Справа № 202/926/25
Провадження № 1-кп/202/1002/2025
ВИРОК

05 лютого 2025 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку спрощеного провадження, без проведення судового розгляду, в судовому засіданні у м. Дніпрі за відсутності учасників судового провадження, кримінальне провадження № 0000001, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 січня 2025 року, у відношенні,

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, з вищою освіту, одруженого, маючого на утриманні малолітню дочку ОСОБА_4 , 2011 р.н., зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, військовослужбовця на посаді хіміка технічного відділення роти дегазації обмундирування батальйону радіаційного, хімічного, біологічного захисту військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні солдат,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 , 01 січня 2025 року близько 07:00 год. перебуваючи біля магазину «Capuchino», що розташований за адресою м. Дніпро, Індустріальний район пров. Вільний, буд. 2, зустрів раніше невідомого йому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 між якими виник словесний конфлікт, під час якого у ОСОБА_3 , на ґрунті виниклих неприязних особистих відносин, виник умисел, спрямований на умисне спричинення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій умисел, спрямований на умисне спричинення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, ОСОБА_3 , перебуваючи у вищевказаному місці та у вказаний час, підійшовши до транспортного засобу марки «ВАЗ 2107» д.н.з. НОМЕР_2 сірого кольору за кермом якого перебував ОСОБА_5 , відчинив водійські двері та, тримаючи у правій руці предмет, схожий на ніж, наніс ним один поріз в область шиї зліва ОСОБА_5 .

Внаслідок умисних дій ОСОБА_3 , ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді: різаної рани верхнього відділу шиї зліва, яке відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 днів, але не більше, як три тижні (21 день).

Таким чином, умисні дії ОСОБА_3 , кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, тобто умисне спричинення легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Судом встановлено, що відповідно до положень ч. 2 ст. 302 КПК України обвинуваченому ОСОБА_3 у присутності захисника, прокурором роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку вони будуть позбавлені права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду кримінального провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

ОСОБА_3 у присутності захисника, добровільно надав письмову заяву, в якій беззаперечно визнав свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомився з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та погодився з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Потерпілим ОСОБА_6 також надано заяву про згоду із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження та згодою з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Враховуючи наведене, відповідно до положень ст. 382 КПК України, на підставі документів, які засвідчують беззаперечне визнання обвинуваченого своєї вини, розгляд даного обвинувального акту здійснюється у спрощеному провадженні, за відсутності учасників судового провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Суд вважає доведеним пред`явлене ОСОБА_3 , оскільки встановленні органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками кримінального провадження, повністю знайшли своє підтвердження наданими до суду письмовими доказами, а саме:

- заявою про кримінальне правопорушення від 01 січня 2025 року (а.с. 29);

- протоколом огляду від 01.01.2025 року (а.с. 27);

- довідкою з МКЛ №4 стосовно тілесних ушкоджень ОСОБА_5 (а.с. 37);

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_5 від 01.01.2025 року (а.с. 34);

- висновком судово-медичного експерта № 33е від 01 січня 2025 року, згідно якого у потерпілого ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження у вигляді різаної рани відділу шиї зліва, що спричинена від дії предмету, який має ріжучу властивість, що відповідно до «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 року № 6, відносяться до легких тілесних ушкоджень (а.с. 42-43);

- протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 08.01.2025 року (а.с. 53-57);

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 07.01.2025 року (а.с. 58-63);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 09.01.2025 року (а.с. 69-75);

- протоколом огляду відеозапису від 09.01.2025 року (а.с. 85-101);

- протоколом проведення слідчого експерименту на якому потерпілий показав механізм нанесення тілесних ушкоджень обвинуваченим ОСОБА_3 (а.с. 108-115);

- висновком судово-медичного експерта № 123е від 10 січня 2025 року, згідно якого у потерпілого ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження у вигляді різаної рани відділу шиї зліва, що спричинена від дії предмету, який має ріжучу властивість, можливо й лезом ножа, в термін на який вказав потерпілий, тобто 01.01.2025 року, механізм виникнення якого відповідає механізму, який вказаний у протоколі слідчого експерименту, проведеного 10.01.2025 року за участю потерпілого ОСОБА_5 (а.с. 123-124);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 15.01.2025 року (130-133, 137-140);

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 16.01.2025 року (а.с. 144-146);

- протоколом огляду відеозапису від 17.01.2025 року (а.с. 155-167);

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_3 від 24 січня 2025 року, де він пояснив, що дійсно 01.01.2025 року, близько 05:00 год., неподалік місця свого проживання біля магазину «Капучино» зустрів раніше знайомого ОСОБА_10 , та близько 07:00 год. до магазину, на автомобілі ВАЗ 2107 приїхали раніше невідомі йому чоловіки та почали його ображати, і потім сіли до машини, а тому злякавшись, через те, що можливо вони хотіли його побити, бо він перебував у військовій формі, тримаючи в руці манікюрі щіпчики з пилкою, підійшов до автомобіля, а саме до водія, відчинив двері, після чого вони почали боротися, і в цей час він завдав одного удару вищевказаною пилочкою, та саме в цей момент водій різко дав назад автомобілем, і в цей момент він спричинив йому тілесне ушкодження, та пилочка пройшлась вздовж шиї. (а.с. 208-210).

Таким чином, суд приходить до висновку, що дії цього обвинуваченого кваліфіковано вірно, та про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, а саме у вчиненні умисних дії, які виразилися в спричиненні умисного легкого тілесного ушкодження потерпілому, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

При визначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, а також особу обвинуваченого, який одружений, утриманців не має, є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

До обставин, що пом`якшують покарання суд відносить щире каяття, а також приймається відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Також судом приймається до уваги, що потерпілий не має претензій до обвинуваченого, як морального так і матеріального характеру.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про можливість призначення покарання яке буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 і попередження вчинення нових злочинів, у вигляді штрафу.

Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_3 не обирався, клопотань щодо його обрання від учасників процесу не надходило.

Питання про долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України, а стосовно процесуальних витрат в порядку ст. 124 КПК України, які у даному випадку відсутні. Цивільний позов не заявлено.

Керуючись ст.ст.: 370; 374; 381-382 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 100 (сто) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень (одна тисяча сімсот гривень).

Речові докази, а саме диски у кількості 4 штуки, на яких містяться відеозаписи з камер відеоспостереження та відображено проведення слідчого експерименту, які визнані речовими доказами і перебувають в матеріалах справ залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: ОСОБА_1