Справа №760/4825/25 1-кс/760/3307/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2025 року місто Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчої СВ Солом`янського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Солом`янської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000328 від 19.02.2025 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Слідча СВ Солом`янського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Солом`янської окружної прокуратури ОСОБА_4 , як слідча групи слідчих у кримінальному провадженні, звернулась до суду з клопотанням в якому просить накласти арешт на медичні колби прозорі в кількості 4 штуки, всередині яких речовина рослинного походження зеленого кольору, вилучено та поміщено до спецпакету № CRI 1039695; пристрій для куріння з нашаруванням, вилучено та поміщено до спецпакету № CRI 1039694; електронні ваги, вилучено та поміщено до спецпакету № CRI 1039693; 86 та 76 полімерних пакети, вилучено та поміщено до спецпакету № CRI 0014785, які вилучено 19.02.2025 в ході проведення обшуку в порядку ч. 3 ст. 233 КПК України у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проводився за адресою: АДРЕСА_1 з метою забезпечення збереження вищеперерахованого майна, запобігання можливості його відчуження та долучення до матеріалів кримінального провадження в якості речових доказів.

На обґрунтування клопотання зазначила, що у провадженні слідчого відділу Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві знаходиться кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000328 від 19.02.2025, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 19.02.2025 приблизно о 12:05 год., на території навчального закладу "НАУ", що за адресою: м. Київ, пр. Л. Гузара, 1, виявлено гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який при собі зберігав 11 згортків, всередині яких міститься наркотична речовина, з метою подальшого збуту у місцях, що призначені для проведення навчальних, спортивних і культурних заходів.

19.02.2025 в порядку ч. 3 ст. 233 КПК України проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 за місцем проживання громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході якого було виявлено та вилучено:

- медичні колби прозорі в кількості 4 штуки, всередині яких речовина рослинного походження зеленого кольору, які вилучено та поміщено до спецпакету № CRI 1039695;

- пристрій для куріння з нашаруванням, вилучено та поміщено до спецпакету № CRI 1039694;

- електронні ваги, вилучено та поміщено до спецпакету № CRI 1039693;

- 86 та 76 полімерних пакети, вилучено та поміщено до спецпакету № CRI 0014785.

Приймаючи до уваги, що вищевказані предмети є процесуальними джерелами фактичних даних (доказів), на підставі яких можуть бути встановлені факти та обставини, що мають значення для цього кримінального провадження та підлягають доказуванню, а також для проведення подальшого експертного дослідження, для якого необхідні спеціальні знання, а також є знаряддям вчиненого кримінального правопорушення, вищевказані предмети - визнано речовими доказами у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000328 від 19.02.2025, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ч.307 КК України.

Таким чином, з метою забезпечення збереження вищевказаного майна та запобігання можливості його відчуження, у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вищевказане майно.

Слідча подала заяву про розгляд клопотання за її відсутності, вимоги клопотання підтримала, просила їх задовольнити. До клопотання долучила копію ухвали про обшук від 14.03.2025 року.

Володілець майна належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання у судове засідання не з`явився.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (псуванню, перетворенню, використанню) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна з підстав передбачених ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Відповідно до ч. 10, 11 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку, зокрема, на рухоме, нерухоме майно. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб (ч. 2 ст. 173 КПК України).

Судом встановлено, що у провадженні слідчого відділу Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві знаходиться кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000328 від 19.02.2025, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

19.02.2025 в порядку ч. 3 ст. 233 КПК України проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 за місцем проживання громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході якого було виявлено та вилучено:

- медичні колби прозорі в кількості 4 штуки в середині яких речовина рослинного походження зеленого кольору вилучено та поміщено до спецпакету № CRI 1039695;

- пристрій для куріння з нашаруванням, вилучено та поміщено до спецпакету № CRI 1039694;

- електронні ваги, вилучено та поміщено до спецпакету № CRI 1039693;

- 86 та 76 полімерних пакети, вилучено та поміщено до спецпакету № CRI 0014785.

Постановою від 20.02.2025 року вищезазначене майно було визнано речовими доказами.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 14.03.2025 року надано дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

Як вбачається з матеріалів клопотання, у слідчого є достатні та обґрунтовані підстави вважати, що вказані речі зберегли на собі сліди злочину, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Отже відповідне майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.

Тому, з огляду на положення ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям визначеним у ст. 98 КПК України, повинно арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу - відчуження, приховання, використання тощо на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Оцінюючи в сукупності надані стороною кримінального провадження докази, при вирішенні питання про накладення арешту на майно, приймаючи до уваги те, що наявна сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вказане у клопотанні майно, може бути речовим доказом у кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження. А тому є всі передбачені ст.170 КПК України підстави для арешту, в межах даного кримінального провадження, вказаного у клопотанні майна.

При розгляді клопотання про арешт майна слідчий суддя також враховує, що арешт майна це тимчасовий захід забезпечення кримінального провадження і на даний час у сторони обвинувачення є необхідність встановити і перевірити обставини та відомості щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, провести ряд слідчих та процесуальних дій, зокрема, допитати свідків, провести експертні дослідження тощо, у межах кримінального провадження № 0000328.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні прокурора, а також може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий звертається із клопотанням, зважаючи на те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, а тому приходить до висновку, що клопотання слідчого необхідно задовольнити.

Також слід роз`яснити, що відповідно до ст. 174 КПК України власник або володілець майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись ст. 98, 170 - 173, 175 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчої СВ Солом`янського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Солом`янської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000328 від 19.02.2025 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно під час проведення обшуку в порядку ч. 3 ст. 233 КПК України у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме, на: медичні колби прозорі в кількості 4 штуки, всередині яких речовина рослинного походження зеленого кольору, які вилучено та поміщено до спецпакету № CRI 1039695; пристрій для куріння з нашаруванням, вилучено та поміщено до спецпакету № CRI 1039694; електронні ваги, вилучено та поміщено до спецпакету № CRI 1039693; 86 та 76 полімерних пакети, вилучено та поміщено до спецпакету № CRI 0014785.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Cлідчий суддя ОСОБА_1