Справа № 229/4661/24
Провадження № 1-кп/211/279/25
У Х В А Л А
іменем України
про продовження строку тримання під вартою
10 березня 2025 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю (в режимі відеоконференції): прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 ,
на розгляді в Довгинцівському районному суді міста Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває вказане кримінальне провадження.
Прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про продовження застосування обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як на даний час не відпали ризики, передбачені ст.177 КПК України. ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення і тому враховуючи тяжкість покарання, яке йому загрожує, існують ризики, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення. За наявності ризиків, передбачених п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, з метою забезпечення виконання покладених на обвинуваченого обов`язків, прокурор просив продовжити строк запобіжного заходу в виді тримання під вартою строком на 60 діб, без визначення розміру застави.
В судовому засідання прокурор подане клопотання про продовження строку тримання під вартою підтримав.
Захисник ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, просив відмовити в задоволення клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу.
Обвинувачений ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання прокурора.
Вислухавши думку учасників процесу, суд вважає необхідним , клопотання прокурора задовольнити та продовжити застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів з наступних підстав.
Обвинувачений ОСОБА_5 обвинувачується у вчинені тяжкого та особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років, і усвідомлюючи відповідальність, яка йому загрожує у випадку доведеності його вини, може переховуватися від суду, що дає суду обґрунтовану підставу вважати наявність ризику, що ОСОБА_5 може переховуватися від суду. Також враховуючи серйозність пред`явленого йому обвинувачення та стадію судового провадження, коли судовий розгляд по справі не розпочато, свідки сторони обвинувачення не допитані судом, існує висока вірогідність вчинення з боку обвинуваченого ОСОБА_5 впливу на вказаних осіб, що також дає суду обґрунтовану підставу вважати наявність ризику, що ОСОБА_5 може впливати на вказаних осіб.
Оцінюючи вищевказані обставини, суд, також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема про те, що хоча тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту і суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику переховування.
Крім того, суд враховує характер кримінальних правопорушень, в якому обвинувачується ОСОБА_5 , яке має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства в цілому та практику Європейського суду з прав людини стосовно того, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Суд вважає, що вказані ризики на цей час не зменшилися, залишаються реальними та продовжують існувати, враховуючи зміст пред`явленого звинувачення ОСОБА_5 , характер та обставини протиправних дій, в яких він обвинувачується, що виправдовує тримання обвинуваченого під вартою і застосування саме такого запобіжного заходу до обвинуваченого ОСОБА_5 у цьому випадку буде виправданим з точки зору наявності відповідного суспільного інтересу, який за належним врахуванням принципу презумпції невинуватості, виправдовує відступ від вимоги забезпечення поваги до особистої свободи.
З урахуванням вищевикладеного та стадії судового провадження, коли докази судом не досліджені, підстав для зміни обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який не вбачається, оскільки інші більш м`які запобіжні заходи, в тому числі і домашній арешт, не зможуть забезпечити належну поведінку обвинуваченого, а обраний ОСОБА_5 запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується, кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.
На підставі викладеного, суд вважає необхідним клопотання прокурора задовольнити та продовжити застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.
Крім того, згідно абзацу 8 ч. 4 ст.183 КПК України, під час дії воєнного стану суд, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177, 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого ст. 410 КК України.
Керуючись ст.ст.176-178, 183, 194, 370, 372 КПК України, суд -
Клопотання прокурора задовольнити, продовжити застосування щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 08 травня 2025 року, включно.
Вручити копію цієї ухвали обвинуваченому негайно після її оголошення.
Копію ухвали направити до місця ув`язнення.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а обвинуваченим - в цей же строк з моменту вручення даної ухвали.

Суддя ОСОБА_1