БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/670/23
Провадження № 1-кп/497/17/25
УХВАЛА

про розгляд клопотання захисника щодо скасування арешту майна

11.02.25 року Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 і ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ,

заявників ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Болград обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000153 від 07.03.2023 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Виноградівка Болградського району Одеської області, зі слів - має середню освіту, офіційно непрацевлаштований, веде домашнє господарство, одружений, має троє дітей, одна дитина неповнолітня, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- який обвинувачується за ст.332ч.3 КК України,

та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця с.Виноградівка Болградського району Одеської області, зі слів - має середню освіту, офіційно непрацевлаштований, не одружений, дітей не має, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ст.332ч.3 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Болградського районного суду Одеської області перебуває кримінальна справа у вищезазначеному кримінальному провадженні з обвинувальним актом відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які обвинувачуються у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.332ч.3 КК України, триває судовий розгляд кримінального провадження по суті.

13.11.2024р. до матеріалів справи через канцелярію суду надійшло клопотання гр. ОСОБА_11 , який стверджує. що є представником інтересів ОСОБА_12 за довіреністю, та просить цим клопотанням про скасування арешту автомобіля ВАЗ-21043 з реєстраційним державним знаком « НОМЕР_1 », фіолетового кольору, що зареєстрований на сина обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_12 - стверджуючи, що цей автомобіль був визнаний речовим доказом у цьому кримінальному провадженні №0000153 від 07.03.2023 - оскільки був вилучений в ході досудового розслідування, поміщений на арештмайданчик, та на який накладено арешт ухвалою слідчого судді від 09.03.2023р. (ухв. №497/445/23).

У судовому засіданні заявники ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , що брав участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, - підтримали клопотання, пояснивши, що ухвалою слідчого судді №497/445/23 від 09.03.2023р. було накладено арешт на вказаний автомобіль, але він не належить обвинуваченому ОСОБА_13 і не мав бути визнаний речовим доказом, оскільки не використовувався обвинуваченим - лише зберігався в його домівці та належить його синові - ОСОБА_10 - який давно виїхав за кордон. де наразі і перебуває, та не надавав дозволу нікому користуватися ним.

Другий син обвинуваченого ОСОБА_13 - ОСОБА_9 - що діє від імені власника автомобіля - свого брата, будучи допитаним судом в якості свідка щодо права власності на автомобіль - підтвердив, що автомобіль ВАЗ-21043 з реєстраційним державним знаком « НОМЕР_1 », фіолетового кольору, що зареєстрований на другого сина обвинуваченого ОСОБА_4 на ОСОБА_12 - дійсно належить його, свідка. брату - ОСОБА_10 , який лише перед війною придбав його і, виїхавши за кордон на заробітки, - залишив автомобіль батькові на зберігання, але не надавав дозволу на користування ним - автомобіль зберігався в батька гаражі, але, якщо гараж був потрібен батькові або йому, свідку, оскільки вони іноді займаються ремонтами автомобілів на прохання родичів чи сусідів - автомобіль в такі дні викочувався з гаража і стояв на вулиці, біля гаражу, однак слідчий його незаконно арештував з поміщенням його на арешт майданчик, вважаючи, що цей автомобіль був використаний обвинуваченим ОСОБА_13 для вчинення протиправних дій, на автомобіль помилково і неправомірно накладено арешта та визнано його доказом у у кримінальному провадженні з метою його можливої конфіскації, але на арештмайданчику аувтомобіль втрачає свою вартість без догляду, та може цілком продовжувати зберігатися вдома до вироку суду та використовуватися за призначенням. Зберігати автомобіль на штрафмайданчику є надмірно обтяжливим і суперечить вимогам cт.173 КПК України. Передача автомобіля на зберігання власнику відповідає вимогам Закону є гуманним і повністю забезпечує як збереження речового доказу так і можливу його конфіскацію якщо передати його на зберігання родичам - заявнику чи їх батькові - обвинуваченому ОСОБА_13 , попередивши його про кримінальну відповідальність за ст.388 КК України за приховування, розтрату переданого йому на відповідальне зберігання автомобіля, та заборонивши його відчуження у будь-якій формі.

Обвинувачений ОСОБА_13 підтримав клопотання, погодився зі своїми синами - заявниками - що арешт з поміщенням автомобіля на штрафмайданчик є надмірною предосторогою, та повідомив суду, що буде зберігати автомобіль сам, у своєму гаражі, просив задовольнити клопотання.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання.

Інші учасники судового засідання залишили на розсуд суду вирішення цього питання, не заперечуючи проти вимог клопотання.

Вислухавши пояснення заявника та власника автомобіля, прокурора, обвинувачених та захисників, переглянувши відеодоказ - фіксацію протоколу огляду речового доказу - зазначеного у клопотанні автомобіля, суд дійшов висновку, що клопотання задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

09.03.2023 року Болградський районний суд Одеської області у складі головуючого - слідчого судді ОСОБА_14 (Справа № 497/445/23) ухвалено про задоволення слідчого СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_15 про арешт тимчасово вилученого майна - накладено арешт на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000153 від 07.03.2023 - що було вилучено 07.03.2023 року під час здійснення невідкладного обшуку біля домоволодіння АДРЕСА_1 , а саме, - на автомобіль марки ВАЗ 21043 з реєстраційним державним знаком « НОМЕР_1 », фіолетового кольору, що зареєстрований на сина обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_12 в частині позбавлення права відчуження, розпоряджання та користування цим атвомобілем з поміщенням його на зберігання до спеціального майданчику для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів, що розташований в м.Арциз Болградського району Одеської області, на вул.Транспортна,2-Б, та відповідальним за виконання цієї ухвали визначено слідчого. При цьому слідчий суддя дійшов такого висновку враховуючи пояснення слідчого у клопотанні, який стверджував, що це майно могло використовуватися у протиправній діяльності - у виді засобу зв`язку, переписів з іншими причетними особами до вчинення зазначеного протиправного діяння та особами, які незаконно переправлялись через державний кордон України поза межами контролю прикордонних постів, та необхідний для забезпечення даного кримінального провадження з метою підтвердження причетності певних осіб до вчинення кримінального правопорушення, за наслідками якого розпочате досудове розслідування та для встановлення обставин у кримінальному провадженні, що полягає в тому, що предмет може містити важливу доказову базу про осіб, які на думку органу досудового слідства можуть бути причетними до незаконного переправлення осіб через державний кордон України. Тому, з метою проведення повного, всебічного досудового розслідування, встановлення істини у кримінальному провадженні та вирішення питання щодо притягнення до кримінальної відповідальності винних осіб, - й виникла необхідність у здійсненні арешту вищевказаного вилученого майна, тому слідчий суддя задовольнив клопотання слідчого Болградського СВ РВП ГУНП в Одеській оласті про арешт вказаного автомобіля.

Станом на теперішній час судом ще не встановлені всі обставини кримінального провадж6ення, а тому не відпала необхідність у збереженні цього майна у той же спосіб, який був обраний в ході досудового розслідування.

Крім того, згідно санкції статті КК Укрїни, за якою інкриміновані дії обвинувачених - покарання цією статтею передбачене у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та, з конфіскацією майна.

Тому, оскільки вищевказаний автомобіль зберінався у будинку, що належить обвинуваченому ОСОБА_13 , та, хоча формально власником його вважається син обвинуваченого - в ході судового засідання може бути встановлено, що фактичним власником цього автомобіля є обвтгнувачений. а тому, в разі визнання його винуватості вироком суду - його майно підлягатиме конфіскації. Крім того, в ході судового засідання може бути з`ясовано, що цей автомобіль є знаряддям злочину, тобто, таким, що був використаний для вчинення злочину, а тому - може бути визнаним таким, що підлягає спеціальної конфіскації згідно ст.ст.96-1, 96-2 КК України.

Відповідно до вимог ст.174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю або частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи ухвалою суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинувачуваного, захисника чи законного представника, а, згідно ст.173 КПК України - слідчий суддя, суд при вирішенні питання про арешт/скасування арешту майна має врахувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. В разі задоволення клопотання про арешт майна слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

У таких випадках Законом передбачено і більш м`який спосіб арешту майна , як то накладення арешту шляхом заборони його відчуження, передачею його на відповідальне зберігання власнику з попередженням його про кримінальну відповідальність за приховування, знищення, відчуження переданого йому на відповідальне зберігання автомобіля.

У даному випадку, виходячи з матеріалів, доданих до клопотання та наданих прокурором - що були досліджені в ході судового засідання, враховуючи думку прокурора і виходячи з того, що судом не всі докази ще досліджені в ході судового засідання, суд дійшов висновку, що питання стосовно того, чи є цей актомобіль предметом правопорушення - можна буде вирішити лише в нарадчій кімнаті, а тому - зберігання автомобіля на штрафмайданчику - не є надмірною мірою предостороги, оскільки автомобіль, хоча і є власністю сина обвинуваченого, але чи є він речовим доказом - тобто, - предметом вчинення кримінального правопорушення - такий висновок на даному етапі судового засідання суд зробити позбавлений можливості.

Таким чином, суд вважає недоцільним та таким, що суперечить вимогам чинного законодавства вирішення питання на даному етапі судового розгляду вищевказаного обвинувального акту у вищевказаному кримінальному провдаженні - про повернення автомобіля, що є речовим доказом у цьому кримінальному провадженні, а тому цей речовий доказ має продовжувати зберігатися не у володінні обвинуваченого - в його домоволодінні, звідки він був вилучений, - до ухвалення судом остаточного рішення у даному кримінальному провадженні - коли суд у нарадчій кімнаті буде мати законну можливість і право з`ясувати остаточно долю усіх речових доказів кримінального провадження.

Керуючись ст.ст.174,309, 395,615ч.15 КПК України, суд

ухвалив:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_11 представника за довіреністю власника майна про скасування арешту з автомобіля ВАЗ-21043 з реєстраційним державним знаком « НОМЕР_1 », фіолетового кольору, що зареєстрований на сина обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_12 , та який визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні №0000153 від 07.03.2023 і був вилучений в ході досудового розслідування, поміщений на арештмайданчик, та на який накладено арешт ухвалою слідчого судді від 09.03.2023р. (у справі №497/445/23), як заявленій передчасно.

Ухвала, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення, передбаченого ч.1ст.392 КПК України, окремому оскарженню не підлягає, заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.

В повному обсязі текст ухвали виготовлено та проголошено 14.02.2025року.

Суддя ОСОБА_1