Справа № 576/984/24
Провадження № 1-кп/577/117/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" лютого 2025 р.

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Конотопі клопотання в кримінальному провадженні, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000446 від 28.09.2023 року по обвинуваченню ОСОБА_6 за ч.4 ст.405, ч.4 ст.408 КК України,

ВСТАНОВИВ :

В провадженні Конотопського міськрайонного суду Сумської області знаходиться кримінальне провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000446 від 28.09.2023 року по обвинуваченню ОСОБА_6 за ч.4 ст.405, ч.4 ст.408 КК України.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк тримання під вартою спливає 21 лютого 2025 року.

В судовому засіданні прокурор вважає, що запобіжний захід ОСОБА_6 у виді тримання під вартою слід продовжити, оскільки ризики, передбачені у п.п. 1,2,3,4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інші кримінальні правопорушення чи продовжити вчиняти злочини, у яких він обвинувачується, які на даний час не зменшились та продовжують існувати, крім того, до спливу строку тримання під вартою судовий розгляд кримінального провадження не може бути завершений.

Обвинувачений ОСОБА_6 в ДУ «Сумський слідчий ізолятор та в судовому засіданні відмовився від отримання клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та відмовився висловлювати свою думку щодо заявленого клопотання.

Захисник ОСОБА_7 заперечувала проти продовження строку тримання під вартою, просила застосувати домашній арешт.

Колегія суддів, вислухавши думку учасників судового розгляду, вважає, що клопотання прокурора про продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених за ч.4 ст.405, ч.4 ст.408 КК України.

Злочин, передбачений ч. 4 ст.408 КК України, відповідно до ст. 12 КК України, належить до особливо тяжких злочинів.

За вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст.408 КК України, ОСОБА_6 у разі доведення його вини, може бути призначене покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 12 років.

Враховуючи, що строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 спливає 21.02.2025 року, судове провадження не може бути завершене до спливу цього строку, жодних підстав для зміни застосованого обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на інший більш м`який на даний час не має і стороною захисту докази на підтвердження цих підстав суду надані не були; заявлені ризики, зазначені в ухвалі суду та на підставі якої був застосований цей запобіжний захід, на даний час не зменшились.

Колегією суддів не встановлено відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання обвинуваченого під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважали ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

При цьому колегія суду вважає, що більш м`які запобіжні заходи, не будуть достатніми для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні прокурора та не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_6 .

Продовжуючи строк тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Вирішуючи питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого, колегія суду враховує рішення Європейського суду з прав людини «Харченко проти України», «Ігнатов проти України», в яких зазначено, що продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості превалює над принципом поваги до свободи особистості. Розумність строку тримання під вартою не може оцінюватися абстрактно. Вона має оцінюватись в кожному конкретному випадку, залежно від особливостей конкретної справи.

Враховуючи, встановлення колегією суду наявність ризиків, передбачених п.п. 1,2, 3,4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених за ч.4 ст.405, ч.4 ст.408 КК України, злочин, передбачений ч. 4 ст.408 КК України є особливо тяжким, за вчинення якого, передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років та з урахуванням особистості обвинуваченого ОСОБА_6 , може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інші кримінальні правопорушення чи продовжити вчиняти злочини, у яких він обвинувачується.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до переконання, що наведені прокурором ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають на даний час можливість обрання міри запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який.

Доводи сторони захисту щодо заперечення проти вказаного запобіжного заходу не спростовують вищевказаних висновків суду.

Оскільки ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, то розмір застави суд не визначає.

Керуючись ст.ст. 177, 183, 331, п. 2 ч. 1, п. 1-1 ч. 2, ч. 3 ст. 395 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА :

ОСОБА_6 , який обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.405, ч.4 ст.408 КК України продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, до двох місяців, тобто до 17 квітня 2025 року до 24:00 год. без визначення розміру застави.

Ухвала може бути оскаржена прокурором, обвинуваченим та його захисником безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим протягом п`яти днів з моменту вручення йому копії ухвали.

СуддяОСОБА_1