Справа № 132/3882/24
Ухвала

Іменем України

11 грудня 2024 року м. Калинівка

Слідчий суддя Калинівського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 ,

розглянувши клопотання слідчої СВ відділення поліції № 1 Хмільницького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенант поліції ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000449 від 07.12.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, погоджене прокурором Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

09 грудня 2024 року до Калинівського районного суду Вінницької області звернулася з клопотанням слідча СВ відділення поліції № 1 Хмільницького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенант поліції ОСОБА_2 про арешт тимчасово вилученого майна, а саме: транспортного засобу марки «ЗИЛ 431412», зеленого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 ; колоди дерев породи «ясен» різного діаметру та довжини, шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

Клопотання мотивовано тим, що 06.12.2024 до чергової частини ВП № 1 зі служби «102» надійшло повідомлення від старшого оперуповноваженого СКП ВП № 1 Хмільницького РВП капітана поліції ОСОБА_4 , про те, що на автодорозі М-21 м. Калинівка було зупинено автомобіль марки «ЗИЛ 1310», д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жит. АДРЕСА_1 , який перевозив деревину породи граб, ясен, без відповідних документів на деревину.

Відомості про дане кримінальне правопорушення, відповідно до вимог ст. 214 КПК України, 07.12.2024 внесені до Єдиного реєстру досудового розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

06.12.2024 проведено огляд місця події, а саме узбіччя дорожньої ділянки, що в м. Калинівка Хмільницького району, близько від 300 м від траси М-21 «Калинівка Виступовичі - Могилів-Подільський» під час якого виявлено та вилучено наступне:

-транспортний засіб марки «ЗИЛ 431412», зеленого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , згідно свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_2 , належить ОСОБА_6 , та перебуває у користуванні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жит. АДРЕСА_1 .

-у кузові вказаного транспортного засобу було виявлено та вилучено колоди дерев породи «ясен» різного діаметру та довжини;

В подальшому 07.12.2024 вилучені речі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Необхідність у арешті вилученого майна обґрунтовується наявністю підстав вважати, що воно є предметом вчинення кримінального правопорушення, а отже являються речовими доказами, а не застосування такого заходу забезпечення призведе до втрати речових доказів, а настання цих наслідків перешкоджатиме встановленню істини у даному кримінальному провадженні.

Також необхідність у арешті вилучених 06.12.2024 в ході проведення огляду майна, обґрунтовується наявністю підстав вважати, що порізані колоди дерева породи «ясен» різного діаметру та довжини, є предметами, що були об`єктами кримінальнопротиправних дій, а отже являються речовими доказами, а не застосування такого заходу забезпечення призведе до втрати речових доказів, а настання цих наслідків перешкоджатиме встановленню істини у даному кримінальному провадженні.

Власник майна на праві користування ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, однак звернувся до слідчого судді із письмовою заявою про розгляд клопотання про арешт майна за його відсутності та без технічної фіксації судового розгляду. Просить залишити заним право користування вилученим у нього транспортним засобом марки «ЗИЛ 431412», д.н.з. НОМЕР_1 .

Слідча СВ відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області лейтенант поліції ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, однак звернулась до суду із письмовою заявою про розгляд клопотання без її участі та без фіксації процесуальних дій за допомогою технічних засобів. Заявлене клопотання про арешт майна підтримує.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 172 КПК України, вважаю за можливе розглянути клопотання у відсутність власника майна на яке накладається арешт.

В зв`язку з чим, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі статтями 131 та 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Положенням ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Заявник в клопотанні зазначила, що тимчасово вилученого майно, а саме: транспортний засіб марки «ЗИЛ 431412», д.н.з. НОМЕР_1 ; колоди дерев породи «ясен» різного діаметру та довжини, визнано відповідно до постанови від 09.12.2024 року речовими доказами по даному кримінальному проваджені, вилучене майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України, оскільки зберегли на собі сліди, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, не застосування такого заходу забезпечення призведе до втрати речових доказів, а настання цих наслідків перешкоджатиме встановленню істини у даному кримінальному провадженні, а тому з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, знищення, передачі та відчуження такого майна, наявні підстави для накладення арешту.

Відповідно до ст. 171 КПК України, підтвердженням права власності на майно, що належить арештувати, є відповідні документи або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження таким майном підозрюваним, потерпілим, третіми особами. В даному випадку вказаними документами є протокол огляду місця події від 06.12.2024 року та свідоцтво про реєстрацію серії НОМЕР_2 , в яких зазначено вилучені об`єкти, обставини за яких їх було вилучено та докази щодо володіння і користування таким майном.

Крім того, згідно з ч. 4 ст. 170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Відповідно з ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Враховуючи, що право власності належить до основоположних прав людини, утілення яких у життя становить підвалини справедливості суспільного ладу. Захист зазначеного права гарантовано ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Як передбачено цією міжнародно-правовою нормою, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном і ніхто не може бути позбавлений власного майна інакше як в інтересах суспільства й на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відповідно до практики ЄСПЛ утручання в це право повинне мати законні підстави й мету, а також бути пропорційним публічному інтересу.

Відповідно до п.11 ст.170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_2 , власником автомобіля марки «ЗИЛ 431412», д.н.з. НОМЕР_1 , є ОСОБА_6 , та перебуває у користуванні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 .

При цьому, залишення транспортного засобу марки «ЗИЛ 431412», д.н.з. НОМЕР_1 , у розпорядженні органу досудового розслідування, що означає позбавлення власника права користування ними, за відсутності такої необхідності для забезпечення потреб досудового розслідування, створить надмірний тягар для господарської діяльності власника майна, який відповідно до свідоцтва Серія В02 про державну реєстрацію ФОП є фізичною особою-підприємцем, і застосування до цього майна заходу забезпечення кримінального провадження у виді встановлення заборони користування ним порушуватиме право власності на нього та буде невиправданим інтересами досудового розслідування втручанням у права власника.

За таких обставин, застосування арешту на транспортний засіб марки «ЗИЛ 431412», д.н.з. НОМЕР_1 , в частині заборони користування ними, задоволенню не підлягає, оскільки потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у право власності ОСОБА_5 . При цьому позбавлення права відчужувати та розпоряджатися вищевказаним майном до прийняття кінцевого процесуального рішення у даному кримінальному провадженні забезпечить можливість огляду цих речей чи проведення за необхідності з їх використанням слідчих та процесуальних дій.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчої СВ відділення поліції № 1 Хмільницького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_2 про арешт майна - задовольнити частково.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000449 від 07.12.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, шляхом позбавлення права на відчуження та розпорядження вказаним майном, а саме:

-на транспортний засіб марки «ЗИЛ 431412», зеленого кольору, номерний знак НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_6 , та перебуває у користуванні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ;

-на колоди дерев породи «ясен» різного діаметру та довжини, які перебувають у кузові транспортного засобу марки «ЗИЛ 431412», зеленого кольору, номерний знак НОМЕР_1 .

Після проведення всіх необхідних слідчих дій, автомобіль марки «ЗИЛ 431412», зеленого кольору, номерний знак НОМЕР_1 , повернути його законному власнику ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 , для подальшого його збереження до прийняття процесуального рішення у кримінальному провадженні.

В задоволенні клопотання в іншій частині відмовити.

Зобов`язати слідчого повідомити заінтересованих осіб про накладення такого арешту.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, однак її оскарження не зупиняє її виконання.

Слідчий Суддя ОСОБА_1