Справа № 308/3761/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_7 , подане у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000350 від 13.03.2025, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста м. Ужгород, українця, громадянина України, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , розлученого, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працює ТОВ «ПМК-10», ТОВ «Белівер», раніше не судимого, з середньою освітою, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

встановив:

В клопотанні вказано, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, а саме у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому у великих розмірах та в умовах воєнного стану.

В клопотанні зазначено про існування ризиків для кримінального провадження, а саме те, що ОСОБА_4 може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином, знищити, сховати або спотворити речі і документи, що мають істотне значення для встановлення всіх обставин вчинених кримінальних правопорушень, а тому слідчий в тому числі й з огляду на обґрунтованість підозри, просить застосувати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив таке задовольнити, у зв`язку з обґрунтованістю підозри та наявністю ризиків, й неможливістю їх попередження шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Захисник підозрюваного у судовому засіданні просив відмовити в задоволенні вказаного клопотання, оскільки на утриманні підозрюваного перебуває важкохвора мама та малолітній син.

Підозрюваний у судовому засіданні підтримав думку свого захисника. Провину у вчиненні злочину визнав, пояснив, що скоїв злочин у звязку із скрутним матеріальним становищем його родини.

Заслухавши думку прокурора, заперечення підозрюваного та його захисника, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Витягом з ЄРДР стверджується, що ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000350 від 13.03.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України.

27.12.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

У відповідності до ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

КПК України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, яка за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (справа «Нечипорук і Йонкало проти України», 42310/04, § 219, 21.04.2011р.).

Відповідно до практики ЄСПЛ, «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 р., § 57).

На підтвердження обґрунтованості підозри в інкримінованому ОСОБА_4 кримінальному правопорушенні, слідчим до клопотання додано ряд доказів, а тому така підтверджується протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 13.03.2025, протоколом огляду місця події від 13.03.2025, протоколом обшуку від 13.03.2025, протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 13.03.2025, протоколом допиту потерпілої ОСОБА_9 від 13.03.2025, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13.03.2025, протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 13.03.2025, протоколами огляду відеозапису від 14.03.2025 тощо.

Сукупність фактичних даних, які містяться в наведених доказах, є достатньою для висновку про причетність підозрюваного до кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України. При цьому зазначені у розглядуваному клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на даному етапі розслідування достатньою сукупністю даних, отже за переконанням слідчого судді ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого йому.

Разом з тим слідчий суддя зауважує, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведеності винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

Окрім того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» Європейський Суд з прав людини зазначив, що поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.

Відповідно до статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Слідчим суддя вважає доведеним ризик переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду з огляду на особливу тяжкість інкримінованого злочину, а також покарання, що загрожує такому у разі визнання його винним увчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Слідчим суддя вважає наявним ризик незаконного впливу підозрюваного на свідків та потерпілу у даному кримінальному провадженні, задля зміни даних ними органу досудового розслідування показів та (або) замовчування відомих їм обставин події, що зрештою призведе до неможливості встановлення дійсних обставин кримінального правопорушення, наслідком чого є наявність ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Більш того слідчий суддя приймає до уваги обставини вчинення кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_4 , зокрема застосування насильства до потерпілої, що значно посилює реалізацію означеного ризику.

Окрім цього слідчий суддя враховує наявним ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, так як ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні цього злочину, будучи під лією запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, застосованого до нього за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 307 КК України.

Слідчий суддя враховує обставини, окрім вищевказаних, що характеризують підозрюваного, а саме те, що такий підозрюється у вчиненні іншого кримінального правопорушення; ОСОБА_4 розлучений, що стверджується рішенням суду, за висновком органу опіки та піклування малолітнього сина підозрюваного ОСОБА_8 , 2016 р.н. визначено за доцільно проживати з батьком; зі слів підозрюваного на його утриманні перебуває також важкохвора мати.

В рішенні у справі «Лабіта проти Італії» Європейський суд з прав людини вказує, що тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Так, наразі в Україні триває воєнний стан, вчинення підозрюваним злочину в означений час з корисливих мотивів засуджується законом і суспільством.

Застосування альтернативних запобіжних заходів, не пов`язаних з ізоляцією підозрюваного від суспільства, на думку слідчого судді, буде недостатнім для попередження вищевказаних ризиків й забезпечення належної процесуальної поведінки такого.

Таким чином, наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, а також наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання таким ризикам, свідчить про підставність обрання запобіжного заходу підозрюваному у виді тримання під вартою на строк до 60 днів.

Окрім цього за п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України суд, постановляючи ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, може не визначати розмір застави, зокрема щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

З огляду на те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину із застосуванням насильства щодо потерпілої, суд не вбачає підстав для застосування застави, як альтернативного триманню під вартою запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 205 КПК України ухвала слідчого судді, суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На виконання вимог ч. 9 ст. 194 КПК України слідчий суддя зобов`язує прокурора повідомити уповноважений підрозділ поліції та орган опіки та піклування в про факт залишення дитини підозрюваного - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 без батьківського піклування для вжиття невідкладних заходів щодо тимчасового влаштування дитини, про що в подальшому повідомити суд.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 186, 193, 196, 197, 309 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Обрати щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до шістдесяти днів, а саме до 13 травня 2025 року включно, без визначення розміру застави.

Зобов`язати прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_7 повідомити уповноважений підрозділ Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області та Орган опіки та піклування виконавчого комітету Ужгородської міської ради про факт залишення дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 без батьківського піклування для вжиття невідкладних заходів щодо тимчасового влаштування дитини.

Зобов`язати Орган опіки та піклування виконавчого комітету Ужгородської міської ради невідкладно після тимчасового влаштування дитини проінформувати слідчу СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 , прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_7 та слідчого суддю Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 про місце проживання (перебування) дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зобов`язати слідчу СВ Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_6 й прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_7 після отримання такої інформації невідкладно повідомити підозрюваного ОСОБА_4 про місце проживання (перебування) дитини.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1