Справа № 581/1027/24
Провадження № 1-кп/581/70/24
В И Р О К

і м е н е м У к р а ї н и

27 грудня 2024 року сел. Липова Долина

Липоводолинський районний суд Сумської області в складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , в присутності прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000185 від 13 грудня 2024 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м. Дніпропетровськ Дніпропетровської області, місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, ФОП « ОСОБА_6 », на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуваючого, РНОКПП НОМЕР_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 125 КК України,

в с т а н о в и в :

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

12 грудня 2024 року близько 22 години 00 хвилин, перебуваючи в приміщенні житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклого конфлікту зі своєю співмешканкою ОСОБА_5 , у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на спричинення тілесних ушкоджень потерпілій.

Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, ОСОБА_4 кулаком правої руки наніс один удар в область лівої підключичної ділянки ОСОБА_5 , чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді синця у лівій підключичній ділянці.

Не зупиняючись на вчиненому, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи їх настання, ОСОБА_4 кулаком правої руки наніс один удар в область правого ока та один удар долонею правої руки в область нижньої губи потерпілої, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді синця у правій очноямковій ділянці, ранки в ділянці слизової оболонки нижньої губи.

Своїми діями ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_5 тілесні ушкодження, які відповідно до висновку експерта №584 від 19 грудня 2024 року є легкими.

Під час досудового розслідування 25 грудня 2024 року між підозрюваним ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 була укладена угода про примирення у відповідності до вимог статті 471 КПК України.

25 грудня 2024 року обвинувальний акт із угодою про примирення надійшли до суду.

Згідно із угодою про примирення сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за частиною 1 статті 125 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні, примирився та попросив вибачення у потерпілої, потерпіла вибачила обвинуваченого. Також сторони погодились на призначення покарання обвинуваченому у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян 850 грн. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 КПК України.

Заслухавши у підготовчому судовому засіданні прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілу ОСОБА_5 , які просили затвердити угоду про примирення, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов таких висновків.

Згідно з пунктом 1 частини 3 статті 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до частини 3 статті 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Частиною 1 статті 475 КПК України передбачено, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 125 КК України, яке згідно зі статтею 12 КК України є кримінальним проступком.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком правильно розуміє права, визначені пунктом 1 частини 4 статті 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені частиною 1 статті 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що ОСОБА_4 визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду та міри покарання, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом також роз`яснено ОСОБА_4 те, що у разі невиконання угоди про примирення відповідно до статті 476 КПК України потерпіла має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутись до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Також судом встановлено, що умови угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального і Кримінального кодексів України, інтересам суспільства, узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК України, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для примирення.

Так, при перевірці умов угоди на відповідність вимогам Кримінального кодексу України та інтересам суспільства суд враховує те, що ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, щиро розкаявся в його вчиненні, активно сприяв розкриттю.

Обставинами, що пом`якшують покарання, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, обставинами, що обтяжують покарання, є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебувала в стані алкогольного сп`яніння, та вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебував у сімейних відносинах.

ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженої міри і виду покарання. Характер взятих обвинуваченим на себе за угодою зобов`язань свідчить про можливість їх виконання.

Підстав для відмови в затвердженні угоди судом не встановлено.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

На час ухвалення вироку запобіжні заходи до обвинуваченого не застосовано, клопотання про їх застосування не надходило.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 314, 373, 374, 475 Кримінального процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в :

Затвердити угоду про примирення, укладену 25 грудня 2024 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 125 КК України, та призначити йому визначене в угоді покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 850 грн.

Запобіжний захід не обирати.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Липоводолинський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду на підставі угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути оскаржений в апеляційному порядку:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу;

3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На виконання вимог частини 6 статті 376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити учасникам справи.

Суддя ОСОБА_1