Справа № 947/5727/25
Провадження № 1-кс/947/2463/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.02.2025 року м. Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши матеріали клопотання ОСОБА_3 в інтересах Департаменту патрульної поліції про скасування арешту з майна на яке було накладено відповідно до ухвали Заводського районного суду м. Миколаєва у справі №487/963/19 від 13.02.2019 року, -

В С Т А Н О В И В:

Заявники звернувся до слідчого судді Київського районного суду м. Одеси зі клопотання про скасування арешту з майна на яке було накладено відповідно до ухвали Заводського районного суду м. Миколаєва у справі №487/963/19 від 13.02.2019 року.

До судового розгляду, на запит слідчого судді, прокурор направив заяву якою зазначив, що досудове розслідування в рамках кримінального провадження №0000039 від 28.01.2019 року завершено, обвинувальний акт направлений до Ленінського районного суду м. Миколаєва.

Дослідивши клопотання про скасування арешту майна, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Чинний КПК України зазначає, що судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування (ч. 7 ст. 100, ч. 2 ст. 132, ч. 1 ст. 184, ч. 1 ст. 192, ч. 2 ст. 199, ч. 1 ст. 201 КПК України).

Системний аналіз вищенаведених положень кримінального процесуального закону дає підстави для висновку, що незважаючи на відсутність у нормі ст. 174 КПК України вказівки на підсудність клопотання про скасування арешту майна, це питання повинно розглядатися слідчим суддею того суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Як зазначено у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05.04.2013 року №223-559/0/4-13 «Про деякі питання здійснення слідчим суддею суду першої інстанції судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб під час застосування заходів забезпечення кримінального провадження», беручи до уваги, що законодавець у більшості випадків прямо зазначає, що судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування (ч. 7 ст.100, ч. 2 ст.132, ч. 1 ст.184, ч. 1 ст.192, ч. 2 ст.199, ч. 1 ст.201, ч. 3 ст.244, ч. 10 ст.290 КПК України), з урахуванням положень ч. 6ст. 9 КПК України правильним є застосування зазначеного правила й до розгляду клопотань, територіальна підсудність щодо яких прямо не визначена процесуальним законом (наприклад, ч. 1 ст.306, ч. 3 ст.234 КПК України тощо). Зауважимо, що у таких випадках не можна керуватися положенням ч. 1ст. 32 КПК України, яке, з огляду на зміст цієї статті та її місце у структурі КПК, стосується лише суду, який здійснює кримінальне провадження як орган, що розглядає справу по суті (пункти 20 - 22 ч. 1 ст. 3, ст. 30, ст.31 КПК України), і не регламентує діяльність слідчого судді.

Окрім цього, підлягає врахуванню і те, що розгляд поданого клопотання має відбуватись за місцезнаходженням органу досудового розслідування на час розгляду клопотання, незалежно від того, який слідчий суддя розглядав інші клопотання у цьому ж кримінальному провадженні раніше, що відповідає і змісту п. 3 вказаного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05.04.2013 року №223-559/0/4-13.

При цьому ст. 34 КПК України не наділяє суди повноваженнями направляти такі заяви, клопотання, скарги для розгляду з одного суду першої інстанції до іншого.

Згідно з ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Таким чином, оскільки питання направлення клопотань за підсудністю КПК України не врегульовано, клопотання слід повернути як таке, що не підлягає розгляду в цьому суді (що передбачено, зокрема, положеннями п. 2 ч. 2ст. 304 КПК України).

Дослідивши матеріли клопотання та додані до нього матеріали, а саме заяву прокурора відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_4 яка є процесуальним керівником в кримінальному провадженні №0000039 від 28.01.2019 року, вбачається, що за результатом досудового розслідування обвинувальний акт скеровано до Ленінського районного суду м. Миколаєва, судовий розгляд триває (справа №498/2735/19)

Крім того, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити особі яка подала клопотання, що повернення клопотання не позбавляє її права на звернення до Ленінського районного суду м. Миколаєва.

Враховуючи наведене, клопотання ОСОБА_3 в інтересах Департаменту патрульної поліції про скасування арешту з майна не підсудне Київському районному суду м. Одеси та має розглядатися судом місцевого загального суду, в якому проводиться судовий розгляд справи.

Керуючись ст. 171, 174, 304, 306 КПК України, слідчий суддя

ухвалив

Провадження за клопотанням ОСОБА_3 в інтересах Департаменту патрульної поліції про скасування арешту з майна на яке було накладено відповідно до ухвали Заводського районного суду м. Миколаєва у справі №487/963/19 від 13.02.2019 року - закрити.

Слідчим суддею роз`яснюється, що повернення клопотання не перешкоджає заявнику звернутися до місцевого загального суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування із аналогічним клопотанням за територіальною підсудністю.

Ухвалу може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1