У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/6315/22

№ 1-в/183/14/25

25 лютого 2025 року м. Самар

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання начальника Новомосковського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області про вирішення питання про призначення остаточного покарання за сукупністю вироків відносно засудженого:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомосковськ Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, розлученого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 25.08.2021 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 80 годин громадських робіт; 28.12.2021 року знятий з обліку Новомосковського ВФ ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області у зв`язку з відбуттям покарання;

- 09.12.2021 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70, ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки; вироком Дніпровського апеляційного суду від 11.05.2022 вказаний вирок скасовано, призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, звільненого на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки, вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25.08.2021 ухвалено виконувати самостійно;

- 16.06.2022 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного йому покарання з випробуванням строком на 2 роки, ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01.09.2022 на підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16.06.2022 року, більш суворим покаранням за вироком Дніпровського апеляційного суду від 11.05.2022 року, визначено остаточно покарання у виді чотирьох років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на 2 роки;

- 13.12.2022 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.ч.2, 3, 4 ст.185, ч.4 ст.186, ч.1 ст.70, ч.1 ст.71 КК України, -

за участі:

прокурора ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

До Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло подання начальника Новомосковського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_5 про призначення покарання за сукупністю вироків відносно ОСОБА_3 . Клопотання мотивоване тим, що при ухвалені вироку Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13.12.2022 відносно

ОСОБА_3 у вступній частині вироку не зазначено ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01.09.2022 року та не призначено остаточного покарання на підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, врахувавши вищевказану ухвалу.

Прокурор ОСОБА_4 заперечував проти задоволення вказаного подання, оскільки відсутні підстави для врахування зазначеної ухвали суду.

Представник Новомосковського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області в судове засідання не з`явилася, але надала заяву про слухання справи без її участі та просить подання задовольнити.

Засуджений ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про місце та час розгляду подання, причини неявки суду не повідомив, що у відповідності до абз. 2 ч. 5 ст. 539 КПК України не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Суд, вислухавши позицію прокурора, дослідивши подання та матеріали справи, вважає подання не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду.

Відповідно до ст. 1 КК України та ст. 2 КПК України завданням Кримінального кодексу України та кримінального провадження є захист особи, охорона її прав, свобод та законних інтересів.

Так, у порядку передбаченому розділом VІІІ КПК України, суд може вирішувати на стадії виконання вироків лише ті питання, які не стосуються суті вироку, і не тягнуть погіршення становища засудженого.

Відповідно до ст. 539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Враховуючи вимоги ч. 14 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Як убачається з особової справи ОСОБА_3 останнього засуджено 09.12.2021 Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, звільненого на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки; вироком Дніпровського апеляційного суду від 11.05.2022 вказаний вирок скасовано, призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, звільненого на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки, вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25.08.2021 ухвалено виконувати самостійно.

В подальшому, вироком Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області від 16.06.2022 ОСОБА_3 засуджено за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, із застосуванням положень ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі, зі звільненням від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки, з покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України. Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01.09.2022 на підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання за вищевказаним вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16.06.2022 року, більш суворим покаранням за вироком Дніпровського апеляційного суду від 11.05.2022 року, визначено остаточно покарання у виді чотирьох років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на 2 роки.

Крім того, 13.12.2022 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.ч.2, 3, 4 ст.185, ч.4 ст.186, ч.1 ст.70, ч.1 ст.71 КК України.

З урахуванням вказаного, суд дійшов висновку, що даними вироками вже враховано всі призначенні покарання, а отже, жодні протиріччя відносно виконання вироків засудженого ОСОБА_3 відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 537, 539, 380 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання начальника Новомосковського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області про вирішення питання про призначення остаточного покарання за сукупністю вироків відносно засудженого ОСОБА_3 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1