печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2025 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у кримінальному провадженні №0000841, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.04.2024, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, клопотання прокурора про продовження строків тримання ОСОБА_5 під вартою, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Печерського районного суду м. Києва на розгляді під головуванням судді ОСОБА_1 перебуває кримінальне провадження №0000841 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

До обвинуваченого ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який ухвалою суду від 22.11.2024 продовжено до 20.01.2025 включно.

Захисник ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою власних технічних засобів.

Судом, з урахуванням думки учасників провадження, того, що захисник ОСОБА_4 раніше брав безпосередню участь у судових засіданнях та його особа встановлена, з метою забезпечення участі захисника в судовому засіданні та оперативності судового провадження, визнано можливим провести судове засідання за участю захисника ОСОБА_4 в режимі дистанційного судового провадження за допомогою відеоконференції.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження тримання ОСОБА_5 під вартою на 60 діб. Обґрунтовуючи клопотання, прокурор зазначає, що ризики, передбачені п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, продовжують існувати. Зокрема, ризик переховуватися від суду ґрунтується на тому, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачена безальтернативна міра покарання у виді позбавлення волі у разі його засудження, що саме по собі вказує на те, що обвинувачений може здійснити спроби до переховування від прокурора та суду з метою уникнення настання кримінальної відповідальності. Крім того, ОСОБА_5 є раніше судимим, йому інкримінується вчинення злочину в період іспитового строку. Ризик незаконно впливати на потерпілих та свідків наявний, оскільки матеріали кримінального провадження відкриті сторонам, з них обвинуваченому стали відомі анкетні дані свідків, у тому числі понятих, що вказує на те, що існує ризик впливу обвинуваченого на вказаних осіб шляхом погроз, умовляння, залякування чи підкупу з метою зміни чи дачі неправдивих показів такими особами. Також існує ризик вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, будучи раніше судимим за вчинення злочинів проти власності, що вказує на те, що обвинувачений належних висновків для себе не робить, не виправляється та, будучи на волі, може продовжити вчиняти злочини. Окрім того, фактом існування зазначеного ризику є те, що обвинувачений суспільно-корисною працею не займається, легальних доходів не має, міцних соціальних зв`язків не має. Вказані ризики є реальними, стійкими, триваючими. Вони не зменшились, існують на теперішній час та виправдовують даний запобіжний захід обвинуваченому. Зазначені ризики виключають можливість застосування менш суворого запобіжного заходу стосовно обвинуваченого, оскільки такі заходи не зможуть забезпечити належний рівень гарантії доброчесності його поведінки. З урахуванням наведеного, просить продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_5 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів та альтернативний запобіжний захід у вигляді застави визначити у межах 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У разі внесення застави покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості з`являтись через поважні причини завчасно повідомляти про це; не відлучатися за межі м. Києва без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання слідчому свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Захисник ОСОБА_4 заперечував проти вказаного клопотання, просив відмовити у його задоволенні та застосовувати більш м`якийзапобіжний захід. Зазначив, що є наразі існують труднощі з забезпеченням участі потерпілого у судовому засіданні, натомість його допит є обов`язковим, а прийняття рішення без нього буде передчасним. Вказане тягне за собою тривале перебування ОСОБА_5 в слідчому ізоляторі. Інкримінований останньому злочин хоч і є тяжким, однак не несе тієї суспільної небезпеки, за якої обвинуваченого необхідно тримати під вартою. ОСОБА_5 висловив бажання служити в ЗСУ. Обвинуваченому нема де проживати на території м. Києва, натомість вважав можливим надати обвинуваченому змогу перебувати за місцем реєстрації або застосувати до нього особисте зобов`язання.

Обвинувачений ОСОБА_5 повністю підтримав позицію свого захисника.

Вислухавши думку сторін кримінального провадження, додатково дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Ризик переховуватися від суду вбачається з огляду на тяжкість можливого покарання у разі визнання ОСОБА_5 винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення. Так, санкція ч. 4 ст. 186 КК України передбачає покарання виключно у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років. При цьому нижня межа санкції ч. 4 ст. 186 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років. Таким чином, у разі визнання ОСОБА_5 винуватим в обсязі пред`явленого обвинувачення, можливість звільнення від відбування покарання з випробуванням в силу приписів ст. 75 КК України виключається. Крім того, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні даного кримінального правопорушення в період іспитового строку за вироком суду в іншому кримінальному провадженні. Відповідно, у разі визнання його винуватим у даному кримінальному провадженні, звільнення від відбування покарання в іншому кримінальному провадженні підлягатиме скасуванню, а невідбуте покарання - повному або частковому приєднанню до даного покарання. Така суворість та безальтернативність покарання може спонукати особу переховуватись від суду з метою уникнення відповідальності, що обумовлює існування ризику, визначеного п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Судом не встановлено таких характеризуючих даних щодо ОСОБА_5 , які б нівелювали ризик переховування від суду, а саме відсутні підтверджені дані про міцні соціальні зв`язки за місцем проживання, постійної роботи, як стримуючого фактору, ОСОБА_5 теж не має.

Окрім того, суд вважає доведеним ризик можливого вчинення обвинуваченим ОСОБА_5 іншого кримінального правопорушення, оскільки останній офіційно не працевлаштований, а отже не володіє стабільним джерелом прибутків, раніше судимий вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 12.06.2020 за ч. 1 ст. 186 КК України, вироком Дарницького районного суду м. Києва від 22.03.2024 за ч. 4 ст. 185 КК України, що вказує на наявність ризику продовження обвинуваченим вчинення злочинів з корисливих мотивів.

Суд також приймає до уваги той факт, що 22.03.2024 ОСОБА_5 засуджений вироком Дарницького районного суду м. Києва за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, натомість згідно обвинувачення, останній 12.04.2024, тобто в період іспитового строку, вчинив новий злочин. Вказане дає підстави для висновку, що більш м`який запобіжний захід не зможе убезпечити ОСОБА_5 від реалізації ризику вчинення іншого кримінального правопорушення.

Доводи захисника таких висновків не спростовують.

Твердження сторони захисту про виконання обвинуваченим ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків у разі застосування до нього домашнього арешту чи особистого зобов`язання, зокрема обов`язку прибуття на кожен виклик суду, суд сприймає скептично. Так, надаючи показання в даному провадженні, ОСОБА_5 зазначав, що викрадення чужого телефону вчинив, бо не мав грошей дістатись додому. Наразі будь-яких даних про зміну майнового стану обвинуваченого, які б дозволили йому прибувати в судове засідання з Івано-Франківської області, суду не надано.

Отже, з урахуванням даних про особу обвинуваченого, відсутності даних про наявність у останнього міцних соціальних зв`язків, підтверджених даних про наявність у нього офіційної роботи, легальних джерел доходів, що могло б нівелювати чи принаймні зменшити встановлені в провадженні ризики, суд вважає, що більш м`який запобіжний захід, в тому числі у вигляді домашнього арешту, не зможе запобігти встановленим в провадженні ризикам та гарантувати належну процесуальну поведінку обвинуваченого, тому суд вбачає підстави для задоволення клопотання прокурора та продовження ОСОБА_5 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи положення ч. 3 ст. 183 КПК України, майновий стан підозрюваного, предмет посягання, суд вбачає за необхідне визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, в мінімальних межах, визначених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, а саме у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що відповідно становить 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) грн., у разі внесення якої він підлягає звільненню з-під варти.

За умови внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 у відповідності до ст. 194 КПК України обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою суду у кримінальному провадженні;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон (у разі наявності), інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Враховуючи вищевикладене, на підставі ст. ст. 177, 183, 331 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Продовжити до 14 березня 2025 року включно застосований до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Одночасно визначити обвинуваченому ОСОБА_5 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що відповідно становить 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) грн, у разі внесення якої він підлягає звільненню з-під варти.

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) за наступними реквізитами:

Отримувач ТУ ДСАУ в м. Києві

ЄДРПОУ банку: 26268059;

МФО 820172;

Банк одержувача: Державна казначейська служба України м. Київ;

р/р UA1012089.

За умови внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 у відповідності до ст. 194 КПК України обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою суду у кримінальному провадженні;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон (у разі наявності), інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

На ухвалу суду може бути подана апеляція до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1