Провадження № 1-кп/205/627/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2025 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

за участю учасників судового провадження:

прокурора - ОСОБА_3

захисника - адвоката - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро кримінальне провадження № 0000445 від 09.07.2023 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, має середню освіту, офіційно не працевлаштований, не одружений, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 29.11.2016 року Кіровським районним судом міста Дніпропетровська за ч. 3 ст. 187 КК України до позбавлення волі на строк сім років

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

08.07.2023 приблизно о 15 годині 15 хвилин (більш точного часу не встановлено) ОСОБА_5 перебуваючи біля будинку 926 по вул. Набережна Заводська у м. Дніпро вчинив словесний конфлікт з потерпілим ОСОБА_6 , по завершенню котрого покинув місце конфлікту. В подальшому, 08.07.2023 приблизно о 16 годині 30 хвилин (більш точного часу не встановлено) у ОСОБА_5 виник умисел спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 в якості помсти за попередній словесний конфлікт.

Реалізуючи свій раптово виниклий умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_5 08.07.2023 приблизно о 16 годині 30 хвилин (більш точного часу не встановлено) заздалегідь підготувавши наявний в нього кухонний ніж направився по вул. Набережна Заводська у м. Дніпро, де біля будинку 926 побачив ОСОБА_6 та наблизившись до нього тримаючи в лівій руці заздалегідь підготовлений ним ніж, навмисно наніс один удар ножем ОСОБА_6 в область грудної клітини зліва. Своїми умисними діями ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодження у виді:

Непроникаючого колото-різаного поранення грудної клітини зліва, яке розпочинається раною по середньо-ключичній лінії в проекції 5-го ребра, переходить в раньовий канал який йде спереду назад, з ушкодження по ходу якого: шкіри, підшкірно-жирової клітковини та сліпо закінчується в м`яких тканинах грудної клітини.

Виявлені тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, короткочасним належить вважати розлад здоров`я тривалість понад 6 днів, але не більше як три тижні (21 день). На підставі: п.2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995р. №6. Термін загоєння встановленої рани понад шість діб.

Умисні дії ОСОБА_5 , що виразилися у заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав у повному обсязі, щиро розкаявся у вчиненому, повністю підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, одночасно погодившись на застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, щодо не дослідження обставин, викладених у обвинувальному акті щодо його обвинувачення, обмежуючись лише його допитом та дослідженням матеріалів, що характеризують його особу.

Прокурор ОСОБА_7 у судовому засіданні просила застосувати положення ч. 3 ст. 349 КПК України, посилаючись на недоцільність дослідження доказів щодо усіх обставин обвинувачення у зв`язку з повним їх визнанням та підтвердженням у судовому засіданні самим обвинуваченим, обмежившись лише допитом та дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого.

Захисник - адвокат ОСОБА_4 також не заперечував проти застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, посилаючись на повне визнання обвинуваченим вини та підтвердження всіх обставин кримінального правопорушення.

В судовому засіданні всі учасники судового провадження не оспорювали обставини, при яких скоєне кримінальне правопорушення, тому суд, за згодою всіх учасників судового провадження, вважав не доцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України визнав у повному обсязі, щиро розкаявся за вчинене і суду пояснив, що він повністю підтверджує обставини скоєння кримінального правопорушення надавши суду показання, які повністю підтверджують обставини викладені в обвинувальному акті та не викликають сумніву у їх правдивості.

З урахуванням повного визнання своєї винуватості, визнання та підтвердження, обвинуваченим всіх обставин кримінального правопорушення, викладених у обвинувальному акті, з урахуванням пропозиції учасників судового провадження сторони обвинувачення та обвинуваченого на підставі приписів ч. 3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміє обвинувачений зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності її позиції, а також роз`яснив сторонам, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю знайшла своє підтвердження під час судового розгляду, а його умисні дії, які виразились у заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, правильно кваліфіковано за ч. 2 ст. 125 КК України.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 , передбаченими ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 , передбачені ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Обговорюючи питання про вид і міру покарання ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним діяння, яке відносяться до категорії кримінальних проступків, данні про особу обвинуваченого, який раніше судимий, має середню освіту, офіційно не працевлаштований, не одружений, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, а також те, що обвинувачений ОСОБА_5 на обліку у лікарів нарколога та психіатра не знаходиться, встановлені судом обставини, що пом`якшують та відсутність обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим, вважає необхідним призначити йому покарання у вигляді штрафу в межах санкції статті обвинувачення, яке буде достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження нових кримінальних правопорушень.

Саме це покарання, на переконання суду, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, буде ефективним і дієвим з метою профілактики подальшої асоціальної поведінки обвинуваченого.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Долю речових доказів слід вирішити на підставі вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373, 374 КПК України суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Речові докази у кримінальному провадженні, якими було визнано:

- паперовий конверт з футболкою зі слідами речовини бурого кольору, який, зберігаються в камері зберігання речових доказів ВП № 1 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області - знищити;

- оптичний носій інформації - CD4.7 Gb DVD-R Videx - диск, на який відкопійовано відеозапис із назвою «ДП Комунар P2P _ch2_4248_4749», - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржено, з урахуванням положень ч. 2 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до судової палати по кримінальним справам Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1