Справа № 206/6755/24
Провадження № 1-кп/206/459/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" грудня 2024 р. Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретареві ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000047 від 12 грудня 2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чудів, Чуднівського району, Житомирської області, громадянина України, маючого середню освіту, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-за вироком Тернопільського міжрайонного суду Тернопільської області від 23 червня 2017 року за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі. Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України призначено покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим за вироком Залізничного районного суду м. Львова від 16 грудня 2016 року, яким засуджений за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 187, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна, належного засудженого, за даним вироком, остаточно визначено покарання у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна, належного засудженому;

-11 лютого 2022 року звільнений з ДУ «Личаківська ВК (№30)» у зв`язку з відбуттям покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

09 грудня 2024 року приблизно о 23 годині 50 хвилин, ОСОБА_3 разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_4 перебували в приміщенні кухні буд. АДРЕСА_2 , де сиділи за столом та спілкувались на побутові теми.

Під час спілкування, між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, стався словесний конфлікт, в ході якого у ОСОБА_3 виник злочинний умисел спрямований на умисне спричинення його співмешканці ОСОБА_4 тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , перебуваючи у тому ж місці та в той же час, підвівся зі стільця та стоячи в безпосередній близькості обличчям до ОСОБА_4 , яка сиділа за столом, своєю лівою рукою схопився за шию останньої, в той же час своєю правою рукою стиснутою в кулак наніс один удар в область щелепи з лівої сторони.

Далі, ОСОБА_3 продовжуючи реалізовувати свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на завдання тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , стоячи на відстані витягнутої руки обличчям до останньої хаотично своїми двома руками стиснутими в кулак наніс ОСОБА_4 , яка підвелась зі стільця, не менше трьох ударів по тулубу, після чого ОСОБА_3 своєю правою рукою штовхнув ОСОБА_4 за ліве плече, в результаті чого, остання втратила рівновагу та впала правим боком на газовий котел.

ОСОБА_3 , відповідно до висновку експерта №3741е від 19.12.2024, спричинив співмешканці ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді: 2-х синців в проекції тіла нижньої щелепи зліва, в проекції крила правої клубової кістки.

Виявлене тілесне ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки. На підставі: п. 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995р. №6.

Обвинувальний акт надійшов до суду разом з: реєстром матеріалів досудового розслідування та матеріалами досудового розслідування; розпискою обвинуваченого, захисника та потерпілої про отримання копії обвинувального акта, реєстру матеріалів досудового розслідування та копій матеріалів кримінального провадження; заявою підозрюваного ОСОБА_3 щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні; заявою потерпілої ОСОБА_4 щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні; протоколом роз`яснення прав підозрюваному на можливість розгляду в спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні; протоколом роз`яснення прав потерпілій на можливість розгляду в спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Вирішуючи питання про можливість розгляду обвинувального акту в спрощеному провадженні згідно положень ст. ст. 381, 382 КПК України суд враховує те, що обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності.

Так, згідно заяви підозрюваного ОСОБА_3 , яку він підписав в присутності захисника ОСОБА_5 , останній беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, згоден із встановленими під час досудового розслідування обставинами кримінального правопорушення, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження, згоден на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні та просить суд призначити йому покарання у вигляді громадських робіт.

При цьому судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст обставин кримінального проступку та розуміє наслідки розгляду кримінального провадження у спрощеному провадженні, передбачені ч. 2 ст. 302 КПК України щодо позбавлення права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, і сумнівів у добровільності її позиції суд не має.

Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, і не може автоматично вважатись порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

При цьому, у відповідності до частини 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

За таких обставин, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд вважає доведеним те, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 мало місце, дії обвинуваченого правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

При призначенні обвинуваченій ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є кримінальним проступком, дані про особу винного, який раніше судимий за вчинення кримінальних правопорушень проти власності, офіційно не працевлаштований, не одружений, не має на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб, за місцем мешкання скарг на останню не надходило, характеризується посередньо, в реєстрі осіб з наркологічними захворюваннями не знаходиться, під наглядом лікаря-психіатри не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_3 згідно ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Враховуючи викладене та вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, стан здоров`я обвинуваченого, його матеріальне становище, суд вважає за можливе у даному випадку призначити ОСОБА_3 покарання у межах, встановлених санкцією ч. 1 ст. 125 КК України у виді громадських робіт, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.

Цивільного позову у кримінальному провадженні не заявлено.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.

Питання речових доказів і документів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 374-376, 381, 382, 394-395 Кримінального процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 160 (сто шістдесят) годин.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом 30 днів з дня його отримання.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Головуючий суддя ОСОБА_1