Єдиний унікальний номер 722/2167/24
Номер провадження 1-в/722/322/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2024 року Сокирянський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання начальника ДУ «Сокирянська виправна колонія (№67)» ОСОБА_4 про приведення вироків у відповідність до норм чинного законодавства України щодо засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Начальник ДУ «Сокирянська виправна колонія (№67)» ОСОБА_4 звернувся до суду із вказаним вище клопотанням.

Обґрунтовуючи клопотання вказував, що в установі відбуває покарання ОСОБА_5 , засуджений вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08.04.2020 року за ст.ст.187 ч.4, 71 ч.1, 72 ч.1 п.1 п.п.«г» КК України до 10 років 25 днів позбавлення волі з конфіскацією майна.

Окрім цього, ОСОБА_5 раніше судимий вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15.04.2019 року за ст.ст.185 ч.1, 190 ч.1 КК України до 200 годин громадських робіт.

Відповідно до мотивувальної частини вказаного вироку дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ст.190 КК України як шахрайство на суму 2924,37 грн. та за ст.185 ч.1 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), яке мало місце 24.12.2018 року на суму 275 грн.

Відповідно до положень Закону України від 18.07,2024 року №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодекс) України про адміністративні правопорушення та деяких інших Законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» внесено зміни у розмежування адміністративного та кримінального правопорушення проти власності за крадіжку чужого майна, шахрайство, привласнення чи розтрат) чужого майна, якщо вартість такого майна па момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, настає відповідальність за ст.51 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує протиправність діяння, пом`якшує відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотню дію в часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили діяння до набрання законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.537, 539 КК України адміністрація установи просила суд привести вироки щодо ОСОБА_5 у відповідність із законодавством України.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечував.

Представник ДУ «СВК №67» та засуджений подали до суду заяви провести розгляд клопотання без їх участі.

Суд, дослідивши письмові документи, додані до клопотання та частково матеріали особової справи засудженого дійшов висновку про таке.

Згідно ч.1 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, має зворотну дію у часі. Це означає, що він поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Звільнення від покарання осіб, засуджених за діяння, караність якого усунута, здійснюється судом (ч. 1 ст. 74 КК).

Скасування караності діяння означає його декриміналізацію (повну або часткову), яка може бути досягнута шляхом: 1) виключення з чинного Кримінального кодексу певної статті (частини статті) Особливої частини Кодексу; 2) внесення до диспозиції статті (частини статті) Особливої частини Кримінального кодексу певних змін; 3) внесення змін до норм Загальної частини КК; 4) внесення змін до інших нормативно-правових актів, зокрема, Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вказана в ч.2 ст.74 КК України підстава застосовується у випадках, коли особу вже засуджено за вчинення діяння.

Звільнення від відбування покарання на підставі ч.2 ст.74 КК України можна застосувати лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду засудження особи незалежно від того, відбуває вона покарання чи ні (наприклад, звільнена від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75КК України чи виконання вироку відстрочене ст.536 КПК України). При цьому законом передбачено негайне звільнення особи від відбування покарання. Слід зазначити, що вказана підстава є обов`язковою для застосування судом. Передумовою для початку провадження щодо звільнення засудженого від відбування покарання за ч.2 ст.74 КК України завжди є прийняття і набрання чинності спеціальним законом, яким усувається караність діяння, за яке особу засуджено. Він є передумовою або правовою підставою ініціювання, розгляду питання та прийняття рішення про застосування звільнення від покарання щодо конкретної особи. Така процедура завершується прийняттям конкретного процесуального рішення судом.

Згідно п.13 ч.1 ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст.539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15.04.2019 року за ст.ст.185 ч.1, 190 ч.1 КК України до 200 годин громадських робіт.

Відповідно до мотивувальної частини вказаного вироку дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч.1 ст.190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство) на суму 2924,37 грн. та за ч.1 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), на суму 275 грн., які мали місце 24.12.2018 року.

Згідно резолютивної частини вказаного вироку ОСОБА_5 призначено покарання за ч.1 ст.190 КК України у виді 100 годин громадських робіт та за ч.1 ст. 185 КК України у виді 200 годин громадських робіт.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_5 покарання у виді 200 годин громадських робіт.

Вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08.04.2020 року ОСОБА_5 засуджено за ст.187 ч.4 КК України до 10 років позбавлення волі із конфіскацією всього належного йому майна.

На підставі ч.1 ст.71 КК України шляхом приєднання невідбутої частини покарання, призначеного вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15.04.2019 року у виді 200 годин громадських робіт, які за правилами п.п. «г» п.1 ч.1 ст.72 КК України відповідають 25 дням позбавлення волі, остаточно призначено ОСОБА_5 покарання у виді 10 років 25 днів позбавлення волі із конфіскацією всього належного йому майна.

Відповідно до положення ч.2 ст.51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в редакції Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024 року, який набрав чинності 09.08.2024 року, декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Згідно ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» неоподаткований мінімум доходів громадян у розмірі податкової соціальної пільги з 01 січня 2018 року складав 881 грн. (1762 грн. - розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2018 х на 50 %). Тобто два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за цей період складають суму в розмірі 1762 грн.

Згідно ч.1 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Як зазначалося судом, ОСОБА_5 вчинив крадіжку, яка мала місце 24.12.2018 року на суму 275 грн., що станом на момент вчинення діяння, складало суму менше двох неоподатковуваних мінімуму доходів громадян у розмірі податкової соціальної пільги (1762 грн.).

Таким чином, на засудженого ОСОБА_5 розповсюджується дія Закону України №3886-ІХ від 18.07.2024 року, який набрав чинності 09.08.2024 року, яким декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 74 КК України, особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 засуджено за діяння, караність якого законом усунена, суд дійшов висновку, що його слід звільнити від відбування призначеного покарання за ч.1 ст.185 КК України у виді 200 годин громадських робіт за вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15.04.2019 року.

Таким чином, ОСОБА_5 слід вважати засудженим за вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08.04.2020 року за ст.187 ч.4 КК України із застосуванням ч.1 ст.71 КК України шляхом приєднання невідбутої частини покарання, призначеного вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15.04.2019 року, перевівши на підставі п.п. «г» п.1 ч.1 ст.72 КК України покарання за ч.1 ст.190 КК України у виді 100 годин громадських робіт у 12 днів позбавлення волі, до 10 років 12 днів позбавлення волі із конфіскацією всього належного йому майна.

На пiдставi ст.58 Конституції України, ст.5 , ч.2 ст.74 КК України, Закону України №3886-ІХ від 18.07.2024 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», керуючись ст.ст.369-372, 376, 392, 395, ст.ст.537, 539 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання начальника ДУ «Сокирянська виправна колонія (№67)» ОСОБА_4 задовольнити.

Звільнити засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання за ч.1 ст.185 КК України у виді 200 годин громадських робіт за вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15.04.2019 року.

Вважати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженим за вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08.04.2020 року за ст.187 ч.4 КК України із застосуванням ч.1 ст.71 КК України шляхом приєднання невідбутої частини покарання, призначеного вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15.04.2019 року, перевівши на підставі п.п. «г» п.1 ч.1 ст.72 КК України покарання за ч.1 ст.190 КК України у виді 100 годин громадських робіт у 12 днів позбавлення волі, до 10 років 12 днів позбавлення волі із конфіскацією всього належного йому майна.

Ухвала може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Сокирянський районний суд Чернівецької області, а засудженим в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Суддя: