Провадження № 1-кс/686/6961/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2024 року м.Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали за скаргою ОСОБА_3 , на постанову дізнавача від 16.08.2024 року, у кримінальному провадженні №0000061, -

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із скаргою, в якій просив скасувати постанову начальника сектору дізнання ВнП №2 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 від 16.08.2024 року, якою було відмовлено у задоволені клопотання ОСОБА_3 від 14.08.2024 р. (щодо проведення процесуальних та слідчих дій, у тому числі й допиту ОСОБА_5 ) у кримінальному провадженні №0000061.

Скаржник ОСОБА_3 та дізнавач ОСОБА_4 , будучи такими, які належним чином повідомленні про час та місце розгляду вищеозначеної скарги, в судове засідання не з`явились.

Дослідивши матеріали скарги, приходжу до висновку, що скарга підлягає залишенню без розгляду з наступних підстав.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Згідно з ч.3 ст.306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги. Отже, як вбачається із положень вищевказаної норми, слідчий суддя не в праві проводити розгляд скарги за відсутності скаржника за будь-яких умов.

Також, відповідно до ч.2 ст. 306 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування розглядаються не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги, крім скарг на рішення про закриття кримінального провадження, які розглядаються не пізніше п`яти днів з моменту надходження скарги.

Чинним кримінальним процесуальним законом не передбачено яким саме чином повинен діяти слідчий суддя та яке саме процесуальне рішення він повинен приймати у випадку неявки без поважних причин обов`язкового учасника судового провадження, яким, в розумінні ч.3 ст.306 КПК України, є скаржник чи його представник.

Відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості і точності порушує вимогу «якості закону», про що наголошував ЄСПЛ у своєму рішенні від 14 жовтня 2010 року по справі «Щокін проти України». Зокрема, у разі, коли національне законодавство припустило неоднозначне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосувати найбільш сприятливий для таких осіб підхід.

Тобто, вирішення колізій, прогалин у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи (скаржника).

Враховуючи положення ст.7 КПК України, справедливий судовий розгляд має ґрунтуватися, зокрема й на принципах верховенства права, законності, рівності перед законом і судом, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, що передбачає надання розумної можливості відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять особу в істотно менш сприятливе становище порівняно з опонентом. Оскільки законом створені найбільш сприятливі умови для швидкого захисту порушених прав під час досудового розслідування, строк проведення якого чітко обмежений, як і обмежений строк розгляду скарг, скаржник, звертаючись до слідчого судді з відповідною скаргою, повинен добросовісно користуватися такою процесуальною можливістю та з`явитися в судове засідання для надання особистих пояснень. Отже, за умов добросовісного користування своїми процесуальними правами скаржником, вони порушені не будуть та доступ до суду не буде обмежений.

Скарга ОСОБА_3 перебувала в провадженні слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області понад визначений ч.2 ст.306 КПК України строк. Така тривалість судового провадження об`єктивно зумовлена необхідністю вжиття суддею процесуальних заходів для належного повідомлення скаржника про розгляд скарги, участь якого в її розгляді, згідно з ч.3 ст.306 КПК України, є обов`язковою.

Так, з матеріалів скарги слідує, що після відкриття провадження, ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21.08.2024 р., за вищевказаною скаргою ОСОБА_3 , судові засідання, призначенні на: 23.08.2024 р., 27.08.2024 р., 05.09.2024 р., 06.09.2024 р., 02.10.2024 р., 14.10.2024 р., 30.10.2024 р., були відкладенні у зв`язку з неявкою на розгляд скарги ОСОБА_3 , від якого на адресу суду не надходило будь-яких клопотань про можливість розгляду справи за його відсутності, як і не надходило будь-яких заяв із поясненнями причин неможливості участі у судових засіданнях, відповідно й не було надано ОСОБА_3 і доказів поважності причин його неявки у судові засідання. При цьому, з метою забезпечення участі у судових засіданнях скаржника, здійснювались виклики ОСОБА_3 у порядку, передбаченому ч.1 ст.135 КПК України, зокрема, шляхом надіслання повісток про виклик до суду поштою, по телефону, окрім того, повідомлення про виклик ОСОБА_3 у судові засідання публікувались й на офіційному сайті Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області, однак, скаржник в судові засідання жодного разу не з`явився, про поважність причин своєї неявки у судові засідання не повідомляв. Слідчий суддя також звертає увагу, що із відомостей, указаних на окремих зворотних повідомленнях та трекінгах поштових відправлень (від 28.08.2024 р., від 10.09.2024 р., від 23.09.2024 р., від 03.10.2024 р.), які є офіційною інформацією надавача поштових послуг «Укрпошта», містилась інформація про те, що «адресат відсутній за вказаною адресою». Інформація про неможливість вручення судової повістки у зв`язку з тим, що адресат «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Вказане випливає із судової практики у постанові Верховного Суду від 10 травня 2023 року у справі №755/17944/18, провадження № 61-185св2, яку слідчий суддя вважає за можливе застосувати до такого випадку, відповідно до ч. 6. ст. 9 КПК України. Окрім того, ч. 5 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

У судові засідання, призначені на 30.10.2024 р. та 14.11.2024 р., ОСОБА_3 також не з`явився, про дату, час та місце проведення судового розгляду його скарги, ОСОБА_3 був повідомлений належним чином, шляхом надіслання повісток, про виклики у судові засідання, поштою, у порядку, передбаченому ч.1 ст.135 КПК України, та відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, ці поштові відправлення, з судовими повістками про виклики, були особисто вручені ОСОБА_3 21.10.2024 р. та 04.11.2024 р., відповідно.

Згідно із ч. 1 ст. 135 КПК України особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

Ч. 1 ст. 136 КПК України передбачено, що належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.

Отже, скаржник ОСОБА_3 , був належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового розгляду його скарги, зокрема й 30.10.2024 р. та 14.11.2024 р., що підтверджується зворотними рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень особисто скаржнику (№532 було вручено 21.10.2024 р., №290 - 04.11.2024 р. та №811 - 04.11.2024 р., відповідно). Однак, у зазначені дати (30.10.2024 р. та 14.11.2024 р.) скаржник ОСОБА_3 у судові засідання повторно не з`явився, доказів поважності причин своєї неявки не надав, не надходило на адресу суду від скаржника ОСОБА_3 й будь-яких заяв чи клопотань про відкладення судових засідань чи про можливість розгляду поданої ОСОБА_3 скарги у його відсутності.

Вищевказану поведінку скаржника (повторні неявки у судові засідання) слідчий суддя розцінює як небажання ОСОБА_3 приймати участь у судовому розгляді поданої ним скарги, і така поведінка учасника провадження свідчить про недобросовісне користування його процесуальними правами і зловживання ними, та перешкоджає розгляду скарги слідчим суддею у передбачені законом строки.

За переконанням слідчого судді, в разі відсутності скаржника, який повідомлений про час та місце розгляду справи та який не з`явився на розгляд його скарги, задля припинення процесуальної невизначеності у вирішенні даної справи, найбільш сприятливим для скаржника ОСОБА_3 буде прийняття рішення про залишення поданої ним скарги без розгляду.

У такому випадку скаржник буде мати право повторно, у випадку такої необхідності, звернутися з означеною скаргою до слідчого судді.

У рішенні в справі «Каракуця проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявники повинні проявляти належну зацікавленість у розгляді їхньої справи.

За таких обставин слідчий суддя вважає, що неявка скаржника у судове засідання свідчить про відсутність зацікавленості у ефективному та своєчасному розгляді його скарги, втрату інтересу до предмета оскарження та про неналежне ставлення до наданих йому процесуальних прав і покладених на нього обов`язків. Слідчий суддя позбавлений можливості з`ясувати думку скаржника ОСОБА_3 , на момент розгляду скарги, щодо вимог викладених у ній, та щодо інших питань, які виникають при розгляді скарги, відповідно, й слідчий суддя також позбавлений можливості ухвалити будь-яке інше законне рішення за відсутності скаржника, що також прямо заборонено законом. Тому, враховуючи викладені обставини, в даному випадку, згідно з вимогами ст.8, ч.6 ст.9 КПК України, вважаю за доцільне застосувати аналогію права, в зв`язку з чим подана ОСОБА_3 скарга має бути залишена без розгляду.

Вважаю, що вказане рішення не порушує прав скаржника, оскільки не позбавляє його прав повторного звернутися до слідчого судді, суду, в порядку, передбаченому КПК України, в межах строку на оскарження рішення, дії чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора. Тому, за умов добросовісного користування своїми правами скаржником ОСОБА_3 , його права порушені не будуть та доступ до суду не буде обмежений.

Керуючись ст.ст. 7, 8, 9, 306, 307, 372 КПК України, -

постановив:

Залишити без розгляду скаргу ОСОБА_3 на постанову начальника сектору дізнання відділення поліції №2 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 від 16.08.2024 року, про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 , щодо допиту ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні №0000061.

Роз`яснити скаржнику, що залишення скарги без розгляду не позбавляє його можливості повторно звернутись із відповідною скаргою до слідчого судді, в порядку, передбаченому КПК України.

Копію ухвали направити для відома скаржнику.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя