ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 686/7394/25

Провадження № 11-сс/820/217/25

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря с/з ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

підозрюваної ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференцзв`язку матеріали справи за апеляційною скаргою захисника підозрюваної ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 28 березня 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 369-2 КК України,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 28 березня 2025 року задоволено клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором Хмельницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки м. Калуш Івано-Франківської області, зареєстрованої АДРЕСА_1 , жительки АДРЕСА_2 , одруженої, на утриманні якої перебуває малолітня донька, раніше не судимої,

та застосовано відносно підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.369-2, ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 369-2 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк по 21 травня 2025 року включно.

Визначено заставу в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 грн., яка може бути внесена як самою підозрюваною, так і іншою фізичною або юридичною особою.

Роз`яснено, що у разі внесення застави, покласти на підозрювану ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками, іншими особами, які мають відношення до даного провадження;

- здати на зберігання до ГУ ДМС у м. Хмельницькому свій паспорт громадянина України для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

У разі невиконання даних обов`язків, застава звертається в дохід держави.

Ухвала діє по 21 травня 2025 року включно.

Як вбачається з матеріалів справи, 04.03.2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за №0000412 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.369-2, ч.2 ст.28 ч.3 ст.369-2 КК України.

25.03.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28 ч.3 ст.369-2 КК України.

У відповідності до ст. 2 Закону України «Про Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації України», - державна служба спеціального зв`язку та захисту інформації України є державним органом, який призначений для забезпечення функціонування і розвитку державної системи урядового зв`язку, Національної системи конфіденційного зв`язку, формування та реалізації державної політики у сферах криптографічного та технічного захисту інформації, кіберзахисту, поштового зв`язку спеціального призначення, урядового фельд`єгерського зв`язку, активної протидії агресії у кіберпросторі, а також інших завдань відповідно до закону.

Державна служба спеціального зв`язку та захисту інформації України спрямовує свою діяльність на забезпечення національної безпеки України від зовнішніх і внутрішніх загроз та є складовою сектору безпеки і оборони України.

Статтею 3 Закону України «Про Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації України» передбачено, що основними завданнями Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України є: формування та реалізація державної політики у сферах криптографічного та технічного захисту інформації, кіберзахисту, поштового зв`язку спеціального призначення, урядового фельд`єгерського зв`язку, захисту державних інформаційних ресурсів та інформації, вимога щодо захисту якої встановлена законом, в інформаційних, електронних комунікаційних та інформаційно-комунікаційних системах (далі - інформаційно-комунікаційні системи) і на об`єктах інформаційної діяльності, а також у сферах використання державних інформаційних ресурсів у частині захисту інформації, протидії технічним розвідкам, функціонування, безпеки та розвитку державної системи урядового зв`язку, Національної системи конфіденційного зв`язку, активної протидії агресії у кіберпросторі; участь у формуванні та реалізації державної політики у сферах електронного документообігу в інформаційно-комунікаційних системах, в яких обробляються службова інформація та державна таємниця (в частині захисту інформації державних органів та органів місцевого самоврядування), захисту критичної інформаційної інфраструктури; забезпечення у встановленому порядку та в межах компетенції діяльності суб`єктів, які безпосередньо здійснюють боротьбу з тероризмом; реалізація державної політики щодо захисту критичної технологічної інформації, кіберзахисту об`єктів критичної інформаційної інфраструктури, здійснення державного контролю в цих сферах; визначення вимог до захисту критичної технологічної інформації, формування загальних вимог до кіберзахисту об`єктів критичної інфраструктури, ведення переліку об`єктів критичної інформаційної інфраструктури, здійснення заходів щодо його оновлення та актуалізації; здійснення контролю за дотриманням вимог законодавства у сферах електронної ідентифікації, електронних довірчих послуг, захисту критичної інформаційної інфраструктури; створення та забезпечення функціонування системи активної протидії агресії у кіберпросторі; створення та забезпечення функціонування Центру активної протидії агресії у кіберпросторі; виконання інших завдань, передбачених законодавством у сфері забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту.

Згідно статті 11 Закону України «Про Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації України», - до особового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України належать військовослужбовці, державні службовці та інші працівники.

Трудові відносини державних службовців та інших працівників Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України регулюються законодавством про працю і державну службу.

Розпорядженням Кабінету міністрів України № 705-р від 08.07.2015 утворено казенне підприємство «Укрспецзв`язок» (далі КП «Укрспецзв`язок») з віднесенням його до сфери управління Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації.

Установчими документами КП «Укрспецзв`язок» передбачено, що воно є державним підприємством, заснованим на державній власності. Головною ціллю діяльності КП «Укрспецзв`язок» є забезпечення функціонування вузлів зв`язку спеціального призначення (далі ВЗСП), системи міжвідомчого телефонного зв`язку (СМТЗ) та інших мереж (систем, комплексів).

КП «Укрспецзв`язок» у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, Постановами Верховної Ради України, наказами Уповноваженого органу управління, нормативно-правовими актами, які видаються міністерствами, іншими органами виконавчої влади, а також Статутом.

Метою діяльності підприємства є забезпечення функціонування мережі ВЗСП у мирний час, в умовах надзвичайних ситуацій, надзвичайного та воєнного стану для надання органам державної влади електронних комунікаційних послуг з використанням мереж фіксованого, мобільного та радіозв`язку, забезпечення інтересів обороноздатності та безпеки держави.

У відповідності до вимог трудового законодавства, прийом на роботу здійснює посадова особа відповідного підприємства.

Вимогами п. п. «а» ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що посадові особи юридичних осіб публічного права, які не зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, особи, які входять до складу наглядової ради державного підприємства, що має на меті одержання прибутку, господарського товариства, у статутному капіталі якого більше 50 відсотків акцій (часток) належать державі є особами, уповноваженими на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

У зв`язку із вищевказаним, на підставі вимог ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» та примітки до ст. 369-2 КК України, посадова особа юридичної особи публічного права (КП «Укрспецзв`язок») є особою, уповноваженою на виконання функцій держави.

Натомість, ОСОБА_6 (далі ОСОБА_6 ), діючи за попередньою змовою із ОСОБА_11 (далі ОСОБА_11 ), усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з корисливих мотивів, вирішила незаконно збагатитися шляхом отримання неправомірної вигоди від військовозобов`язаних осіб за здійснення ними впливу на посадових осіб юридичної особи публічного права КП «Укрспецзв`язок», щодо прийняття рішення про працевлаштування з подальшим забезпеченням бронювання від призову за мобілізацією до Збройних Сил України, вчинивши умисний корупційний злочин за наступних обставин.

Так, 07 березня 2025 року, близько 17:01 години, ОСОБА_6 , перебуваючи поруч ресторану «Фортеця», що за адресою: м. Хмельницький, вул. Західно-Окружна, 15, діючи умисно, за попередньою змовою із ОСОБА_11 , з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, під час зустрічі із раніше незнайомим їй ОСОБА_12 , висловила останньому пропозицію, поєднану із вимогою передачі неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів в сумі 12000 доларів США, що в перерахунку у національну валюту у відповідності до курсу Національного банку України становить 495290 гривні, за що пообіцяла здійснити вплив на посадових осіб юридичної особи публічного права КП «Укрспецзв`язок», під час прийняття ними рішення про працевлаштування ОСОБА_12 до відповідного підприємства із подальшим забезпеченням бронювання від призову за мобілізацією до Збройних Сил України.

Крім цього, 12 березня 2025 року, близько 16:23 години, ОСОБА_6 , перебуваючи поруч АЗС «ANP», за адресою: м. Хмельницький, вул. Західно-Окружна, 15, діючи умисно, за попередньою змовою із ОСОБА_11 , з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, під час зустрічі із ОСОБА_12 , повторно висловила останньому пропозицію, поєднану із вимогою передачі неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів в сумі 12000 доларів США, що в перерахунку у національну валюту у відповідності до курсу Національного банку України становить 496948 гривні, за що обіцяла здійснити вплив на посадових осіб юридичної особи публічного права КП «Укрспецзв`язок», під час прийняття ними рішення про працевлаштування ОСОБА_12 до відповідного підприємства із подальшим забезпеченням бронювання від призову за мобілізацією до Збройних Сил України.

В подальшому, 14 березня 2025 року, близько 17:27 години, ОСОБА_6 та ОСОБА_11 , перебуваючи поруч АЗК «ASLAN», що за адресою: м. Хмельницький, вул. Миру, 7, діючи умисно, за попередньою змовою між собою, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, під час зустрічі із ОСОБА_12 , втретє висловили останньому вимогу про передачу неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів в сумі 12000 доларів США, що в перерахунку у національну валюту у відповідності до курсу Національного банку України становить 498324 гривні, за вплив на посадових осіб юридичної особи публічного права КП «Укрспецзв`язок», під час прийняття ними рішення про працевлаштування ОСОБА_12 до відповідного підприємства із подальшим забезпеченням бронювання від призову за мобілізацією до Збройних Сил України, зазначивши, що грошові кошти потрібно підготувати в найкоротший термін до 20.03.2025, на що ОСОБА_12 вимушено погодився.

В подальшому, 20 березня 2025 року, близько 14:15 години, ОСОБА_11 , продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, перебуваючи на території АЗК «ASLAN», що за адресою: м. Хмельницький, вул. Миру, 7, діючи умисно, за попередньою змовою із ОСОБА_6 , з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, під час зустрічі із ОСОБА_12 , одержав від останнього неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів в сумі 12000 доларів США, що в перерахунку у національну валюту у відповідності до курсу Національного банку України становить 498876 гривні, за вплив на посадових осіб юридичної особи публічного права КП «Укрспецзв`язок», під час прийняття ними рішення про працевлаштування ОСОБА_12 до відповідного підприємства із подальшим забезпеченням бронювання від призову за мобілізацією до Збройних Сил України, після чого ОСОБА_11 був затриманий працівниками поліції.

Своїми діями, що виразилися в пропозиції та обіцянці здійснити вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, за надання неправомірної вигоди для себе та третьої особи, а також в одержанні неправомірної вигоди для себе та третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднаному із вимаганням такої вигоди, вчиненому групою осіб за попередньою змовою, ОСОБА_6 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 369-2 КК України.

27 березня 2025 року слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів ГУНП в Хмельницькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_9 звернулася до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду з клопотанням, яке погоджено з прокурором Хмельницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_13 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , яка підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 369-2 КК України.

В обґрунтування поданого клопотання слідчий вказує, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 28 ч. 3 ст. 369-2 КК України, який є тяжким злочином, та існують передбачені ст. 177 КПК України ризики, а саме: переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні та вчинення іншого кримінального правопорушення.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років з конфіскацією майна, а тому, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує їй у разі визнання її винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, ризик переховування від органів досудового розслідування та суду є достатньо високим.

На переконання слідчого судді, прокурор у судовому засіданні довів, що існує обґрунтована підозра вчинення кримінального правопорушення, що є підставою для застосування найбільш суворого запобіжного заходу тримання під вартою.

На думку слідчого судді, підозрювана ОСОБА_6 може впливати на свідків у кримінальному провадженні, оскільки кримінальне провадження перебуває на початковій стадії, досудове розслідування триває, не встановлено та не відшукано всі докази, не допитано осіб, яким відомі або можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження.

Потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, про який йдеться у клопотанні слідчого.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, вважаючи її незаконною та необґрунтованою, захисник подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу Хмельницького міськрайонного суду, застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період часу з 22.00 год. по 06.00 год. за адресою фактичного проживання: АДРЕСА_2 , або зменшити розмір застави до 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Свої вимоги аргументує тим, що слідчим суддею не враховано, що тримання під вартою це найсуворіший запобіжний захід, а ОСОБА_6 має малолітню дитину, у якої на даний час зламана рука, остання перебуває на лікуванні. Підозрювана займається волонтерською діяльністю, а її чоловік може бути призваний до лав ЗСУ.

Вказує, що ОСОБА_6 має стійкі соціальні зв`язки, раніше не судима.

Наголошує, що підозрювана сумлінно приходила на всі виклики поліції, не переховувалась, не чинила перешкод, не впливала будь-яким чином на свідків по справі, що спростовує доводи слідчого та прокурора наведені у клопотанні.

Заслухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення з коротким викладом доводів апеляційної скарги, пояснення підозрюваної та її захисника на підтримку поданої апеляційної скарги, думку прокурора про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді та безпідставність доводів сторони захисту, перевіривши судове рішення та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, яка задоволенню не підлягає, з огляду на таке.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_6 , слідчий суддя встановив наявні ризики неналежної процесуальної поведінки підозрюваної у кримінальному провадженні, взяв до уваги тяжкість покарання, яке їй загрожує у разі визнання винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, обґрунтованість пред`явленої підозри та дані про її особу, навівши відповідні мотиви прийнятого рішення.

Таким чином, при розгляді клопотання слідчого слідчий суддя з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, що в повній мірі забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваної на стадії досудового розслідування.

Вагомість наявних доказів на підтвердження обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.3 ст.369-2 КК України, доведена слідчим та сумнівів у колегії суддів щодо їх повноти та достатності не викликає.

Так, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.28 ч.3 ст.369-2 КК України, санкція статті якого передбачає покарання у виді позбавленні волі строком від 5 до 8 років.

Про існування ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливості вчинити інше кримінальне правопорушення, відповідно до ч.1 ст.178 КПК України, свідчать такі обставини, як вагомість та наявність доказів про вчинення підозрюваною інкримінованого їй кримінального правопорушення.

З врахуванням тяжкості кримінального правопорушення та покарання, що загрожує підозрюваній у разі визнання її винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, існує ризик переховування від органів досудового розслідування та суду.

Про ризик впливу на свідків у кримінальному провадженні, свідчить те, що кримінальне провадження перебуває на початковій стадії, досудове розслідування триває, не встановлено та не відшукано всі докази, не допитано осіб, яким відомі або можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження.

Подане до суду першої інстанції клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 відповідає вимогам ст.184 КПК України.

Так, у клопотанні про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим викладено фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , які відомі слідству, наведено перелік доказів на підтвердження обґрунтованості підозри (протокол допиту свідка, протокол затримання особи, протокол особистого обшуку особи, протоколом про хід та результати проведення негласних слідчих (розшукових) дій аудіо-, відео- контролю особи; протокол огляду місця події, протоколи обшуку автомобілів, та ін.).

Наведені в клопотанні підстави для обрання підозрюваній запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою належним чином перевірялись слідчим суддею. При цьому відібрано пояснення у підозрюваної, витребувані та оглянуті матеріали кримінального провадження, вислухана думка прокурора, захисника, відібрані пояснення у посадової особи, в провадженні якої перебувають матеріали кримінального провадження, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу.

Не заслуговують на увагу колегії суддів доводи апелянта про те, що суд не взяв до уваги дані, які характеризують особу підозрюваної, так як слідчим суддею приймалося рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, при цьому належним чином досліджено всі матеріали провадження та викладено в ухвалі суду мотиви, з яких приймалося відповідне рішення.

Наявність у підозрюваної постійного місця проживання, міцних соціальних зв`язків, не є визначальними, оскільки враховуються в сукупності з іншими обставинами у кримінальному провадженні, а тому не дають підстав для обрання ОСОБА_6 більш м`якого виду запобіжного заходу, в тому числі домашнього арешту в нічний період часу.

З урахуванням викладеного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 , оскільки встановлені судом обставини достатньо переконливо підтверджують, що менш суворі запобіжні заходи не можуть забезпечити виконання підозрюваною процесуальних обов`язків, передбачених в положеннях ст.177 КПК України.

З тих же підстав колегія суддів уважає обґрунтованим і визначення застави у розмірі 242240 гривень підозрюваній ОСОБА_6 , а доводи апеляційної скарги в частині її зменшення, вважає безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

За таких обставин, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді законною, обґрунтованою та вмотивованою, порушень норм чинного КПК України, які могли б стати підставою для скасування чи зміни судового рішення по справі, не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 28 березня 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.3 ст.369-2 КК України, по 21 травня 2025 року включно, з визначенням розміру застави 242 240 гривень, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її постановлення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3