печерський районний суд міста києва
Справа № 757/5500/25-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення першого управління Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляд слідчого судді надійшло клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення першого управління Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт у кримінальному провадженні № 0000908 від 16.10.2024 арешт на майно ОСОБА_4 , що вилучене 31.01.2025 в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на грошові кошти в сумі 2000 доларів США (20 купюр номіналом 100 дол. США).

На переконання сторони обвинувачення, наявні матеріали кримінального провадження на цій стадії кримінального провадження достатньо доводять мету накладення арешту на майно, яка полягає у збереженні речових доказів; відповідність закону, а саме вимогам п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України зазначеної мети накладення арешту, необхідність такого втручання у права і свободи, як арешт майна у даному випадку, яка обумовлена виконанням завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України (ч. 1 ст.173 КПК України), наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України, які полягають в існуванні обґрунтованої вірогідності приховування, перетворення, відчуження грошових коштів, про арешт яких клопоче сторона обвинувачення; розумність та співрозмірність арешту майна із виконанням завдань кримінального провадження, оскільки йдеться про обрання такого його способу, який буде полягати лише у забороні розпорядження майновими об`єктами.

Прокурор в кримінальному провадженні ОСОБА_3 подав до суду заяву про розгляд клопотання про арешт майна за його відсутності, вимоги клопотання підтримав повністю.

Представник власника майна - адвокат ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася. Просила проводити розгляд клопотання без її участі, надавши письмові заперечення. Проти задоволення клопотання заперечила, посилаючись на його необґрунтованість та належність грошових коштів гр. ОСОБА_6 , яка знаходилася за адресою, де проводився обшук та яка отримує доходи від здійснення підприємницької діяльність, що підтверджується відповідними документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України неявка осіб, що не з`явилися, не перешкоджає розгляду справи.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України розгляд клопотання здійснено без повідомлення власника майна, оскільки це необхідно з метою забезпечення арешту майна.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя надходить до наступних висновків.

Слідчою групою Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань, за процесуального керівництва прокурорів Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Офісу Генерального прокурора, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000908 від 16.10.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 426-1 КК України.

У ході досудового розслідування, досліджуються можливі факти перевищення військовими службовими особами ІНФОРМАЦІЯ_1 , Командування Сил підтримки Збройних Сил України та військової частини НОМЕР_1 службових повноважень під час укладання договорів на придбання лопат саперних та лопат піхотних з чохлом.

З метою збирання доказів у кримінальному провадженні, встановлення всіх осіб, які причетні до вчинення кримінального правопорушення, викриття ролі кожного учасника можливої злочинної схеми, у органу досудового розслідування виникла необхідність у проведенні обшуку за місцем проживання керівника, головного бухгалтера та співзасновника ТОВ «Укрвідбудова», ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Так, 31.01.2025 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_7 від 13.01.2025 року № 757/486/25-к було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , якою користується ОСОБА_4 , в ході якого серед іншого відшукано та вилучено речі та предмети дозвіл на відшукання яких не наданий в ухвалі слідчого судді, а саме: грошові кошти в сумі 2000 доларів США (20 купюр номіналом 100 дол. США).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Дослідженням наданих слідчому судді матеріалів встановлено, що вони не містять відомостей на підтвердження викладених у клопотанні прокурора стверджень про власника вилученого майна.

У клопотанні прокурор стверджує, що вилучені 31.01.2025 в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , грошові кошти в сумі 2000 доларів США (20 купюр номіналом 100 дол. США) належать ОСОБА_4 .

В контексті цього слідчий суддя звертає увагу на те, що відповідно до протоколу обшуку за вказаною вище адресою від 31.01.2025 року, особою, в приміщенні якої проводився обшук зазначено ОСОБА_6 . Згідно із зауваженнями сторони захисту до означеного протоколу обшуку, вилучені грошові кошти є особистим майном останньою.

ОСОБА_6 є фізичною особою-підприємцем та отримує доходи від здійснюваної підприємницької діяльності, що підтверджується наданими стороною захисту податковими документами, а саме податковою декларацією платника єдиного податку -ФОП.

Будь-яких даних про зв`язок господарської діяльності ОСОБА_6 із обставинами кримінального провадження досудове розслідування у якому здійснюється, матеріали клопотання не містить.

Таким чином, клопотанням прокурора та доданими до нього матеріалами не доведений факт належності грошових коштів ОСОБА_4 та дійсної відповідності вилучених грошових коштів критеріям речових доказів, встановленим ст. 98 КПК України, зокрема - того, що вказане майно було об`єктом кримінально протиправних дій, зберігло на собі його сліди або набуто кримінально протиправним шляхом.

При цьому наявність в матеріалах справи постанови про визнання грошових коштів речовим доказом у кримінальному провадженні є формальною та не свідчить про їх дійсну відповідність критеріям речових доказів, встановлених ст. 98 КПК України.

Таким чином, оскільки прокурором не доведено необхідність накладення арешту на майно, наявність ризиків, передбачених абзацом другим ч. 1 ст. 170 КПК України, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, не доведено, що на даній стадії кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання в права та інтереси власника майна, слідчий суддя вважає, що в даному випадку таке обмеження не є розумним та співрозмірним завданням кримінального провадження, а відтак у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення першого управління Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1