Справа № 203/2529/24
Провадження № 1-кс/0203/1712/2024
УХВАЛА

24 травня 2024 року слідчий суддя Кіровського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника підозрюваного ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі клопотання старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_5 про арешт майна, заявлене в рамках кримінального провадження №0001150 від 26.04.2024 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України,

встановив:

21.05.2024 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернувся старший слідчий Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_5 , за погодженням з прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 , з клопотанням про арешт майна, заявленим в рамках кримінального провадження №0001150 від 26.04.2024 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, в якому слідчий просить суд:

- накласти арешт на нерухоме майно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , що згідно з даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, належить йому на праві власності, із забороною його відчуження, розпорядження, а саме на:

- земельну ділянку, кадастровий номер: :09:496:0028, площею 0,0882 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101;

- житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, загальною площею 79,3 кв. м, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101;

- накласти арешт на рухоме майно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , а саме: автомобіль марки Volkswagen Passat, 2010 року випуску, Vin- НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_3 .

В обґрунтування свого клопотання слідчий вказав, що Третім слідчим відділом (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001150 від 26.04.2024 року, в якому ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України. З кримінального провадження №0000262 від 17.04.2023 року відносно підозрюваного ОСОБА_7 26.04.2024 року було виділене в окреме провадження кримінальне провадження №0001150.

Досудовим розслідування було встановлено, що ОСОБА_7 був призначений на посаду начальника 8 державного пожежно-рятувального загону ГУ ДСНС України у Дніпропетровській області наказом Державної служби України з надзвичайних ситуацій №345 від 14.06.2013 року. Таким чином, ОСОБА_7 відповідно до примітки 1 до статті 364 КК України, є службовою особою, яка постійно обіймає в державній організації посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій. У результаті неналежного виконання ОСОБА_7 своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, державному бюджету було завдано матеріальної шкоди (збитків) на загальну суму 4120459,20 грн, що призвело до настання тяжких наслідків.

Дії ОСОБА_7 виразилися у неналежному виконанні службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило настання тяжких наслідків, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України. За вказаним фактом 19.04.2024 року колишньому начальнику 8 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Дніпропетровській області ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України. Поряд з цим, ОСОБА_7 , усвідомлюючи безповоротність покарання, та як посадова особа, будучи обізнаним, що у кримінальному провадженні №0000262 від 17.04.2023 року проводяться слідчі дії за його участі та за участі працівників 8 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Дніпропетровській області були направлені на отримання доказів вчинення кримінального правопорушення, та маючи намір запобігти арешту майна, метою якого є відшкодування збитків, завданих державі (забезпечення цивільного позову) вжив заходів щодо передачі права власності на наявне у ОСОБА_7 , нерухоме майно близьким особам. Так, земельну ділянку, житловий будинок та автомобіль ОСОБА_7 29.02.2024 року, 19.04.2024 року та 26.03.2024 року, відповідно, відчужив своєму синові ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідно до висновку судового експерта лабораторії економічних досліджень Дніпровського НДІСЕ №174-24 від 09.04.2024 року, розмір заподіяної державі шкоди (збитків) становить 4120459,20 грн.

З огляду на викладене, слідчий звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно, яке належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 21.05.2024 року, судову справу №203/2529/24, провадження №1-кс/0203/1712/2024, було розподілено головуючому судді ОСОБА_1 та передано канцелярією суду 23.05.2024 року.

Судове засідання з розгляду клопотання було призначене судом на 24.05.2024 року, в яке з`явились прокурор та захисник власника майна.

Під час судового засідання прокурор підтримав клопотання слідчого про арешт майна та просив суд його задовольнити у повному обсязі, підстави звернення до суду з клопотанням пояснив суду таким чином, як про це вказано вище. Також прокурор пояснив, що накладення арешту на майно, вказане у клопотанні, необхідне з метою забезпечення відшкодування шкоди (забезпечення цивільного позову), проте сам цивільний позов ще готується.

Захисник власника майна заперечував проти задоволення клопотання слідчого та просив суд відмовити у його задоволенні, посилаючись на те, що повідомлення про підозру є необґрунтованим, цивільний позов ще не заявлений, частина майна була відчужена власником підозрюваним його сину. При цьому захисник вказав, що відчуження майна відбулось в межах родини, коли він ще не був підозрюваним, а клопотання про арешт майна було подане вже після вручення ОСОБА_7 повідомлення про підозру.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення та думки прокурора, захисника власника майна, вивчивши доводи слідчого, викладені в клопотанні, та дослідивши матеріали клопотання, проаналізувавши норми КПК України, дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що у провадженні Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, перебуває кримінальне провадження №0001150 від 26.04.2024 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.

Відповідно до листа Східного офісу Держаудитслужби від 19.09.2023 року «Про усунення виявлених порушень», складеного на адресу начальника 8 ДПРЗ ГУ ДСНС з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області ОСОБА_8 , унаслідок допущення зазначених порушень державному бюджету в особі 8 ДПРЗ завдано матеріальної шкоди (збитків) на загальну суму 4120459,20 грн.

Відповідно до висновку експерта №174-24 за результатами проведення судової економічної експертизи у кримінальному провадженні №0000262 від 22.02.2024 року, зробленого судовим експертом Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України ОСОБА_9 , в результаті проведеного дослідження, висновок Східного офісу державної аудиторської служби України, викладений в акті ревізії №04.04-20/6 від 25.08.2023 року, який направлений листом Східного офісу Державної аудиторської служби України до Дніпропетровської обласної прокуратури «Про вчинення кримінального правопорушення» №58385-23від 26.09.2023 року, щодо спричинення збитків державному бюджету у розмірі 4120459,20 грн, документально підтверджується.

Відповідно до листа Східного офісу Держаудитслужби від 20.03.2024 року «Про інформування», складеного на адресу начальника 8 ДПРЗ ГУ ДСНС з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області ОСОБА_8 , було проінформовано про те, що пункт 3 вимоги про усунення порушення не підлягає виконанню.

Відповідно до постанови про зміну правової кваліфікації у кримінальному провадженні від 17.04.2024 року, прокурор у кримінальному провадженні №0000262 від 17.04.2023 року змінив попередню правову кваліфікацію з ч. 4 ст. 191 КК України на ч. 2 ст. 367 КК України.

19.04.2024 року об 11:20 годині ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у кримінальному провадженні №0000262 від 17.04.2023 року було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України; захисник адвокат ОСОБА_4 .

Відповідно до постанови прокурора про виділення матеріалів від 26.04.2024 року було виділено з кримінального провадження №0000262 від 17.04.2023 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, в окреме провадження матеріали відносно підозрюваного ОСОБА_7 .

Як пояснив прокурор та вказав слідчий у клопотанні, виділеному кримінальному провадженню присвоєний номер №0001150 від 26.04.2024 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.

Відповідно до реєстраційної картки транспортного засобу від 26.04.2024 року, автомобіль марки Volkswagen Passat, 2010 року випуску, Vin- НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_3 , зареєстрований на праві власності за ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав станом на 07.05.2024 року та 13.05.2024 року, земельна ділянка, кадастровий номер кадастровий номер: :09:496:0028, площею 0,0882 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, зареєстрована на праві приватної власності за ОСОБА_6 , РНОКПП НОМЕР_1 ; житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, загальною площею 79,3 кв. м, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, зареєстрований на праві приватної власності за ОСОБА_6 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Також у ході судового розгляду клопотання судом були досліджені копії: постанов, договору про закупівлю з додатками, платіжних доручень, платіжних інструкцій, видаткових накладних, актів приймання-передачі, сертифікату відповідності, акту огляду реалізованого транспортного засобу, довідок, наказів, витягів з наказів, актів виконаних робіт, доповідних записок, рахунку-фактури, формуляру, витягів з сайту ProZorro, комерційної пропозиції, звіту про виконання договору про закупівлю, протоколів допитів свідків, протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_7 , листів, положення.

Суд зазначає, що відповідно до абзацу першого частини 1, 2, частини 10 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

У разі задоволення цивільного позову або стягнення з юридичної особи розміру отриманої неправомірної вигоди суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про арешт майна для забезпечення цивільного позову або стягнення з юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, доведеного розміру отриманої неправомірної вигоди до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.

Аналіз викладеного вище вказує, що у ході досудового розслідування слідчим було встановлено, що загальний розмір збитків, завданих державному бюджету складає 4120459,20 грн, а підозрюваний ОСОБА_7 не є власником нерухомого та рухомого майна, яке вказав слідчий у клопотанні: житловий будинок, земельна ділянка, автомобіль. Проте відповідно до п. 4 ч. 2, ч. 6 ст. 170 КПК України, з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), арешт накладається на майно, зокрема, підозрюваного. При цьому власник майна ОСОБА_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , не є фізичною особою, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного.

Отже, клопотання слідчого про арешт майна є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 172, 173, 372 КПК України, слідчий суддя,

ухвалив:

У задоволенні клопотання старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_5 про арешт майна, заявлене в рамках кримінального провадження №0001150 від 26.04.2024 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст ухвали суду оголошено 29.05.2024 року о 17:55 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_1