Справа № 729/2041/24
1-кс/729/90/24 р.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2024 р. Слідчий суддя Бобровицького районного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 ,

скаржника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бобровиця скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб ВП № 2 (м. Бобровиця) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви про вчинене кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 296 , ч. 2 ст. 297 КК України, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернувся до Бобровицького районного суду Чернігівської області зі скаргою на бездіяльність посадових осіб ВП № 2 (м. Бобровиця) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви про вчинене кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 296, ч. 2 ст. 297 КПК України.

Вимоги скарги мотивував тим, що він та ОСОБА_4 02.12.2024 року подали заяву про вчинення кримінального правопорушення з правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 296, ч. 3 ст. 297 КК України та просили керівника ВП № 2 Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області відкрити кримінальне провадження і провести досудове розслідування.

Проте, станом на 04.12.2024 року вказана заява внесена до ЄРДР не була, витяг із ЄРДР не вручений, що на думку заявників, є грубим порушенням вимог ст. 214 КПК України.

Скаржник в судовому засіданні просить задовольнити скаргу та пояснив, що 06.09.2024 року біля 12 год. 00 хв. чув постріли, перебуваючи на тракторній бригаді в с. Свидовець Ніжинського району. Проте, того дня працівників поліції не викликав та ніяких повідомлень на 102 не робив. Пізніше від жительки села дізнався, що біля комплексу «Обеліск Слави», звідки лунали постріли, був присутній староста села Свидовець ОСОБА_5 , з яким у нього не приязні відносини, та невідомі чоловіки. Також зазначив, що особисто він не бачив, як здійснювались постріли, однак йому відомо, що з цього приводу вже проводилась перевірка, але щодо результатів йому нічого не відомо.

Представник ВП №2 Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Слідчий суддя, вислухавши скаржника, дослідивши матеріали скарги та додані до неї документи, дійшов такого висновку.

Положеннями частини 1 статті 303 КПК України визначений перелік рішень, дії чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, що можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Так, зокрема, положеннями п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено можливість оскарження на досудовому провадженні бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні вказана заява чи повідомлення повинна містити достатні дані про наявність ознак кримінально-караного діяння.

З матеріалів скарги вбачається, що 02.12.2024 року скаржник ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися з заявою до керівника Бобровицького ВП № 2 НП ГУНП в Чернігівській області із заявою про відкриття кримінального провадження відносно старости с.Свидовець ОСОБА_5 та невстановлених осіб за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 297 КК України та ч.2 ст. 296 КК України, посилаючись на те, що 06 вересня 2024 року біля 12:00 год. в с. Свидовець, Ніжинського району, Чернігівської області, знаходячись на перетині вулиць В.Ананьєвої та Литвиненко, ймовірно за попередньою змовою, невідомі особи в кількості 4-6 чоловіків та старости с. Свидовець ОСОБА_5 здійснили постріли із великокаліберної автоматичної зброї та пошкодили меморіальний комплекс «Обеліск Слави» присвячений воїнам, які загинули в боях за звільнення від німецько-фашиських загарбників у роки Другої світової війни.

Станом на 04.12.2024 року вказана заява не внесена до ЄРДР, витяг із ЄРДР не вручений, що на думку скаржника, є грубим порушенням вимог ст. 214 КПК України, тим самим орган досудового розслідування порушив вимоги КПК України, допустивши бездіяльність.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ч. 2 ст. 214 КПК України).

Згідно з ч. 4 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

До Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про: 1) дату надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; 2) прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника; 3) інше джерело, з якого виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; 4) короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; 5) попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) прізвище, ім`я, по батькові та посада службової особи, яка внесла відомості до реєстру, а також слідчого, прокурора, який вніс відомості до реєстру та/або розпочав досудове розслідування; 7) інші обставини, передбачені положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань. У Єдиному реєстрі досудових розслідувань автоматично фіксується дата внесення інформації та присвоюється номер кримінального провадження (частина 5 статті 214 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення. Склад кримінального правопорушення це сукупність юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначають вчинене суспільно небезпечне діяння як конкретний злочин, передбачений кримінальним законом.

Системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань підлягають відомості із заяв, в яких міститься виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення конкретного кримінального правопорушення, а не із повідомлень про події, у яких немає достатньої інформації, що вказує на вчинення кримінального правопорушення.

Зміст ч. 1 ст. 214 КПК України не передбачає обов`язку слідчого, дізнавача чи прокурора вносити до Єдиного реєстру досудових розслідувань всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Дійсно, повноваження особи, яка вносить відомості про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, не передбачають здійснення оцінки обґрунтованості заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, проведення перевірки обставин, оскільки вони здійснюються в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Проте, відповідна уповноважена особа, ознайомившись зі змістом заяви чи повідомлення, має встановити обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, які вносяться до реєстру.

В межах оскарження такої бездіяльності слідчий суддя повинен перевірити не тільки факти звернення до органу досудового розслідування, отримання цим органом відповідної заяви та вчинення бездіяльності, а також з`ясувати обставини та мотиви, з яких слідчий, дізнавач чи прокурор дійшли висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання уповноваженої особи внести інформацію про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до висновку зробленого у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав. Для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

При цьому зміст ч. l ст. 214 КПК України не передбачає обов`язку слідчого чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим КК України.

Однак, до ЄРДР вносяться не будь-які заяви, які надходять до органів досудового розслідування, а лише відомості про кримінальне правопорушення, коли такі відомості викладені особою в заяві чи повідомленні про кримінальне правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим кодексом.

Системний аналіз вищезазначених законодавчих положень дає підстави дійти висновку про те, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають заяви чи повідомлення, які містять достатні та обґрунтовані відомості про кримінальне порушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).

Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією, висловленою в постанові колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 16 травня 2019 року (справа №761/20985/18, провадження №51-8007км18), за якою якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин.

Дані висновки відповідають позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 03 вересня 2021 року у справі №556/450/18 (провадження № 51-4229км20).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2019 року в справі №818/15/18 вказано, що у межах процедури за правилами п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (справа «Ассенов та інші проти Болгарії»). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, inter alia, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справах «Танрікулу проти Туреччини» та «Ґюль проти Туреччини»).

Зі змісту поданої до правоохоронного органу заяви ОСОБА_3 від 02.12.2024 року, слідчим суддею встановлено, що фактично заявник посилається на те, що 06.09.2024 року біля 12 год. в с. Свидовець, Ніжинського району, Чернігівської області, знаходячись на перетині вулиць В.Ананьєвої та Литвиненко, ймовірно за попередньою змовою, невідомі особи в кількості 4-6 чоловіків та старости села Свидовець ОСОБА_5 здійснили постріли із великокаліберної автоматичної зброї та пошкодили меморіальний комплекс «Обеліск Слави» присвячений воїнам, які загинули в боях за звільнення від німецько-фашиських загарбників у роки Другої світової війни.

Однак, до поданої правоохоронному органу заяви від 02.12.2024 року в якості додатків до неї заявником не надано документів, які б підтверджували викладені у даній заяві факти, як і не міститься посилань на такі докази. Також вищезазначена заява не містить конкретних обставин, що можуть свідчити про вчинення старостою села Свидовець ОСОБА_5 та невідомими чоловіками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 296, ч. 2 ст. 297 КК України.

Окрім того, в судовому засіданні було встановлено, що скаржник ОСОБА_3 очевидцем подій, що відбулися в період вказаний в заяві, а саме в 06 вересня 2024 року не був, чув тільки постріли, при цьому до правоохоронних органів не звертався, а про те, що невідомі особи разом із старостою села Свидовець ОСОБА_5 здійснили постріли саме із великокаліберної автоматичної зброї та пошкодили маморіальниїй комплекс "Обеліск Слави" знає тільки зі слів жінки, яка проживала в селі на дачний період. При цьому, слідчий суддя, звертає увагу, на той факт, що скаржник ОСОБА_3 має неприязні відносини із старостою села Свидовець ОСОБА_5 , про що він сам повідомив у судовому засіданні.

Отже, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність в заяві ОСОБА_3 від 02.12.2024 року об`єктивних даних, які б свідчили про ймовірність вчинення кримінальних правопорушень, а викладених у заяві обставин недостатньо для того, щоб розпочати досудове розслідування.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги ОСОБА_3 , оскільки зазначені в його скарзі доводи не є підставою для внесення відомостей в ЄРДР про кримінальне правопорушення.

Крім того, посилання скаржника на норму ст. 214 КПК України, яка, на його думку, встановлює не право, а обов`язок слідчого або прокурора внести відомості до ЄРДР та розпочати досудове розслідування оцінюється слідчим суддею критично, оскільки дана норма свідчить лише про те, що правова оцінка заяви про кримінальне правопорушення не може бути надто детальною (щодо кожної з ознак складу кримінального правопорушення) з урахуванням початкового етапу дослідження події імовірного кримінального правопорушення та обмеженістю правових можливостей щодо не тільки пізнання тих чи інших обставин, але й можливості детального обґрунтування наявності повного складу кримінального правопорушення, що характерно для підсумкових рішень у кримінальному провадженні (винесення вироку чи закриття кримінального провадження).

Таким чином, скаржником не доведено обов`язок уповноважених осіб відділення поліції № 2 Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області внести відомості до ЄРДР про вчинення кримінальних правопорушень, та як наслідок їх бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР за наслідками надходження заяви, а тому в задоволенні скарги ОСОБА_3 слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 214, 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

у х в а л и в :

Відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб ВП № 2 (м. Бобровиця) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви про вчинене кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 296 , ч. 2 ст. 297 КК України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя

Бобровицького районного суду ОСОБА_1