ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №491/170/23

Провадження 1-кп/505/410/2024

27.12.2024 року Котовський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000025 від 04.02.2023 року, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Великоплоске, Великомихайлівського району Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, військовозобов`язаного, пенсіонера, інваліда 2 групи, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

- обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , обвинувачується в тому, що 03 лютого 2023 року біля 21:00 години, більш точного часу встановити не виявилось можливим, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вступив у словесну суперечку з дружиною ОСОБА_4 на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин. В ході суперечки у ОСОБА_3 виник протиправний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень невизначеного обсягу ОСОБА_4 .

З метою реалізації протиправного умислу, направленого на спричинення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , у той день та час, діючи умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно - небезпечні наслідки, у вигляді розладу здоров`я, та бажаючи їх настання, з мотивів особистої неприязні, завдав ОСОБА_4 удари кулаком правої руки в область обличчя і верхньої частини тулубу та правою ногою по її ногах, що спричинили тілесні ушкодження у вигляді синця лобної ділянки справа, синця правого та лівого ока, синця лівої щічної ділянки з переходом у ділянку підборіддя зліва, синця задньої поверхні лівого передпліччя, тильної поверхні правої кисті, синця лівого та правого коліна і синця зовнішньої поверхні лівої гомілки у середній третині. Всього ОСОБА_4 було нанесено не менше ніж дев`ять ударів.

Спричиненні тілесні ушкодження у вигляді синців лобної ділянки справа, синця правого та лівого ока, синця лівої щічної ділянки з переходом у ділянку підборіддя зліва, синця задньої поверхні лівого передпліччя, тильної поверхні правої кисті, синця лівого та правого коліна, синця зовнішньої поверхні лівої гомілки у середній третині, не є небезпечними для життя, мають незначні скороминущі наслідки тривалістю не більше 6-ти днів, які у відповідності з п. 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» віднесено до категорії легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального просутупку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, яке кваліфікується як умисне легке тілесне ушкодження.

Частинами 2,3 ст.381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

До обвинувального акту прокурором ОСОБА_5 долучено клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені в результаті досудового розслідування обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності і потерпіла ОСОБА_4 надала заяву, що не заперечує проти розгляду обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні, то прокурор просить розглянути матеріали кримінального провадження № 0000025 від 04.02.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у спрощеному провадженні.

Обвинувачений ОСОБА_3 надав письмову заяву, в якій зазначає, що свою вину визнає у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, яке кваліфікується, як умисне легке тілесне ушкодження.

Також, у вказаній заяві зазначив про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Крім того, в заяві захисником ОСОБА_6 засвідчено добровільність та беззаперечність визнання винуватості обвинуваченим, підтверджено його згоду зі встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту за його відсутності.

Потерпіла ОСОБА_4 надала письмову заяву, в якій зазначає, що не заперечує проти розгляду обвинувального акта у спрощеному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Суд має право призначити розгляд у судовому засіданні обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку та викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, якщо визнає це за необхідне.

Враховуючи викладене, те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, заяву ОСОБА_3 , в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку без його участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням заяви та клопотання інших учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

При цьому, у відповідності до частини 4 ст.107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, вважає доведеним, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, а саме умисне легке тілесне ушкодження.

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального проступку, які підтверджують обставини, встановлені судом.

ОСОБА_3 в поданій заяві зазначені обставини не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою вину у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт скоєння ОСОБА_3 кримінального проступку, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України, як спричинення умисного легкого тілесного ушкодження.

При ухваленні вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_3 суд вважає за необхідне відповідно до положень ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину і наявність інвалідності 2 групи, інвалідність армії.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.

Також, суд враховує, ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку та фактичні обставини його вчинення, те, що обвинувачений ОСОБА_3 є пенсіонером, інвалідом 2 групи, інвалідність армії (посвідчення серія НОМЕР_1 від 04.08.2021), на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, раніше не судимий, щиро розкаюється у вчиненому, позитивно характеризується, його поведінку під час та після вчинення кримінального проступку та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України у видіштрафу, оскільки суд переконаний, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, дана міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень, проступків).

Питання доцільності обрання запобіжного заходу суд не розглядає з огляду на відсутність з цього питання відповідного клопотання прокурора, та у світлі того, що відповідно до ст.ст. 22, 26 КПК України, суд розглядає тільки ті питання, які винесені на такий розгляд сторонами.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.

Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст. ст. 381-382, ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Запобіжний захід не обирався.

Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Котовський міськрайонний суду Одеської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_7