Провадження № 1-кс/742/435/25
Єдиний унікальний № 742/2/25
У Х В А Л А

іменем України

26 лютого 2025 року м.Прилуки

Слідчий суддя Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянувши в судовому засіданні в залі суду м. Прилуки клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваної

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Прилуки Чернігівської області, громадянки України, зі слів зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресами: АДРЕСА_2 , та АДРЕСА_3 , одружену, маючу на утриманні малолітню дитину, раніше судиму 21.10.2024 Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області за ч.1 ст. 309 КК України та призначено покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 рік,

в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000996 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307 КК України,

УСТАНОВИВ:

Слідчим ВРЗЗС СВ Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 подано до суду клопотання, погоджене прокурором Прилуцької окружної прокуратури ОСОБА_7 у кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за №0000996 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Своє клопотання мотивує тим, що слідчим відділенням Прилуцького районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000996 від 01.10.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , маючи прямий умисел на протиправне придбання, зберігання, з метою збуту, діючи умисно, всупереч вимогам Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №589 від 03.06.2009, перебуваючи поблизу магазину «Їжачок» в м. Прилуки, 08.11.2024, близько 16 години, умисно, з корисливих мотивів, збула ОСОБА_8 (особі зі зміненими даними), яка залучена в якості покупця для проведення оперативної закупки, за грошові кошти в сумі 200 грн., зіп-пакет із вмістом речовини білого кольору, яка згідно висновку експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів №CE-19/125-24/14620-НЗПРАП від 18.11.2024, є особливо небезпечною психотропною речовиною - PVP, загальною масою 0,0368 г.

Крім того, ОСОБА_5 , діючи умисно, повторно, усвідомлюючи, що вчиняє дії з незаконного придбання та зберігання психотропних речовин, з метою їх подальшого пересилання, з корисливих мотивів, у невстановлені досудовим слідством місці та спосіб, день та час, але не пізніше 20:40 год. 14.02.2025, незаконно придбала речовину, яка заздалегідь відомо для неї містила у своєму складі психотропні речовини, незаконно зберігала вказану речовину, утримуючи її за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , та при собі, а в подальшому, маючи умисел на пересилання з метою збуту зазначеної психотропної речовини, діючи умисно,повторно, з метою протиправного збагачення, з корисливих мотивів, перебуваючи за вказаним місцем власного проживання, у невстановлені досудовим слідством день та час, але не пізніше 20:40 год. 14.02.2025, помістила 1 зіп-пакетик з вмістом зазначеної речовини до середини книжки червоного кольору та 14.02.2025 о 20:39 прибула до поштомату №23285 Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова пошта», розташованого за адресою: м. Прилуки, вул. Вокзальна, 39, де здійснила оформлення посилки на ім`я ОСОБА_9 з зіп-пакетом із вмістом особливо небезпечної психотропної речовини PVP до відправлення.

Тим самим, ОСОБА_5 , діючи повторно, виконала всі дії, які вважала необхідними для доведення до кінця злочину в частині пересилання з метою збуту психотропної речовини, а саме - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), що згідно Постанови КМУ №770 є особливо небезпечною психотропною речовиною. обіг якої заборонено, загальною масою 0.992 г, яка містилися в зазначеному зіп-пакетику, поміщеного нею до вказаної книжки.

В подальшому 15.02.2025 під час проведення негласної слідчої дії, а саме виїмки та огляду кореспонденції було здійснено огляд посилки відправленої ОСОБА_5 14.02.2025 о 20:40 TTH №6960, із вмістом книжки червоного кольору в середині якої містився 1 зіп-пакет із вмістом речовини білого кольору загальною вагою 0,992 грами. Під час подальшого проведення огляду із вказаного зіп-пакету відібрано зразок вказаної вище речовини, яка згідно висновку та поміщено до аналогічно (пустого) зіп-пакету, яка згідно висновку експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів №CE-19/125-25/2650-НЗПРАП від 24.02.2025, є особливо небезпечною психотропною речовиною PVP, загальною масою 0,051 г.

Таким чином ОСОБА_5 , підозрюється у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та збуті особливо небезпечної психотропної речовини та у пересиланні з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини вчиненому повторно, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

24.02.2025 о 21:19 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України.

24.02.2025 о 21:29 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженку м. Прилук, громадянку України, проживаючу за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судиму: 21.10.2024 вироком Ніжинського міськрайонного суду в Чернігівській області за ч.1 ст. 309 КК України та призначено покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік, затримано в порядку ст. 615 КПК.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих їй діянь підтверджується зібраними по справі доказами, а саме: протоколом вручення грошових коштів та огляду покупця від 08.11.2024, який підтверджує факт вручення грошових коштів вручених оперативному закупному та які в подальшому підтверджують факт збуту особливо небезпечної психотропної речовини зі сторони ОСОБА_5 ;протоколом огляду та вилучення від 08.11.2024, який підтверджує факт вилучення особливо небезпечної психотропної речовини, які збула ОСОБА_5 ; протоколами допиту свідків оперативного закупного та понятих які були присутні під час проведення оперативної закупки 08.11.2024 які підтверджують, що ОСОБА_5 08.11.2024 збула особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP; висновком експерта №CE-19/125-24/14620-НЗПРАП, який підтверджує, що вилучена речовина 08.11.2024 в оперативного закупного являється особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено - PVP масою 0,0368г; протоколом вручення грошових коштів 03.01.2025, який підтверджує факт вручення грошових коштів вручених оперативному закупному та які в подальшому підтверджують факт збуту наркотичного засобу, обіг якого обмежено - метадону в кількості 3 пігулки зі сторони ОСОБА_10 ; протоколом аудо, -відео контролю особи від 31.12.2024, який підтверджує, що ОСОБА_11 08.11.2024 збула особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP; протокол огляду предмету, який підтверджує факт пересилання особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, ОСОБА_5 14.02.2025 о 20:40; рапортом працівників ВКП Прилуцького РВП, який підтверджує факт отримання відправленої посилки ОСОБА_5 ; протоколом про результати огляду і виїмки кореспонденції від 21.02.2025, який підтверджує, що ОСОБА_5 здійснила пересилання особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP загальною масою 0.9г 14.02.2025; висновком експерта №CE-19/125-25/2650-НЗПРАП, який підтверджу, що відібрана речовина з зіп-пакету, який відправила ОСОБА_5 14.02.2025 являється особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено - PVP масою 0,0051 г; протоколом обшуку від 24.02.2025 за проживанням ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого вилучено: 1) зіп пакет із вмістом кристалічної речовини, 2) трубку для паління із залишками кристалічної речовини, 3) шапка чорного кольору, 4) сумка через плече чорного кольору, 5) мобільний телефон Realme RMX 3151, чорного кольору зі сім картками НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 , ІМЕІ1: НОМЕР_3 ; ІМЕІ2: НОМЕР_4 ; повідомленням про підозру ОСОБА_5 24.02.2025; протоколом затримання в порядку ст. 615 та 208 КПК України; протоколами допиту свідків (понятих) присутніх під час проведення обшуку та затримання ОСОБА_5 .

Зібрані фактичні дані в своїй сукупності дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні умисних тяжких злочинів, передбачених ч.2 ст.307 КК України, тобто - у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та у незаконному збуті особливо небезпечної психотропної речовини та у незаконному пересиланні з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини, вчинені повторно, санкцією якого передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

У відповідності до п.4 ч.1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зокрема ризик, передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України - переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 офіційно ніде не працює, не має постійного джерела прибутку, міцних соціальних зв`язків, які б забезпечували її перебування за місцем проживання, також тим, що остання за останній рік змінила місце свого проживання після 1 факту збуту та тим, що остання тісно спілкується з близьким родичем за межами Чернігівської області, що в свою чергу дає підстави вважати, що ОСОБА_5 розуміючи, що санкція інкримінованого їй правопорушення передбачає безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років, може без дозволу слідчого та прокурора залишити місце свого проживання та переховуватися від органів досудового розслідування.

Ризик, передбачений п.3 ч.1 ст. 177 КПК України підозрювана ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків, які були присутні під час проведення обшуку за місцем проживання останньої, а також знайома з особою, залученою до оперативної закупівлі, та може чинити спроби розкрити її особу, отже дійсно є підстава вважати про те, що перебуваючи на волі він, може здійснити на вищевказаних свідків тиск.

Ризик, передбачений п.4 ч.1 ст. 177 КПК України - іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, може бути вираженим у створенні підозрюваною штучних доказів, а саме: різних версій, алібі якими вона, перебуваючи на волі, мігла би підбурювати знайомих чи друзів для дачі в майбутньому показів, що її виправдовують та до дачі завідомо неправдивих свідчень на підтвердження висунутих нею у подальшому захисних версій.

Ризик, передбачений п.5 ч.1 ст. 177 КПК України - вчинити інше кримінальне правопорушення, підтверджується тим, що підозрювана не має постійного законного джерела доходу, продемонструвала свою схильність до незаконного збагачення шляхом незаконного збуту наркотичного засобу та будучи на пробаційному нагляді вчинила нові кримінальні правопорушення, а тому може вчинити й інші нові аналогічні кримінальні правопорушення.

Враховуючи викладене, будь-який більш м`який запобіжний захід не дасть змоги уникнути даних ризиків, тому слідчий і звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб без обрання застави.

Слідчий та прокурор в судовому засіданні клопотання підтримали, посилаючись на викладені в ньому доводи та просили його задовольнити.

Підозрювана в судовому засіданні обставини викладені у підозрі підтвердила, вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України визнана. При цьому вказала, що наміру на збут не мала та її підставив її чоловік ОСОБА_12 , який просив її направити йому психотропну речовину і таким чином хоче відібрати у неї їх спільного малолітнього сина 5 років, який на даний час проживає за адресою: АДРЕСА_3 із її матір`ю ОСОБА_13 .

Захисник підозрюваної в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання про застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Просив визначити розмір застави в розмірі визначеному КПК України. Вказав, що у слідчого не було жодних підстав для затримання підозрюваної в порядку п.6 ч.1 ст.615 КПК України.

Прокурор та слідчий категорично заперечили з приводу визначення розміру застави в мінімальних межах передбачених законодавством, оскільки такий розмір з урахуванням обставин справи не забезпечить її належну процесуальну поведінку. Заперечення факту умислу на збут психотропних речовин, свідчить про невизнання потерпілою вини у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України. Яка під час допиту як підозрюваної від надання показів відмовилася на підставі ст.63 КК України. Вказали, що підозрювана під час проведення обшуку вела себе агресивно та неадекватно; остання за останній рік змінила місце свого проживання після 1 факту збуту, тісно спілкується з близьким родичем за межами Чернігівської області, що в свою чергу давало підстави вважати, що ОСОБА_5 може втекти з метою ухилення від кримінальної відповідальності, тому з урахуванням ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України і була затримана в порядку ст.615 КПК України. Наполягали на задоволенні клопотання в повному обсязі.

Слідчий суддя, заслухавши думку прокурора та слідчого в обґрунтування заявленого клопотання, пояснення підозрюваної та її захисника, вивчивши зміст клопотання та дослідивши долучені до нього документи, приходить до наступного висновку.

Порядок застосування запобіжних заходів визначений ст.194 КПК України. Клопотання та матеріали, якими обґрунтовується органом досудового слідства необхідність обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, погоджене з прокурором та у відповідності до ч.2 ст. 184 КПК України надані підозрюваному та його захиснику.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст. 176 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч.4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч.ч.5 та 6 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Національне законодавство не містить визначення поняття обґрунтованої підозри, однак відповідно до частини 5 статті 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини "розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 параграфу 1(с) Європейської Конвенції про захист прав людини, передбачає "наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин" (рішення O'Hara v. United Kingdom, § 34).

Згідно повідомлення про підозру від 24.02.2025 ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя, на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового слідства відносно ОСОБА_5 необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і в ході судового розгляду.

Більше того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання" /див. п.48 рішення "Чеботарь проти Молдови" №35615/06 від 13.11.07 р./.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що сукупність наданих слідчим та прокурором доказів, дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 можливо скоїла злочини, передбачені ч.2 ст. 307 КК України, та на даному етапі досудового слідства є достатніми для застосування щодо підозрюваної запобіжного заходу.

При цьому, ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. КПК України покладає на слідчого, прокурора обов`язок обґрунтувати ризики кримінального провадження.

В поданому клопотанні слідчий вказав на наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків; іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Слідчий суддя констатує, що в конкретній ситуації існування ризиків, передбачених п.п.1,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України, з урахуванням тяжкості покарання в співставленні з характеризуючими даними та початковою стадією досудового розслідування, є достатньо високими.

Враховуючи доведеність існування ризиків, передбачених п.1,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України, відомості про особу підозрюваної, відсутність офіційної роботи та постійного джерела прибутку, міцних соціальних зв`язків, які б забезпечували її перебування за місцем проживання, не визнання вини в інкримінованому кримінальному правопорушенні, обставини вчиненого кримінального правопорушення, складність провадження та початкову стадію досудового слідства, вагомість доказів, слідчий суддя вважає, що органом досудового розслідування доведено недостатність застосування до підозрюваної на початковому етапі інших більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вище вказаних ризиків.

Враховуючи вище викладене, слідчий суддя вважає, що на даному етапі досудового слідства застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ані вище вказаним ризикам, ані забезпечити охорону загальносуспільних інтересів.

За таких обставин клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Слідчий суддя враховує, що у відповідності до положень ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практиці Європейського Суду з прав людини, рішення суду повинно забезпечувати не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Разом з тим, слідчий суддя звертає увагу, що обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не позбавляє права підозрюваної або ж її захисника порушувати питання про зміну обраного їй запобіжного заходу за умови надання відповідних аргументів чи доказів, які не були враховані судом при прийнятті рішення.

Згідно з ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Пунктом 2 частини 5 статті 182 КПК України, передбачено, що розмір застави визначається у межах щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину - від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В той же час, норма ч. 5 ст. 182 КПК України надає можливість у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, відповідно.

У рішеннях Європейського Суду з прав людини неодноразово висловлювалася думка про те, що розмір застави повинен встановлюватися головною мірою з урахуванням особи підсудного, належної йому власності, його стосунків з поручителями, іншими словами - з огляду на впевненість у тому, що перспектива втрати застави або заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб стримати його від втечі (Неймайстер проти Австрії, рішення від 27.06.1968 р.; Гафа проти Мальти, рішення від 22.05.2018).

13 січня 2022 року Європейський Суд ухвалив рішення в справі «Істоміна проти України» (Istomina V. Ukraine, заява № 23312/15), у якому зазначив, що застава має на меті передусім забезпечення явки особи на судове засідання. Тому розмір застави повинен оцінюватись залежно від особи, про яку йде мова, із урахуванням його/її матеріального стану та інших релевантних критеріїв, що свідчать на користь чи проти явки особи до суду.

Слідчий суддя погоджується з доводами слідчого та прокурора про наявність обґрунтованих ризиків, передбачених ч.1,3,4,5 ст.177 КПК України, дані про особу підозрюваної, а також те, що кримінальне провадження знаходиться на початковому етапі, та з огляду на обставини кримінальних правопорушень, розмір застави в розмірі 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, буде співмірним та пропорційним щодо конкретної особи, необхідним і достатнім для забезпечення виконання підозрюваною, покладених на неї обов`язків та досягненню завдань кримінального провадження.

Слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

У разі внесення підозрюваною застави, суд вважає за необхідне покласти на неї певні обов`язки, з передбачених ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 176 178, 181, 183, 184, 193-196, 205, 209, 369-372 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання слідчого ВРЗЗС СВ Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 , подане в межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000996 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб.

Строк взяття під варту ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту її затримання, тобто з 21 год. 29 хв. 24 лютого 2025 року.

Призначити заставу в розмірі 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 454 200 (чотириста п`ятдесят чотири тисячі двісті) грн. 00 коп., після внесення якої підозрювана ОСОБА_5 , звільняється з під варти під заставу.

Покласти на підозрювану ОСОБА_5 , у разі внесення застави, наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого СВ Прилуцького районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області, прокурора, суду із встановленою періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4) заборонити спілкуватися із свідками, спілкуватися з ними з дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом;

5) здати на зберігання слідчому, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (у разі наявності).».

В іншій частині клопотання-відмовити.

У відповідності до положень п.9 ст.194 КПК України, слідчий суддя зобов`язує прокурора повідомити уповноважений підрозділ органів Національної поліції та орган опіки та піклування за місцем перебування дитини ОСОБА_5 про факт залишення дитини без батьківського піклування для вжиття невідкладних заходів щодо вирішення питання про місце перебування дитини.

Орган опіки та піклування невідкладно після вирішення питання щодо місця проживання дитини, інформує слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд про місце проживання (перебування) дитини.

Після отримання такої інформації слідчий, прокурор невідкладно повідомляє підозрюваного, обвинуваченого про місце проживання (перебування) дитини.

Зобов`язати слідчого, який вніс клопотання повідомити родичам затриманої про взяття її під варту.

Копію ухвали негайно вручити підозрюваній, захиснику, направити до Прилуцького районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області для виконання, слідчому та прокурору - для відома.

Строк дії ухвали визначити до 21 год 29 хв. 24 квітня 2025 року.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_14