Роздільнянський районний суд Одеської області
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/4568/24

Номер провадження: 1-кс/511/66/25

20.01.2025 року слідчий суддя Роздільнянського районного суду Одеської областіОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Роздільна Одеської області, клопотання старшого слідчого відділення № 1 СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Роздільнянської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Одеси, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей 2008 та 2013 року народження, раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст.332 КК України, -

Учасники розгляду клопотання:

слідчий ОСОБА_6

прокурор ОСОБА_7

підозрюваний ОСОБА_5

захисник ОСОБА_8

ВСТАНОВИВ:

На адресу Роздільнянського районного суду Одеської області надійшло вказане клопотання, в обґрунтування якого слідчий зазначив, що відділенням № 1 СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000866 від 15 грудня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст.332 КК України.

В ході досудового розслідування було встановлено, що ОСОБА_5 , за попередньою змовою з невстановленою досудовим розслідуванням особою, вирішив незаконно переправити кількох осіб через державний кордон України поза межами пункту пропуску до Республіки Молдова (ПМР), шляхом переведення їх в пішому порядку.

Реалізовуючи свій злочинний намір, направлений на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, спільно з невстановленою досудовим розслідуванням особою, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, направлених на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, реалізуючи свій злочинний намір, 15 грудня 2024 року ОСОБА_5 близько 17:00 приїхав на автомобілі марки «HYUNDAI І30», сірого кольору, н/з НОМЕР_1 , до села Василівка Роздільнянського району Одеської області, на околиці якого зустрів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , яких попередньо до місця призначення доставила невстановлена досудовим розслідуванням особа на автомобілі марки «NISSAN JUKE», чорного кольору, н/з НОМЕР_2 , та повідомив вказаним особам, що вони відправляються у бік державного кордону України звідки останні переправляться на територію Республіки Молдова (ПМР) та провівши з вказаними особами інструктаж щодо вжиття заходів для уникнення викриття їх прикордонним нарядом, вирушив разом з вказаними особами в пішому порядку в напрямку державного кордону України.

Разом з цим, з причин, які не залежали від волі ОСОБА_5 , останній не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, у зв`язку з тим, що дорогою до місця призначення, 15 грудня 2024 року біля 19:00 ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 було зупинено працівниками Державної прикордонної служби на околиці прикордонного населеного пункту с. Трохимівка Роздільнянського району Одеської області на відстані близько 3000 метрів від державного кордону України.

Далі, 17 січня 2025 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні вказаного злочину, кваліфікованого стороною обвинувачення за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 332 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: показаннями свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , речовими доказами, протоколами огляду вилучених мобільних телефонів, протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, проведених зі свідками, проведеними слідчими експериментами зі свідками та іншими матеріалами кримінального провадження.

При цьому, в ході проведення досудового розслідування встановлено ряд ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 КПК України, а саме: підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, оскільки йому повідомлено про підозру у вчиненні тяжкого злочину, вчиненого в умовах воєнного стану, на виклики слідчого підозрюваний не з`являвся; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити правопорушення, у якому підозрюється, оскільки раніше був засудженим іноземним судом за вчинення аналогічного кримінального правопорушення.

З метою запобігання встановленим ризикам, слідчий та прокурор просять застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки інші більш м`які запобіжні заходи не забезпечать запобіганню встановленим ризикам.

Позиція учасників розгляду клопотання.

Слідчий та прокурор клопотання підтримали, просили задовольнити.

Підозрюваний та захисник просили відмовити в задоволенні клопотання.

Висновки слідчого судді за результатами розгляду клопотання.

Відділенням № 1 СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000866 від 15 грудня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч. 2 ст. 332 КК України.

Частина перша статті 177 КПК України регламентує, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Положенння частини другої статті 177 КПК України визначають, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Пункт четвертий частини 2 статті 183 КПК України визначає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Диспозиція частини першої статті 194 КПК України регламентує, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Кембел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Відповідно до практики ЄСПЛ за статтею 5 ЄКПЛ обгрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Наразі стороною обвинувачення доведена наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з вчиненням вказаного злочину та їх кількість достатня для подальшого розслідування, а також наявність ризиків, передбачих диспозицією статті 177 КПК України, а саме: підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, оскільки йому повідомлено про підозру у вчиненні тяжкого злочину, вчиненого в умовах воєнного стану, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити правопорушення, у якому підозрюється.

Відносно аргументів сторони захиту, слідчий суддя зазначає, що КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії обвинуваченого кримінальному провадженню у формах, передбачених диспозицією статті 177 КПК України.

При цьому, у рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26 січня 1993 року ЄСПЛ вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

В своїх рішеннях ЄСПЛ за скаргою № 40107/02 від «10» лютого 2011 року по справі «Харченко проти України», п. 80; за скаргою № 20808/02 від 04.03.2010 р. у справі «Шалімов проти України», суд визнає порушенням Конвенції продовження/обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за умови, якщо національні суди «…не розглянули жодних альтернативних триманню під вартою запобіжних заходів…».

Надаючи аналіз поданих сторонами документів, слідчий суддя прийшов до висновку, що прокурором та слідчим не доведено про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, оскільки підозрюваний має міцні соціальні зв`язки.

Частина четверта статті 194 КПК України визначає, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

На підставі викладеного, слідчий суддя прийшов до висновку, що з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим ризикам, буде достатнім застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби з покладенням обов`язків, передбачених частиною 5 статті 194 КПК України.

Керуючись статтями 176-178, 182, 183, 194, 197, 199, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання старшого слідчого відділення № 1 СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Роздільнянської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст.332 КК України відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, заборонивши залишати житло з 21:00 години по 06:00 годину наступного дня за адресою:АДРЕСА_2 , (крім випадків оголошення про повітряну тривогу на території Одеської області, стихійного лиха, отримання невідкладної медичної допомоги), на строк проведення досудового розслідування, тобто до 17 березня 2025 року (включно), з покладенням наступних обов`язків:

-прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

-не відлучатися з міста Одеса без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до частини п`ятої статті 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення

Слідчий суддя: ОСОБА_1