Справа № 344/812/25
Провадження № 1-кс/344/493/25
У Х В А Л А

22 січня 2025 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі скаргу на бездіяльність слідчого,-

В С ТА Н О В И В:

В скарзі вказано «…в провадженні органу досудового розслідування Слідчого управління ГУНП в Івано-Франківській області (слідчий ОСОБА_4 ) знаходяться матеріали кримінального провадження №0000524 від 21.08.2024 року, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. З ст. 369-2 КК України. В рамках даного кримінального провадження моє майно, а саме мобільний телефон марки iPhone 15 Pro, IMEI 1 - НОМЕР_1 , із номером мобільного телефону НОМЕР_2 був вилучений працівниками поліції. року Івано-Франківським міським судом (слідчий суддя ОСОБА_5 ) по справі №344/16838/24 за клопотання слідчого ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_6 винесено ухвалу про надання дозволу на обшук офісного приміщення за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Коновальця, 229У з метою виявлення та вилучення відомостей про огляд, дослідження транспортних засобів. Під час проведення вказаного обшуку 17.09.2024 року я випадково знаходився у приміщенні де проводився обшук і в мене вилучили мій мобільний телефон. На мої численні прохання повернути вилучене майно, так як в ухвалі суду не зазначено про вилучення мого мобільного телефону, слідчий повідомив, що найближчим часом поверне телефон. Проте, з часу вилучення мого телефону пройшло більше трьох місяців і телефон марки iPhone 15 Pro мені не повернуто, також арешт на вказане майно не накладено. На даний час кримінальне провадження №0000524 від 21.08.2024 року - триває. Однак, я не є особою, яка підозрюється, обвинувачується або свідком по даному кримінальному провадженні і мій мобільний телефон не містить жодної доказової бази, хоч згідно з інформації отриманої від слідчого вказаний телефон визнано речовим доказом і відповідну експертизу проведено. Мій представник адвокат ОСОБА_7 звертався до слідчого управління із запитом щодо стану розгляду кримінального провадження та можливості повернення мобільного телефону і 31.12.2024 отримав відповідь, що я можу отримати свій телефон прибувши до слідчого управління, коли я прибув до слідчого управління для отримання телефону мені повідомили, що потрібно почекати декілька днів. Далі 08.01.2025 року на адресу мого представника надійшов лист від слідчого ОСОБА_8 про те, що слідчі дії тривають і повернути телефон не має можливості…».

Адвокат в судовому засіданні підтримав скаргу з підстав, наведених в ній.

Слідчий просив розглянути скаргу без його участі. У задоволенні скарги заперечував, повідомив, що мобільний телефон ОСОБА_9 перебуває на додатковому огляді у працівників Івано-Франківського ДВБ НП України, у зв`язку з виявленням великого обсягу додаткової інформації за результатами проведення комп`ютерної-технічної експертизи. Долучив доручення оперативному підрозділу на проведення слідчих дій.

Слідчим ОСОБА_10 надано відповідь на запит адвоката та повідомлено, що для отримання мобільного телефону необхідно прибути до СУ ГУНП в Івано-Франківській області у робочі дні, попередньо узгодивши.

Крім того, в наступному слідчим повідомлено, що в кримінальному провадженні проведено огляд зазначеного мобільного телефону та виявлено відомості, що мають значення для досудового розслідування, а тому мобільний телефон марки iPhone 15 Pro визнано речовим доказом.

В ст. 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Відповідно до ч.1 ст.234 КПК України, обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Водночас за змістом ч. 7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор мас право проводити вимірювання, фотографування, і звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Таким чином режим тимчасово вилученого майна поширюється лише на те вилучене в ході обшуку майно, яке не входить до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на проведення обшуку в ухвалі слідчого судді, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу.

Вилучення майна, щодо якого надано дозвіл на відшукання в ухвалі про надання дозволу на проведення обшуку, не зумовлює необхідності додаткового накладення арешту на таке майно в порядку ч. 5 ст. 171 КПК України.

Відповідно до загальнодоступної інформації, яка міститься в Єдиному державному реєстрі судових рішень, резолютивною частиною ухвали про надання дозволу на проведення обшуку від 16.09.2024 року у справі №344/16838/24 було надано дозвіл на проведення обшуку офісного приміщення вхід до якого здійснюється через матові скляні двері білого кольору, що на другому поверсі адміністративного приміщення за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Коновальця, 229У, з метою виявлення та вилучення, зокрема, мобільних телефонів та сім-карт на яких зберігається інформація про вчинення/готування до вчинення злочину (електронні повідомлення, аудіо-, відео-, фотофайли, документи у друкованому форматі тощо).

Слідчим перед судом доведено, що все ще існує потреба в дослідженні вилученого мобільного телефону та досудове розслідування триває.

Таким чином, перед судом не доведено наявності правових підстав для повернення ОСОБА_11 вилученого майна, мобільного телефону.

Так, відповідно до ч.2 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію ; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, зазначеною нормою процесуального закону визначений вичерпний перелік процесуальних рішень, які відносяться до компетенції слідчого судді при розгляді скарги на дії або бездіяльність слідчого та/або прокурора під час досудового розслідування.

Визнання дій (бездіяльності) слідчого та/або прокурора незаконними (протиправними), не входить до компетенції слідчого судді та виходить за межі його повноважень.

В свою чергу, відповідно до ч.9 ст.100 КПК України питання про долю речових доказів в кримінальному провадженні, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті його розгляду. До вказаного часу докази повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу.

Відповідно до ст. ст. 7, 22 КПК України обвинувачення підтримується прокурором, а відповідно до ст. 23, 95 КПК України суд безпосередньо досліджує докази, під час судового розгляду кримінального провадження.

Отже питання підтримання державного обвинувачення у відповідному кримінальному провадженні вирішується прокурором. Тому питання використання доказу в процесуальній діяльності підлягає вирішенню прокурором.

Крім цього до завершення кримінального провадження все ще зберігається потреба у дослідження доказу судом.

Відповідно до ч. 3 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не наддала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Відповідно до зазначеного суд, -

П О С Т А Н О В И В :

в задоволенні скарги відмовити

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1