справа № 164/3158/24
п/с 1-кп/164/272/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2024 року. Селище Маневичі.

Маневицький районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в селище Маневичі клопотання потерпілої про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000109 від 19 листопада 2024 року про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

На розгляд суду надійшов обвинувальний акт, відповідно до якого 18 листопада 2024 року приблизно о 20 годині 30 хвилин, військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 у званні «старший солдат» ОСОБА_5 , перебуваючи у житловому будинку АДРЕСА_1 , діючи умисно, з метою нанесення тілесних ушкоджень іншій людині, усвідомлюючи протиправний та незаконний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки свого діяння та свідомо бажаючи їх настання, в ході словесного конфлікту, який виник на ґрунті особистих неприязних відносин зі співмешканкою ОСОБА_4 (у розумінні п.3 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»), наніс їй кулаками рук не менше трьох ударів у різні ділянки тіла, зокрема, в голову, праву кисть та правий лікоть.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_5 спричинив потерпілій ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді синця лоба справа, синця на правому ліктьовому суглобі, садна великого пальця правої кисті, які за ступенем тяжкості належить до категорії легких тілесних ушкоджень.

Такі дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст. 125 КК України, як умисне завдання легкого тілесного ушкодження.

Потерпіла в судовому засіданні просила закрити кримінальне провадження відносно обвинуваченого, оскільки не має жодних претензій до нього, примирилися, на підтвердження чого надала відповідну заяву.

Обвинувачений вину у інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав повністю, розкаявся та вибачився перед потерпілою, просив закрити провадження у справі.

Прокурор не заперечував щодо задоволення клопотання та закриття кримінального провадження у зв`язку з примиренням винного з потерпілою на підставі ст. 46 КК України.

Заслухавши думку учасників судового провадження, кожного зокрема, суд приходить наступного висновку.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, тобто в заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків.

Відповідно до ст. 44 КК України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», звільнення особи від кримінальної відповідальності у випадку, передбаченому ст. 46 КК України є обов`язковим.

Згідно зі ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Судом установлено, що обвинувачений цілком розуміє свої права, визначені ч. 3 ст. 285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 46 КК України, а також наслідки закриття провадження з цієї підстави, сторони наполягають на закритті провадження з підстави, передбаченої ст. 46 КК України.

Таким чином, оскільки ОСОБА_5 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення є проступком, не корупційним злочином, обвинувачений розкаюється у вчиненому, потерпіла вказує на те, що примирилися та не має жодних претензій, а тому наявні всі умови та підстави, передбачені кримінальним законом, для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 125 КК України на підставі ст. 46 КК України та закриття кримінального провадження.

За таких обставин суд приходить висновку про можливість звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_5 у зв`язку з його примиренням з потерпілоюта закриття кримінального провадження.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого у кримінальному провадженні не обирався.

Речові докази, цивільний позов, витрати на залучення експертів відсутні.

На підставі ст. 46 КК України, керуючись ст. ст. 284-286, 369, 372 КПК України,

П О С Т А Н О В И В :

Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 125 КК України на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з його примиренням із потерпілою ОСОБА_4 .

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000109 від 19 листопада 2024 року про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, - закрити.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого у кримінальному провадженні не обирався.

Речові докази, цивільний позов, витрати на залучення експертів відсутні.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом семи діб з дня її постановлення.

Суддя

Маневицького районного суду ОСОБА_1