в :

Судом визнано доведеним, що 02 липня 2024 року приблизно о 16 годині 15 хвилин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно справним автомобілем марки «Volkswagen» моделі «Тгansporter», р.н. НОМЕР_1 , рухаючись автодорогою Т І415 (Мостиська-Самбір-Львів) в напрямку села Нагуєвичі Дрогобицького району Львівської області, проїхавши населений пункт село Уріж Дрогобицького району Львівської області, на ділянці дороги із заокругленням праворуч, що неподалік дорожнього знаку 5.68 ПДР України (58 км), проявив неуважність до дорожньої обстановки, не врахував її та стан керованого ним транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним в межах своєї смуги руху, без причин технічного характеру перетнув осьову лінію горизонтальної дорожньої розмітки 1.1 ПДР України, перетинати яку забороняється та здійснив виїзд на смугу зустрічного руху, де зіткнувся з автомобілем марки «Нуndaі» моделі «Elantrа», реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався із пасажиром дружиною ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у зустрічному напрямку, в межах своєї смуги руху, в напрямку до села Уріж.

В результаті цієї дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля марки «Нуndaі» моделі «Elantrа», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та його пасажир дружина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 отримали тілесні ушкодження, а саме: ОСОБА_7 отримав синці з осадненням на передніх поверхнях обох кульшових суглобів з переходом на передню черевну стінку, закритого перелому грудини, закритих переломів чегвертого-дев`ятого ребер справа з правобічним пневмотораксом, які відносяться до середнього ступеня тілесних ушкоджень, як такі, що викликають тривалий розлад здоров`я, ОСОБА_8 отримала синці в ділянці попереку справа, на передній поверхні правого плечового суглобу, в ділянці лівої молочної залози, на передніх поверхнях обох гомілок, закриті переломи третього-сьомого ребер зліва без зміщення, закритий перелом тіла грудини без зміщення, які відносяться до середнього ступеня тілесних ушкоджень, як такі, що викликають тривалий розлад здоров`я.

В даній дорожній обстановці, що призвела до дорожньо-транспортної пригоди, водій автомобіля марки «Volkswagen» моделі «Тгansporter», р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем, грубо порушив вимоги Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (із змінами та доповненнями), зокрема:

Розділу 1 пункту:

-1.5: «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

«дорожня обстановка - сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність та стан дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом»;

Розділу 2 пункту 2.3 підпунктів:

«б - бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

«д - не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху»;

Пункту 2.9 підпункту «а - водієві забороняється керувати транспортним

засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції»;

Розділу 12 пункту «12.1 - під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб маги змог у постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним».

Допущені ОСОБА_4 порушення вимог вищевказаних Правил дорожнього руху перебувають у прямому причинному зв`язку із виникненням дорожньо-транспортної пригоди і настанням шкідливих наслідків у вигляді заподіяння потерпілим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 послідовно та в повній мірі підтвердив обставини вчиненого ним злочину. Також суду повідомив, що перебував за кермом автомобіля в стані алкогольного сп`яніння, так як перед тим виживав горілку. Вину визнає та щиро кається. Потерпілим шкоду не відшкодував, цивільний позов в частині відшкодування матеріальної шкоди, визнає частково, а саме не визнає залишкову вартість автомобіля в сумі 107 000 грн., який передали потерпілим та суму франшизи 2500 грн., які також необхідно стягнути із страхової компанії. Просить суд суворо його не карати.

Окрім того, що ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, його вина у вчиненому кримінальному правопорушенні підтверджується і іншими доказами, зібраними по справі, а саме:

- потерпіла ОСОБА_8 , в судовому засідання повідомила, що цивільний позов підтримує повністю та просить його задоволити. Також добавила, що обвинуваченим їй шкода не відшкодована. З самого початку до неї в лікарню приходила мати обвинуваченого і хотіла відшкодувати завдані збитки, але згодом перестала ходити. Просить суд карати обвинуваченого згідно максимальної санкції статті у виді позбавлення волі.

- потерпілий ОСОБА_7 , в судовому засіданні суду повідомив, що цивільний позов підтримує повністю та просить його задоволити. Також суду повідомив що обвинуваченим йому шкода не відшкодована. Просить суд карати обвинуваченого згідно санкції статті у виді позбавлення волі, наближеного до максимальної міри покарання.

ПАТ НАСК «Оранта» подали відзив на позовну заяву потерпілої ОСОБА_8 в якій просять суд відмовити позивачу ОСОБА_8 в задоволенні позовних вимог до ПАТ НАСК «Оранта» в частині розміру страхової виплати, а саме в сумі 2500 грн.

Крім наведеного, вина стверджується матеріалами справи, дослідженими та перевіреними в судовому засіданні, а саме: Витягом з ЄРДР, Протоколом огляду дорожньо-траспортної пригоди зі схемою та фото таблицею до нього від 02.07.2024 року, протоколом слідчого експерименту від 17.07.2024, Висновками експертів за № 221 від 03.07.2024, № 22 від 03.07.2024, № 334 від 05.09.2024, висновком експерта № СЕ-19/114-24/15326-ІТ від 27.08.2024, висновком експерта № СЕ-19/114-24/15325-ІТ від 27.08.2024, висновком експерта № СЕ-19/114-24/15327-ІТ від 30.08.2024, висновком експерта № СЕ-19/114-24/16909-ІТ від 27.08.2024, Висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, згідно якого у ОСОБА_4 , виявлено алкоголь 2,67% та Висновком експерта № 1694/2024-т, щодо стану його сп`яніння, постановою про визнання речовими доказами автомобілів.

Таким чином співставляючи покази обвинуваченого, який вину визнав, з сукупністю доказів на які покликається державний обвинувач є очевидними, що вони підтверджують фактичні обставини справи, та те, що ОСОБА_4 , вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України.

Доведеність вини і така кваліфікація дій обвинуваченого в суду не викликає сумнівів.

При призначенні покарання обвинуваченому суду слід суворо дотримуватись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що покарання засудженого є його виправлення, перевиховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів, як ним, так і іншими особами, а з врахуванням того, що позбавлення волі є одним із найсуворішим покарань, тому таке покарання слід призначити до реального відбування, тільки тоді, коли у суду є достатнє переконання, що звільнення особи від відбування такого, не сприятиме виправленню засудженого.

При призначенні покарання особі, яка вчинила злочин суд повинен віднайти розумний баланс між обов`язком держави забезпечити правопорядок, інтересом потерпілого, щодо суворості покарання та правом підсудного на справедливе покарання.

При призначенні покарання суд враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного і обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ч.2 ст.12 КК України вчинений злочин відноситься до не тяжких злочинів.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 згідно ст. 67 КК України, не встановлено.

При обранні виду і розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, вчинив необережний не тяжкий злочин, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, вперше притягується до кримінальної відповідальності, раніше судимий не був, має на утримання неповнолітню дитину сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на обліку в лікаря-психіатра не перебуває, а перебуває на обліку в лікаря-нарколога (F 10.2) 2024 рік, Згідно висновку спеціальної медичної наркологічної комісії № 116 від 12.09.2024, перебуває на обліку з діагнозом розлад психіки внаслідок вживання алкоголю, однак застосування ст. 96 КК України не потребує, офіційно не працевлаштований, не страждає на тяжкі захворювання, не одружений, винуватість визнав повністю та обставини даної ДТП.

Під час судового розгляду детально проаналізовано поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, щире каяття, повне визнання вини, потерпілі мають претензії до обвинуваченого про що подали цивільний позов, думку потерпілих та прокурора, щодо міри покарання, наслідки суспільно-небезпечного діяння, зважено на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності, згідно досудової доповіді Центру пробації має низький ризик вчинення повторного правопорушення, тому суд прийшов до переконання, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів буде покарання в межах санкції ч.1 ст. 286 1 КК України у виді позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами, яке є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Потерпіла ОСОБА_8 , подала цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_4 , ПАТ НАСК «Оранта» про відшкодування моральної та матеріальної шкоди завданої вчиненням кримінального правопорушенням.

Потерпілий ОСОБА_7 , подав цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди завданої вчиненням кримінального правопорушенням.

За змістом позовної заяви позовні вимоги потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_7 щодо ОСОБА_4 та ПАТ НАСК «Оранта» стосуються відшкодування моральної шкоди у зв`язку із ДТП, а також матеріальної шкоди у зв`язку із пошкодження транспортного засобу.

Представник відповідача ПАТ НАСК «Оранта» в судове засідання не з`явилися, відзиву на позовні вимоги не подали.

Згідно ст. 23.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є:

шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого;

шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим;

шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим;

моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

шкода, пов`язана із смертю потерпілого.

За змістом ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» витрати на поховання є однією із складових частин, що входять в шкоду, пов`язану із смертю потерпілого.

Зокрема, згідно ст. 27.4 Закону, передбачено, що страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Як роз`яснено в п. 3, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 р. „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди (зі змінами від 25.05.2001 та від 27.02.2009), під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема у порушенні права власності та інших цивільних прав, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими та при настанні інших негативних явищ.

При вирішені спору про відшкодування моральної шкоди суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в який матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Питання відшкодування (компенсації) шкоди у кримінальному провадженні, вирішення цивільного позову у кримінальному провадженні врегульовані вимогами глави 9 Кримінального процесуального кодексу України.

Зокрема, відповідно вимогам ч.1 ст. 127 КПК України законодавцем визначено, що підозрюваний, обвинувачений, а також за його згодою будь-яка інша фізична чи юридична особа має право на будь-якій стадії кримінального провадження відшкодувати шкоду, завдану потерпілому, територіальній громаді, державі внаслідок кримінального правопорушення.

За зазначеною нормою закону, а також відповідно до положень ст. 128 КПК України передбачено, що саме вищевказані суб`єкти наділені процесуальними правами пред`явлено позову в своїх інтересах.

Відповідно до ч. 3 ст. 128 КПК України передбачено, що на захист інтересів неповнолітніх осіб та осіб, визнаних у встановленому законом порядку недієздатними чи обмежено дієздатними цивільний позов може бути пред`явлено їхніми законними представниками.

Положеннями Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (ст.ст. 1.3, 3, 4, 6, 23, 27) визначено, що суб`єктами страхового відшкодування цивільно-правової відповідальності є страхувальники та інші особи, відповідальність яких застрахована, страховики, Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ), потерпілі.

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки «Volkswagen» моделі «Тгansporter», р.н. НОМЕР_1 (номер кузова: НОМЕР_3 ) застрахована в ПАТ НАСК «Оранта» згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №219751279.

Тобто, автомобіль марки «Volkswagen» моделі «Тгansporter», р.н. НОМЕР_1 був застрахований власником ОСОБА_10 в ПАТ НАСК «Оранта». Згідно п. 20.1 ст. 20-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі зміни власника забезпеченого транспортного засобу договір страхування зберігає чинність до закінчення строку його дії. Отже, поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №219751279 на вказаний транспортний засіб на момент настання даної ДТП був діючий.

Однак, згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №219751279 ПАТ НАСК «Оранта», яким застрахована цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки «Volkswagen» моделі «Тгansporter», р.н. НОМЕР_1 , ліміт страхового відшкодування на день укладення договору становив 160 000,00 гривень.

Франшиза становить 2 500 гривень.

З Акціонерного товариства ПАТ НАСК «Оранта» слід стягнути суму в межах ліміту страхового відшкодування, визначеного полісом №219751279, що в даному випадку становить 160000 гривень 2500 гривень = 157500 гривень в користь потерпілих.

Окрім цього із обвинуваченого ОСОБА_4 слід стягнути суму франшизи, яка становить 2 500 гривень. Також слід відняти від суми вартості автомобіля згідно висновку експерта транспортно-товарознавчого дослідження за №144 від 07.10.2024, який становить 527076 грн. відняти суму 157500 грн. майнової шкоди, яка відшкодовується ПАТ НАСК «Оранта», відняти ринкову вартість автомобіля в пошкодженому стані в сумі 107925 грн. Тобто 527076 -157500 - 107925 +2500= 264151 грн.

Виходячи з наведеного, вимоги цивільних позивачів про відшкодування моральної шкоди та стягнення її з цивільних відповідачів суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають повному задоволенню, враховуючи, що саме протиправними діями обвинуваченого ОСОБА_4 заподіяно потерпілим середньої тяжкості тілесні ушкодження, а тому безперечно потерпілим такими діями обвинуваченого завдано моральну шкоду й спричинило моральні переживання і страждання, однак враховуючи вище наведене та те що обвинувачений повністю згідний із моральною шкодою та виходячи із принципу розумності та справедливості, вважає позовні вимоги, щодо відшкодування моральної шкоди задоволити повністю.

Дрогобицька окружна прокуратура теж подала цивільний позов в інтересах держави в особі Дрогобицької міської ради до ОСОБА_4 , третя особа на стороні позивача КНП «Дрогобицька міська лікарня №1» Дрогобицької міської ради про стягнення коштів на стаціонарне лікування потерпілих від злочину на користь Дрогобицької міської радим у розмірі 29402 гривні, слід задоволити, оскільки, суд вважає даний позов підставним.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді особистого зобов`язання, судом не продовжувалося.

Судові витрати слід стягнути з обвинуваченого.

Скасувати заходи по забезпеченню кримінального провадження.

З речовими доказами слід поступити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 286 1 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (трьох) років.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 відраховувати з моменту звернення вироку до виконання.

Стягнути з ОСОБА_4 вартість проведення експертиз в сумі 18932,00 грн.. в користь держави.

Позовну заяву потерпілої ОСОБА_8 до обвинуваченого ОСОБА_4 , ПАТ НАСК «Оранта» про відшкодування моральної та матеріальної шкоди завданої вчиненням кримінального правопорушенням, задоволити частково.

Стягнути з ПАТ НАСК «Оранта» на користь ОСОБА_8 157 500 (сто п`ятдесят сім тисяч п`ятсот) гривень страхового відшкодування, заподіяної відшкодування транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_8 відшкодування в розмірі 264151(двісті шістдесят чотири тисячі сто п`ятдесят одна) гривень 00 копійок відшкодування майнової шкоди.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_8 відшкодування моральної шкоди в розмірі 130 000 (сто тридцять тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_8 відшкодування в розмірі 7 000 (сім тисяч) гривень 00 копійок, витрат на проведення авто-товарознавчої експертизи.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_8 відшкодування в розмірі 6 900 (шість тисяч дев`ятсот) гривень 00 копійок. витрат під час перебування автомобіля під арештом.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Позовну заяву потерпілого ОСОБА_7 до обвинуваченого ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди завданої вчиненням кримінального правопорушенням задоволити повністю.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 відшкодування моральної шкоди в розмірі 100 000 (сто тисяч) гривень 00 копійок.

Позовну заяву Дрогобицької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Дрогобицької міської ради до ОСОБА_4 , третя особа на стороні позивача КНП «Дрогобицька міська лікарня №1» Дрогобицької міської ради про стягнення коштів на стаціонарне лікування потерпілих від злочину на користь Дрогобицької міської радим слід задоволити.

Стягнути з ОСОБА_4 кошти, витрачені КНП «Дрогобицька міська лікарня №1» Дрогобицької міської ради на стаціонарне лікування потерпілих у розмірі 29402 гривні за наступними реквізитами одержувача: ГУК, Львів (Дрогобицька ТГ), 24060300, р/р UA0013931 ДКСУ, .

Скасувати заходи по забезпеченню кримінального провадження, вжиті на підставі ухвали слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 05.07.2024 року, та зняти арешти на вилучене майно, а саме на: автомобіль марки «Volkswagen» моделі «Тгansporter», р.н. НОМЕР_1 (номер кузова: НОМЕР_3 ), який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_11 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ..

Речові докази:

- автомобіль марки «Volkswagen» моделі «Тгansporter», р.н. НОМЕР_1 (номер кузова: НОМЕР_3 ), який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_11 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 . повернути ОСОБА_11 .

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя ОСОБА_1