Справа № 274/908/25
Провадження № 1-кс/0274/527/25

У Х В А Л А

Іменем України

17.03.2025 м. Бердичів

Слідчий суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000125 від 01.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

І. Суть клопотання

ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту з мобільного телефону "ОРРО А-16", 32 гб, імеі 1: НОМЕР_1 , імеі 2: НОМЕР_2 , який був накладений згідно ухвали слідчого судді від 10.02.2025 у справі № 274/908/25.

В обґрунтування заяви, вказує, що він є власником мобільного телефону "ОРРО А-16", 32 гб, імеі 1: НОМЕР_1 , імеі 2: НОМЕР_2 , на який було накладено арешт. На даний час необхідність в арешті майна відпала.

ІІ. Процедура та позиції сторін

Учасники провадження в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду повідомлені належним чином.

Від слідчого СВ Бердичівського РВП ОСОБА_4 надійшла заява, у якій просить розглянути справу у її відсутності, щодо скасування арешту з майна потерпілого не заперечує. Зазначила, що в ході досудового розслідування всі слідчі дії було проведено.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось у зв`язку з неприбуттям учасників провадження.

ІІІ. Кримінально-процесуальне законодавство

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Крім того, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема: наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України, доведення необхідності застосування заходів забезпечення кримінального провадження покладено на слідчого, прокурора.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено у разі скасування арешту.

Частина 3 статті 169 КПК України передбачає, що слідчий, прокурор після отримання судового рішення про повне або часткове скасування арешту тимчасово вилученого майна повинні негайно вжити заходів щодо виконання судового рішення та направити повідомлення про його виконання слідчому судді.

ІV. Обставини, встановлені слідчим суддею, їх оцінка та висновки

Слідчим суддею встановлено, що СВ Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області здійснювалося досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000125 від 01.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Ухвалою слідчого судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 20.12.2024 в рамках кримінального провадження № 0000125 накладено арешт із забороною користування та розпорядження на майно, яке належить потерпілому ОСОБА_3 , а саме: мобільний телефон " ОРРО А-16», 32 гб, імеі 1: НОМЕР_1 , імеі 2: НОМЕР_2 .

Арешт накладався з метою збереження речових доказів, проведення ряду криміналістичних експертиз.

Згідно зі ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституції та законами України.

Позбавлення власника майна права розпорядження ним суттєво порушує особисті інтереси особи, яка не є підозрюваним чи обвинуваченим. Стаття 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод декларує право кожної фізичної або юридичної особи вільно володіти своїм майном.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі АГОСІ проти Об`єднаного Королівства). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

У справі Раймондо проти Італії (Raimondo v. Italy, рішення 24.01.1994), в яких заявник скаржилася на контроль за використанням власності в зв`язку з провадженням кримінального розслідування, не знайшовши у цьому випадку порушення ст.1 протоколу № 1, Суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань (п.35).

Оскільки слідчий не заперечив проти скасування арешту майна та таким чином підтвердив вимоги клопотання, що усі слідчі дії із вилученим майном проведені, зважаючи на розумність та співмірність обмеження права власності, враховуючи інтереси власника майна, який є потерпілим у кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає, що арешт на мобільний телефон "ОРРО А-16», 32 гб, імеі 1: НОМЕР_1 , імеі 2: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_3 , слід скасувати.

Скасування арешту не створить будь-яких перешкод для подальшого розслідування кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. ст. 26, 174, 284 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 10.02.2025 у справі № 274/908/25 в рамках кримінального провадження № 0000125 від 01.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме мобільний телефон "ОРРО А-16", 32 гб, імеі 1: НОМЕР_1 , імеі 2: НОМЕР_2

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_5