ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1090/25 Справа № 204/185/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника

в режимі відеоконференції ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на вирок Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 27 грудня 2024 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000929, щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст оскарженого рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

Вироком Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 27 грудня 2024 року ОСОБА_8 засуджено за ч. 5 ст. 111-1 КК України до покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі з конфіскацією майна та з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на 15 (п`ятнадцять) років.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_8 вирішено рахувати з моменту звернення вироку до виконання, тобто із дня фактичного взяття її під варту.

Строк додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, вирішено рахувати з моменту відбуття основного покарання.

Цим вироком ОСОБА_8 визнано винуватою у вчиненні умисних дій, що виразились у добровільному зайнятті громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, вчиненого за наступних обставин.

Так, у ОСОБА_8 , з мотивів непогодження з політикою чинної влади в Україні та підтримки входження тимчасово окупованих територій України до складу РФ, будучи обізнаною про факт ведення вказаною державою агресивної війни проти України, невизнання РФ поширення державного суверенітету України на тимчасово окуповані її території, виник умисел на співпрацю з представниками держави агресора.

Після 21 квітня 2022 року (більш точна дата не встановлена) ОСОБА_8 , перебуваючи на тимчасово окупованій території - в м. Волноваха Донецької області, діючи умисно, реалізуючи свій злочинний умисел, з метою встановлення та утвердження тимчасової окупації частини території України, підтримки рішень та дій держави-агресора, збройних формувань, окупаційної адміністрації держави-агресора, співпраці з державою-агресором, збройними формуваннями та окупаційною адміністрацією, надала згоду і добровільно призначена на т. зв. посаду «заведующая сектором» т.зв. «управления труда и социальной защиты населения г. Волноваха Донецкой народной республики», тобто зайняла посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих функцій в окупаційній адміністрації держави-агресора.

На ОСОБА_8 , як на т.зв. «заведующую сектором» т.зв. «управления труда и социальной защиты населения г. Волноваха Донецкой народной республики», покладено обов`язки щодо здійснення керівництва персоналом відділу, планування роботи відділу, звітування про виконану роботу перед т.зв. головою адміністрації, участі у засіданнях т.зв. адміністрації району, представництва інтересів відділу у взаємовідносинах з іншими структурними підрозділами т.зв. адміністрації району, розгляду заяв громадян і здійснення соціальних виплат.

Отже, ОСОБА_8 у період часу з 21 квітня 2022 року (більш точна дата під час досудового розслідування не встановлена) до теперішнього часу, перебуваючи на вказаній посаді, виконує організаційно-розпорядчі функції у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації російської федерації, а саме в т.зв. «администрации Волновахского района ДНР» в окупованому м. Волноваха Донецької області.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка їх подала.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить скасувати вирок Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 27 грудня 2024 року та ухвалити новий вирок, яким виправдати ОСОБА_8 у зв`язку з недоведеністю скоєння нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 України.

Обґрунтовуючи свої вимоги посилається на те, що при прийнятті оскаржуваного вироку суд першої інстанції поклав в основу вироку показання осіб, які не були берзпосередніми очевидцями здійснення ОСОБА_8 дій, які кваліфікуються як колобораційна діяльність. Вказала, що показання свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , які не були безпосередніми свідками подій, за яких ОСОБА_8 зайняла посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих функцій в окупаційній адміністрації держави-агресора, та перебуваючи на вказаній посаді, виконувала організаційно-розпорядчі функції у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації російської федерації, а саме в т.з.в. «администрации Волновахского района ДНР» в окупованому м.Волноваха Донецької області, а свідчили про відомості, отримані з інших джерел, не підтверджують висновок щодо винуватості ОСОБА_8 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, що на її думку свідчить про неповноту судового розгляду.

Захисник ОСОБА_7 подала доповнення до апеляційної скарги, в яких просила скасувати вирок Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 27 грудня 2024 року та закрити кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 у зв`язку з не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості ОСОБА_8 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, і вичерпанням можливості їх отримати.

Прокурор подав заперечення на апеляційну скаргу захисника, в яких просив апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 - залишити без задоволення, вирок Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 27 грудня 2024 року залишити без змін.

Вказав, що під час судового розгляду судом першої інстанції в умовах змагальності сторін не встановлено обставин, за яких добровільність зайняття ОСОБА_8 посади можна було б поставити під сумнів. Вказав, що доводи захисника щодо недоведеності винуватості ОСОБА_8 будь-якими доказами не підтверджені, а тому обґрунтовано судом першої інстанції не приймалися до уваги.

Позиції учасників судового провадження.

Захисник ОСОБА_7 підтримала вимоги апеляційної скарги з доповненнями до неї та з підстав, викладених у ній, просила її задовольнити в повному обсязі.

У судовому засіданні прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника.

Обвинувачена до суду апеляційної інстанції не з`явилася, перебуває на тимчасово окупованій території, про дату, час та місце слухання справи був повідомлена через газету Урядовий Кур`єр, в залі апеляційного суду присутній захисник обвинуваченої, яка складала, підписувала та подавала апеляційну скаргу в інтересах підзахисної, здійснює повне представництво інтересів останньої, а тому апеляційний суд вважає за можливе здійснювати розгляд справи за відсутності ОСОБА_8 .

Мотиви суду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно з вимогами ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

У поданій апеляційній скарзі захисник покликається на істотне порушення приписів кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність при розгляді кримінального провадження судом першої інстанцій.

Згідно з ч. 1 ст. 412 КПК України істотними є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є: незастосування судом закону, який підлягає застосуванню; застосування закону, який не підлягає застосуванню; неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту; призначення більш суворого покарання, ніж передбачено відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України).

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обгрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, постановлене компетентним судом згідно норм матеріального права із дотриманням вимог кримінального провадження, передбаченого цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

За змістом ст. 94 КПК України суд під час прийняття відповідного процесуального рішення за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ із точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - із точки зору достатності та взаємозв`язку.

Статтею 91 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, в тому числі, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у його вчиненні, форма вини, мотив і мета його вчинення.

Обвинувальний вирок ухвалюється судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена поза розумним сумнівом.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був учинений, і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

При перевірці матеріалів кримінального провадження апеляційним судом установлено, що свої висновки про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, та кваліфікацію її дій за цією нормою кримінального закону суд першої інстанції зробив на підставі доказів, досліджених та оцінених у сукупності з дотриманням вимог кримінального процесуального закону.

Зокрема, такого висновку суд дійшов на підставі аналізу показань, допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_10 ; фактичних даних, що містяться у протоколах пред`явлення особи для впізнання, протоколах огляду, а також на підставі інших доказів, зміст яких детально відображено у вироку.

Так, суд першої інстанції обґрунтовано поклав в основу вироку показання свідка ОСОБА_13 , яка в судовому засіданні суду першої інстанції пояснила, що на час проживання у м. Волноваха вона була заступником начальника УГСЗН Волноваської РДА. ОСОБА_8 вона знає, оскільки вона працювала на посаді заступника начальника відділу з виплат соціальної державної допомоги. Знайомі з ОСОБА_8 добре, оскільки працювали разом тривалий час. Як відомо ОСОБА_13 , ОСОБА_8 залишилась на тимчасово окупованій території та співпрацює з тією владою, а саме працює в УГСЗН (точна назва установи не відома) на посаді заступника начальника. Про те, що ОСОБА_8 займає таку посаду вона дізналася з телеграм каналів. Як їй відомо від місцевих мешканців, та влада запропонувала посади і люди погодились, так як ОСОБА_8 . Чула, що спочатку ОСОБА_8 була виконуючою обов`язки начальника, а потім стала заступником начальника. Останній раз ОСОБА_13 бачила ОСОБА_8 24 лютого 2022 року. Потім бачила декілька публікацій та фотографій з ОСОБА_8 .

Судом першої інстанції також наведено у вироку показання свідка ОСОБА_10 , який вказав, що він раніше мешкав у м. Волноваха, працював начальником сектору адміністративної практики Волноваського РВП в Донецькій області. ОСОБА_8 відома йому по роботі, вона працювала заступником УГСЗН м. Волноваха. У соціальних мережах бачив, що і зараз ОСОБА_8 працює в УГСЗН на посаді завідувача сектору, співпрацює з окупаційною владою. Вона давала інтерв`ю каналу « ІНФОРМАЦІЯ_2 », бачив відео в «Тік-Ток». Також, від місцевих жителів йому відомо, що ОСОБА_8 працює в УГСЗН. Останній раз бачив ОСОБА_8 22 лютого 2022 року, оскільки звертався до УГСЗН з власних питань у зв`язку з наявністю пільг. Після цього бачив ОСОБА_8 лише в соціальних мережах, бачив відео з нею.

Суд апеляційної інстанції не знаходить підстав сумніватися в достовірності цих показань свідків, вони є логічними, послідовними і узгодженими як між собою, так і з іншими письмовими доказами у провадженні.

Як слідує з матеріалів кримінального провадження та технічного запису судового процесу, свідки перед допитом попереджалися судом про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, приводилися до присяги.

Під час вивчення матеріалів кримінального провадження також не виявлено даних, які б давали підстави вважати, що свідки з будь-яких причин обмовили чи могли обмовити обвинувачену у зазначеному кримінальному правопорушенні.

Також, показання свідків узгоджуються з сукупністю інших наявних у матеріалах провадження письмових доказів, досліджених в ході судового розгляду.

Так, суд першої інстанції безпосередньо дослідив на предмет допустимості та обгрунтовано послався у вироку й на протокол пред`явлення особи для впізнання по фотознімкам від 20.07.2022 року, фототаблиці та додатку до нього, відповідно до якого свідок ОСОБА_11 у присутності понятих серед представлених чотирьох фотознімків, вказала на фото № 2 з зображенням ОСОБА_8 , пояснивши, що впізнала її за зовнішніми рисами обличчя (розміром очей, формою носа та рота, зачіскою), як особу з якою раніше працювала, стосовно якої раніше давала показання.

Суд першої інстанції також обгрунтовано послався у вироку на протокол огляду від 20.07.2022 року та додаток до нього за участю свідка ОСОБА_11 , відповідно до якого проведено огляд всесвітньої мережі Інтернет. За допомогою ноутбуку «Lenovo G500», з можливістю виходу до мережі Інтернет, операційною системою «Windows 10 Pro», з використанням браузера «Google Chrome» та пошукової системи «Google» за допомогою соціально орієнтованої мережі «Telegram» на сторінці під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 ]» виявлено публікацію від ІНФОРМАЦІЯ_3 за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_4 . При огляді сторінки виявлено відеозапис під назвою «В Волновахе возобновилась работа социальной сферы».

Під час огляду відеозапису серед інших осіб, зображених на відеозапису, свідок ОСОБА_11 впізнала особу жіночої статі, що підписана на відеозапису, як « ОСОБА_14 сектором управления труда и социальной защиты населения г. Волновахи», яка є ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Суд першої інстанції також обгрунтовано послався у вироку на протокол пред`явлення особи для впізнання по фотознімкам від 21.07.2022 року, фототаблиці та додатку до нього, відповідно до якого свідок ОСОБА_13 у присутності понятих, серед представлених чотирьох фотознімків, вказала на фото № 2 з зображенням ОСОБА_8 , пояснивши, що впізнала її за зовнішніми рисами обличчя (розміром очей, формою носа та рота, зачіскою), як особу, з якою раніше працювала, стосовно якої раніше давала показання.

Також, судом першої інстанції досліджено та враховано протокол огляду від 21.07.2022 року та додаток до нього, за участю свідка ОСОБА_13 , відповідно до якого проведено огляд всесвітньої мережі Інтернет. За допомогою ноутбуку «Lenovo G500», з можливістю виходу до мережі Інтернет, операційною системою «Windows 10 Pro», з використанням браузера «Google Chrome» та пошукової системи «Google» за допомогою соціально орієнтованої мережі «Telegram» на сторінці під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 ]» виявлено публікацію від ІНФОРМАЦІЯ_3 за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_4 . При огляді сторінки виявлено відеозапис під назвою «В Волновахе возобновилась работа социальной сферы».

Під час огляду відеозапису серед інших осіб, зображених на відеозапису, свідок ОСОБА_13 впізнала особу жіночої статі, що підписана на відеозапису, як « ОСОБА_14 сектором управления труда и социальной защиты населения г. Волновахи», яка є ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Також, судом першої інстанції досліджено та враховано протокол пред`явлення особи для впізнання по фотознімкам від 22.12.2022 року, фототаблиці та додатку до нього, відповідно до якого свідок ОСОБА_12 у присутності понятих, серед представлених чотирьох фотознімків, вказав на фото № 2 з зображенням ОСОБА_8 , пояснив, що впізнав її за зовнішніми рисами обличчя (розміром очей, формою носа та рота, зачіскою), як мешканку м. Волноваха, стосовно якої раніше давав показання.

Також, судом першої інстанції досліджено та враховано протокол огляду від 22.12.2022 року та додаток до нього, за участю свідка ОСОБА_12 , відповідно до якого проведено огляд всесвітньої мережі Інтернет. За допомогою ноутбуку «Lenovo» S/NP/F0R78C1 і/н 29/65нт», з можливістю виходу до мережі інтернет, операційною системою «Windows 10 Pro», з використанням браузера «Google Chrome» та пошукової системи «Google» за допомогою соціально орієнтованої мережі «Telegram» на сторінці під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 ]» виявлено публікацію від ІНФОРМАЦІЯ_3 за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Під час огляду відеозапису серед інших осіб, зображених на відеозапису свідок ОСОБА_12 впізнав особу жіночої статі, що підписана на відеозаписі, як « ОСОБА_14 сектором управления труда и социальной защиты населения г. Волновахи», яка є ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Суд першої інстанції також обгрунтовано послався у вироку на інформацію Управління соціального захисту населення Волноваської районної державної адміністрації від 16.12.2022 року за посадою завідувача сектору з питань виплати державних соціальних допомог відділу з питань призначення та виплати державних соціальних допомог управління:

Категорія посади державної служби: Б.

Посада: завідувач сектору з питань виплати державних соціальних допомог відділу з питань призначення та виплати державних соціальних допомог управління.

Найменування структурного підрозділу: Відділ з питань призначення та виплати державних соціальних допомог.

Найменування самостійного структурного підрозділу: Управління соціального захисту населення Волноваської райдержадміністрації; посада безпосереднього керівника начальник відділу.

Мета посади: здійснення діяльності у сфері соціального захисту та соціального забезпечення соціально-незахищених громадян, які потребують допомоги і соціальної підтримки з боку держави. Основні посадові обов`язки - аналіз рівня роботи підпорядкованих спеціалістів, ведення обліку показників їх роботи, періодична підготовка звітів про їх роботу. Контроль за веденням журналів реєстрації та закриття особових рахунків підпорядкованих спеціалістів (Форма №3). Підготовка та відповідальність за своєчасність подання щотижневої, щомісячної, щоквартальної та щорічної звітності до Департаменту соціального захисту населення облдержадміністрації, Донецького обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, інших установ, та виконання контрольних доручень у встановлені терміни з питань, що належать до компетенції сектору. Опрацювання рекомендацій Міністерства фінансів України щодо верифікації державних виплат, підготовка результатів та звітності з даного питання. Перевірка сформованих виплатних документів по кожному виду соціальної допомоги та передача їх до фінансово-господарського відділу для подальшої виплати. Підготовка даних про контингент та суму виплачених допомог. Організація роботи з протоколом помилок. Контроль за утриманням виявлених переплат, введення виконавчих листів у ПТК „Утримання. Контроль за правильністю застосування законодавства щодо виплати усіх видів державних допомог, а також контроль за виплатою допомоги на поховання та неодержаної допомоги за дні життя. Розробка посадових інструкцій працівників сектору. Аналіз та підготовка пропозицій начальнику відділу з питань підвищення рівня професійної компетентності працівників сектору. Надання методичної допомоги працівникам сектору у виконанні завдань. Проведення консультацій та надання роз`яснень з питань, що належать до компетенції відділу в межах функціональних обов`язків. Розгляд скарг і заяв громадян, листів інших організацій, підприємств, підготовка пропозицій начальнику відділу, заступнику начальника відділу з питань їх правового вирішення та проєктів відповіді заявникам. Проведення інвентаризації особових справ осіб, які одержують різні види допомоги в установленому законодавством порядку. Заміщення начальника відділу, заступника начальника відділу та головного спеціаліста сектору на час відсутності його у зв`язку з відпусткою, хворобою та іншими причинами. Виконання інших доручень начальника відділу, заступника начальника відділу, що пов`язані з функціональними обов`язками.

Права (крім передбачених статтею 7 Закону України «Про державну службу»: взаємодіяти зі структурними підрозділами управління, Департаментом соціального

захисту населення облдержадміністрації, районною державною адміністрацією, органами

місцевого самоврядування, установами з питань, що належать до компетенції відділу. Одержувати у встановленому законодавством порядку від посадових осіб управління,

органів місцевого самоврядування, територіальних підрозділів центральних органів

виконавчої влади необхідну для опрацювання в роботі інформацію та документи,

необхідні для здійснення покладених завдань. За дорученням керівництва представляти відділ (управління) в інших органах виконавчої влади, установах, організаціях в межах своєї компетенції; брати участь у нарадах, засіданнях, семінарах райдержадміністрації, органів місцевого самоврядування та їх виконавчих комітетів.

Зовнішня службова комунікація: Районна державна адміністрація, Структурні підрозділи управління та райдержадміністрації, Департамент соціального захисту населення облдержадміністрації, Обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, установи (зокрема, банківські та поштові), підприємства.

Вимоги до компетентності: Організація роботи і контроль; самоорганізація та саморозвиток, високі професійні знання. Вміння працювати в стресових ситуаціях. Здатність приймати зміни та змінюватись, бути задіяними в декількох проектах одночасно; якісне та відповідальне виконання поставлених завдань.

Завідувач сектору з питань виплати державних соціальних допомог відділу з питань призначення та виплати державних соціальних допомог управління УСЗН Волноваської РДА ОСОБА_8 звільнена з посади.

Також, судом першої інстанції досліджено та враховано довідку Державної міграційної служби України, ОСОБА_8 , документована паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 , виданим 16.11.1996 року, є громадянкою України.

Отже, суд першої інстанції на підставі вказаних доказів встановив сукупність усіх передбачених законом ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, та, ухвалюючи вирок, дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_8 добровільно зайняла посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території.

За диспозицією ч. 5 ст. 111-1 КК України, серед іншого, передбачена відповідальність за добровільне зайняття громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора.

Певні мета і мотив указаних дій особи не зазначені в диспозиції як обов`язкові кваліфікуючі ознаки цього кримінального правопорушення.

Організаційно-розпорядчі обов`язки це обов`язки зі здійснення керівництва галуззю промисловості, трудовим колективом, ділянкою роботи, виробничою діяльністю окремих працівників на підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від форми власності.

В цьому кримінальному провадженні обвинувачена ОСОБА_8 після окупації віськовослужбовцями зс рф м. Волноваха Донецької області, усвідомлюючи, що дана територія окупована державою-агресором, з мотивів непогодження з політикою чинної влади в Україні та підтримки входження тимчасово окупованих територій України до складу РФ, будучи обізнаною про факт ведення вказаною державою війни проти України, з метою встановлення та утвердження тимчасової окупації частини території України, підтримки рішень та дій держави-агресора, збройних формувань, окупаційної адміністрації держави-агресора, співпраці з державою-агресором, збройними формуваннями та окупаційною адміністрацією, надала згоду та добровільно призначена на так звану посаду «заведующая сектором» так званого «управления труда и социальной защиты населения г. Волноваха Донецкой народной республики», тобто зайняла посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих функцій в окупаційній адміністрації держави-агресора.

Такі дії ОСОБА_8 поза всяким розумним сумнівом були умисними, оскільки остання усвідомлювала (не могла не усвідомлювати) суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачала його суспільно-небезпечні наслідки і бажала їх настання.

Тому суд дійшов до правильного висновку про кваліфікацію дій ОСОБА_8 за ч. 5 ст. 111-1 КК України, з чим погоджується і апеляційний суд.

Судовий розгляд проведено з дотриманням вимог статей 323, 337 КПК України, в межах пред`явленого обвинувачення, діям ОСОБА_8 надано правильну юридичну оцінку.

Вирок суду першої інстанції належним чином умотивований і відповідає вимогам ст. 374 КПК України. Зокрема, в ньому вказано формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення, диспозиції статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, у вчиненні якого засуджену визнано винуватою, та об`єктивні докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Порушень процесуального порядку збирання наведених у вироку доказів за матеріалами провадження не встановлено та судом правильно вирішено питання про їхню належність і допустимість, з дотриманням вимог статей 85-87, 89, 94, 95 КПК України.

Під час судового провадження суд першої інстанції, дотримуючись вимог статей 10, 22 КПК України, перевірив доводи сторони обвинувачення та захисту, створивши необхідні умови для реалізації сторонами кримінального провадження їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Як убачається із аудіозаписів судових засідань суду першої інстанції, відповідно до принципів диспозитивності, змагальності сторін та свободи, подання ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості захисник мала можливість для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження. Однак клопотань про необхідність отримання нових доказів стороною захисту не заявлялось.

Отже, суд першої інстанції під час розгляду справи з`ясував усі передбачені ст. 91 КПК України обставини, обґрунтовано визнавши докази достатніми для доведення винуватості ОСОБА_8 у вчиненні умисних дій, що виразились у добровільному зайнятті громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території.

На переконання апеляційного суду сукупністю всіх обставин вчиненого діяння доведені зміст і спрямованість умислу обвинуваченої ОСОБА_8 на вчинення дій, необхідних для зайняття нею посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території. При цьому, обвинувачена вчиняла інкриміновані дії свідомо, добровільно, без будь-якого примусу, маючи достатній рівень освіти, спеціальних знань і життєвого досвіду не моглв не розуміти незаконності вчинених нею дій.

Наведене у своїй сукупності свідчить про наявність в діях складу злочину, передбаченого ч.5 ст. 111-1 КК України, тому підстав вважати її необґрунтовано засудженою апеляційний суд не вбачає. Тому доводи апеляційної скарги захисника про недоведеність вини обвинуваченої ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого їй злочину слід визнати безпідставними.

Яких-небудь даних, які б свідчили про необ`єктивність, упередженість органів розслідування або суду, під час апеляційного перегляд справи не встановлено.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях підкреслив, що суд не мусить надавати відповіді на кожне порушене питання, проте з рішення має бути ясно зрозуміло, що головні проблеми, порушені в даній справі, були вивчені і була надана конкретна чітка відповідь на аргументи, які є вирішальними для вирішення справи (справи «Ван де Хурк проти Нідерландів», §61, «Болдеа проти Румунії», §30, «Морейра Феррейра проти Португалії», § 84).

У процесі перевірки матеріалів кримінального провадження апеляційним судом не виявлено порушень вимог кримінального процесуального закону під час збирання й закріплення доказів у провадженні, які б ставили під сумнів обгрунтованість висновків суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 та правильність кваліфікації її дій. Наявні у провадженні докази відповідають вимогам закону щодо належності та допустимості доказів.

Не встановлено й істотних порушень кримінального процесуального закону, які б призводили до скасування вироку, при порушенні вказаного кримінального провадження, його розслідуванні та під час судового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції.

За таких обставин не має підстав вважати, що у справі допущена однобічність та неповнота судового розгляду, які викликають необхідність скасування вироку та закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_8 у зв`язку з не встановленням достатніх доказів для доведення її винуватості у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, і вичерпанням можливості їх отримати, як про це зазначає в апеляційній скарзі захисник.

Призначаючи ОСОБА_8 покарання, суд дотримався вимог статей 50, 65 КК України і врахував усі обставини, які мають правове значення при виборі заходу примусу та визначенні його розміру. Обране в межах санкцій частин та статтей Кримінального кодексу України покарання відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченої, є необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність у провадженні, які були б підставами для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення, апеляційним судом не встановлено.

З огляду на викладене апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 27 грудня 2024 року щодо ОСОБА_8 залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

_________________ _______________ _________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4