Справа № 352/3114/24
Провадження № 1-кп/352/137/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2025 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючої - судді ОСОБА_1

з участю прокурора ОСОБА_2

обвинуваченого ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000360 від 13.10.2024, про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рошнів Тисменицького району Івано-Франківської області, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , з повною загальною середньою освітою, одруженого, на утриманні четверо малолітніх дітей, непрацюючого, з інвалідністю другої групи, військовозобов`язаного, раніше не судимого, громадянина України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

у с т а н о в и в :

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив домашнє насильство, яке виразилося в умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо особи, з якою він перебуває у сімейних стосунках (матері), що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої.

Обвинувачений вчинив злочин за таких обставин.

Обвинувачений упродовж тривалого часу проживає спільно зі своєю сім`єю та матір`ю ОСОБА_5 у житловому будинку на АДРЕСА_1 , де ведуть спільне господарство та пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки.

За час спільного проживання між обвинуваченим та його матір`ю через зловживання обвинуваченим спиртними напоями склалися особисті неприязні стосунки, які супроводжувалися частими сімейними сварками із використанням обвинуваченим нецензурної лайки, образливих висловлювань та вчиненням психологічного насильства щодо матері.

За фактами вчинення обвинуваченим домашнього насильства, що мали місце 14 березня 2024 року та 11 серпня 2024 року, працівники ВП № 1 (м. Тисмениця) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області склали та скерували до Тисменицького районного суду Івано-Франківської області відповідні протоколи про адміністративні правопорушення, а саме:

-протокол від 14 березня 2024 року, за результатами розгляду якого постановою від 09 квітня 2024 року Тисменицький районний суд визнав ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, і наклав на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 грн;

-протокол від 11 серпня 2024 року, за результатами розгляду якого постановою від 29 серпня 2024 року Тисменицький районний суд визнав обвинуваченого винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та наклав на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.

Однак, незважаючи на вжиті заходи реагування щодо недопущення вчинення домашнього насильства, обвинувачений не зробив для себе висновків і не став на шлях виправлення.

Так, 12 жовтня 2024 року о 18 год обвинувачений, перебуваючи за місцем проживання в житловому будинку на АДРЕСА_1 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вчинив щодо матері ОСОБА_5 психологічне насильство, яке полягало у словесних образах потерпілої, висловлюванні нецензурної лайки на її адресу, завданні морального та психологічного тиску, приниженні її честі та гідності.

З цього приводу потерпіла звернулася до відділення поліції № 1 (м. Тисмениця) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області з повідомленням про вчинення щодо неї кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством.

Унаслідок систематичних протиправних дій обвинувачений завдав потерпілій психологічних страждань, що призвели до втрати останньою енергійності, постійного відчуття втоми, фізичного дискомфорту, втрати повноцінного сну та відпочинку, серед іншого, втрати самооцінки, позитивних емоцій та появи негативних переживань.

Обвинувачений у судовому засіданні свою вину у вчиненні домашнього насильства визнав повністю та пояснив, що дійсно протягом 2024 р. систематично вчиняв психологічне насильство щодо своєї матері. Підтвердив обставини вчинення злочину, викладені в обвинувальному акті, та відсутність на цей час випадків вчинення ним домашнього насильства стосовно матері. У скоєному щиро покаявся.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження фактичних обставин суд обмежив допитом обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження не оспорювалися, зокрема, доказів на підтвердження вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого у вчиненні злочину знайшла своє підтвердження, а його неправомірні дії правильно кваліфіковані за ст. 126-1 КК України, оскільки він вчинив домашнє насильство, яке виразилося в умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо особи, з якою він перебуває у сімейних стосунках (матері), що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої.

При призначенні обвинуваченому покарання суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є нетяжким злочином, особу винного, а саме те, що він раніше не судимий, має на утриманні четверо малолітніх дітей - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та дочку дружини від першого шлюбу ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; за місцем проживання характеризується посередньо, має інвалідність другої групи, психіатричної та наркологічної допомоги не отримував і не перебуває на відповідних обліках.

Суд відносить до обставин, що пом`якшують покарання, щире каяття обвинуваченого та визнає обставиною, яка обтяжує покарання, вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку, особи з інвалідністю.

Суд також ураховує позицію потерпілої, яка просила обвинуваченого суворо не карати.

З огляду на викладене суд уважає, що обвинуваченому слід призначити покарання у виді пробаційного нагляду, так як вказане покарання необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Суд у порядку ч. 1 ст. 91-1 КК України застосовує до обвинуваченого обмежувальний захід, що застосовується до осіб, які вчинили домашнє насильство, у вигляді направлення для проходження програми для кривдників.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст. 368, 370 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України, та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк один рік.

Відповідно до ч. 2 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

У порядку ч. 1 ст. 91-1 КК України застосувати до ОСОБА_3 обмежувальний захід у вигляді направлення для проходження програми для кривдників на строк один місяць.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з часу проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Тисменицький районний суд.

Суддя ОСОБА_1