КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
------------------------------------------------------------------------------------------------
У Х В А Л А

7 березня 2025 року суддя-доповідач судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду ОСОБА_1 , ознайомившись з апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_2 на вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21.01.2025 щодо ОСОБА_2 ,

В С Т А Н О В И В:

Вказаним вироком затверджено угоду про визнання винуватості, яка укладена 25 грудня 2024 року між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_2 , за участю захисника ОСОБА_4 .

Визнано ОСОБА_2 винуватою у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 307 КК України, та призначено їй покарання:

- із застосуванням ст. 69 КК України, нижче нижчої межі, передбаченої санкцією ч. 1 ст. 307 КК України, у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки;

- із застосуванням ст. 69 КК України, нижче нижчої межі, передбаченої санкцією ч. 2 ст. 307 КК України, у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців з конфіскацією майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_2 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців з конфіскацією майна.

Обвинувачена ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказаний вирок суду першої інстанції та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2 вказує, що не погоджується з конфіскацією належних їй грошових коштів.

Відповідно до ч.4 ст.394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди.

Як вбачається з матеріалів провадження, суд призначив ОСОБА_2 покарання, що відповідає покаранню, визначеному сторонами даного провадження в угоді про визнання винуватості, у тому числі і рішення про конфіскацію майна.

Отже, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій оскаржує вирок суду першої інстанції з підстав, що не передбачені ч.4 ст.394 КПК України.

Відповідно до вимог ч.4 ст.399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскаржене згідно з положенням статті 394 цього кодексу.

Керуючись ст. 399 КПК України, суддя-доповідач

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_2 на вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21.01.2025 щодо ОСОБА_2 .

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження з апеляційною скаргою та доданими до неї матеріалами невідкладно надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу.

Ухвала про повернення апеляційної скарги може бути оскаржена в касаційному порядку.

Суддя ОСОБА_1