Справа №: 398/3458/24
провадження №: 1-кп/398/211/25
УХВАЛА

Іменем України

"26" березня 2025 р. м. Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001927 від 15.12.2023 року, відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Федорівка Лозівського району Харківської області, громадянина України, не одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, та

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Дніпропетровськ, громадянина України, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працюючого, без місця реєстрації, проживає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимого:

- 03.10.2014 за ч. 4 ст. 187 КК України Олександрійським міським судом у виді позбавлення волі строком на 8 років 3 місяця з конфіскацією майна;

- 17.01.2018 за ч. 3 ст. 185 КК України Олександрійським міським судом у виді позбавлення волі строком на 3 роки;

- 16.08.2023 Знам?янським міським судом за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.12.2023 року за № 0001927 за обвинуваченням ОСОБА_7 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Прокурор в судовому засіданні заявила клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинувачених строком на 60 днів, оскільки строк запобіжного заходу спливає, до спливу цього строку судове провадження не може бути завершене з об`єктивних причин, на теперішній час продовжують існувати ризики, зазначені у п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, які існували на час обрання та продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинувачених, задля гарантування виконання обвинуваченими передбачених ст.194 КПК України обов`язків, просить клопотання задовольнити. При вирішенні клопотання просить врахувати, що обвинувачені вчинили тяжкий злочин, що спричинив смерть потерпілого, не мають стійких соціальних зв`язків, не працюють. Обвинувачений ОСОБА_7 на досудовому слідстві перебував у розшуку.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання прокурора вважає таким, що підлягає задоволенню.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні просить застосувати більш м`який запобіжний захід, а саме у виді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_3 , зобов`язується вчасно з`являтися на виклики суду та виконувати інші обов`язки.

Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримала думку свого підзахисного. Вважає, що прокурором не доведено обставини, передбаченої п.3 ч.1 ст.194 КПК України, а саме, що більш м`який запобіжний захід не здатен забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та запобігти встановленим ризикам. Застосування більш м`якого запобіжного заходу у виді домашнього арешту, на її думку, буде достатньо для забезпечення належної процесуальної поведінки її підзахисного.

Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечує проти задоволення клопотання прокурора. Просить застосувати до нього запобіжний захід у виді домашнього арешту. Наголошує на тому, що не ухилявся від явки до слідчого, оголошення його в розшук на досудовому слідстві було безпідставне.

Захисник ОСОБА_8 вважає клопотання прокурора таким, що не підлягає задоволенню. Вважає, що запобіжний захід у виді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 , забезпечить належне виконання обвинуваченим ОСОБА_7 процесуальних обов`язків та здатен запобігти ризикам, зазначеним у ч.1 ст.177 КПК України.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно з ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим частиною першою цієї статті.

Згідно з положеннями ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05.02.2025 року обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_5 продовжено строк застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 05.04.2025 року.

В судовому засіданні прокурор довела наявність ризиків визначених зокрема п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, тобто ризик переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_7 та ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні злочину проти життя та здоров`я особи із застосуванням насильства в результаті скоєння якого настали тяжкі та невідворотні наслідки у виді смерті особи, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі від 7 до 10 років, усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та суворість можливого покарання, існує ризик того, що у обвинувачених може виникнути бажання переховуватися від суду, без перешкод залишити своє місце проживання з метою уникнення можливого покарання, чим перешкоджатимуть кримінальному провадженню. Так ОСОБА_7 на стадії досудового розслідування оголошувався у розшук, а кримінальне провадження зупинялося. Обвинувачені офіційно не працевлаштовані, не мають постійного джерела доходу, ОСОБА_5 неодноразово судимий за вчинення кримінальних правопорушень з корисливих мотивів, у зв`язку з чим, не маючи засобів до існування, стійких (міцних) соціальних зв`язків та осіб, які б могли забезпечити належний контроль за поведінкою обвинувачених, останні можуть продовжити злочинну діяльність. Також, суд враховує наявність ризику можливого незаконного впливу на свідків та потерпілого у цьому кримінальному провадженні з метою зміни чи відмови від раніше наданих ними показань, оскільки обвинувачені обізнані про їх місце проживання.

Також суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, який визнав, що саме особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу (справа «Летельє проти Франції» № 12369/86 від 26 червня 1991 року та справа «Ілійков проти Болгарії» №33977/97 від 26 липня 2001 року).

Зазначені вище обставини виправдовують тримання обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_5 під вартою та вказують на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання наведеним вище ризикам. Прокурором доведено в судовому засіданні, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням від вартою, не забезпечить належного виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків, передбачених КПК України.

За таких обставин, враховуючи, що строк тримання обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_5 під вартою закінчується 05.04.2025 року та до спливу цього строку судове провадження не може бути завершене з об`єктивних причин, суд вважає за доцільне продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно обвинувачених.

Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 197, 331, 369-372 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на шістдесят днів, тобто з 26 березня 2025 року до 24 травня 2025 року включно.

Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на шістдесят днів, тобто з 26 березня 2025 року до 24 травня 2025 року включно.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1