Справа № 761/7204/25
Провадження № 1-кс/761/5371/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2025 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , за участю адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу представника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого першого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 від 07 лютого 2025 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0001045, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 листопада 2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, -

в с т а н о в и в:

20 лютого 2025 року (зареєстровано в системі «Електронний суд» 19 лютого 2025 року) до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга представника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_3 , в якій він посилаючись на положення ч. 1 ст. 303 КПК України, просив скасувати постанову старшого слідчого першого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 від 07 лютого 2025 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0001045, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 листопада 2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України; зобов`язати уповноваженого слідчого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань визнати ОСОБА_4 потерпілим у зазначеному кримінальному провадженні та надати йому пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 підтримав скаргу та просив її задовольнити з підстав у ній наведених.

Старший слідчий першого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду скарги, в судове засідання не з`явився. Разом з тим, у відповідності до ст. 306 КПК України неявка слідчого, рішення якого оскаржується, не є перешкодою для розгляду скарги по суті.

Заслухавши доводи адвоката ОСОБА_3 , дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою, може бути оскаржено рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим.

Положеннями статті 55 КПК України встановлено, що Потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до положень Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки" діє в інтересах власників облігацій, яким кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Відповідно до ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

У судовому засіданні встановлено, що Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0001045, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 листопада 2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

Так, 03 лютого 2025 року представник ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_3 звернувся до слідчого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань з клопотанням про визнання ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні № 0001045 від 22 листопада 2024 року.

07 лютого 2025 року старшим слідчим першого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 було винесено постанову про відмову у визнанні потерпілим.

На обґрунтування оскаржуваної постанови слідчий зазначив, що в ході досудового розслідування не встановлено причинно-наслідкового зв`язку між нібито вчиненим злочином та настанням, похідних від притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності, наслідків у вигляді моральної та матеріальної шкоди.

Відмовляючи адвокату ОСОБА_3 у задоволенні клопотання про визнання ОСОБА_4 потерпілим, слідчий виходив з того, що зі змісту клопотання адвоката ОСОБА_3 від 03 лютого 2025 року встановлено, що в результаті вчинення службовою особою Національного антикорупційного бюро України вказаного злочину, створено передумови для притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності, що в свою чергу завдало останньому моральної та матеріальної шкоди, без визначення та обґрунтування конкретних розмірів останніх. Крім того встановлено, що протокол огляду детектива Національного антикорупційного бюро України, який, нібито, містив у собі ознаки підроблення, був використаний детективом лише як додаток до клопотання про арешт майна ТОВ «Львівбудмакс-Інвест». В той же час, про використання цього процесуального документу для притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності, в клопотанні нічого не вказано.

У свою чергу, слідчий суддя погоджується з таким висновком слідчого та звертає увагу на те, що до матеріалів скарги представником ОСОБА_4 - адвокатом ОСОБА_3 не було надано документів на підтвердження того, що ОСОБА_4 є керівником, іншою особою, уповноваженою законом або установчими документами, чи працівником ТОВ «Львівбудмакс-Інвест», чи взагалі має будь-який зв`язок з ТОВ «Львівбудмакс-Інвест», а тому відсутні будь-які докази, які б переконливо свідчили про те, що кримінальним правопорушенням, за ознаками вчинення якого здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0001045 від 22 листопада 2024 року, ОСОБА_4 було завдано моральної та майнової шкоди.

Так, відповідно до ч. 5 ст. 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчий ОСОБА_5 під час розгляду клопотання адвоката ОСОБА_3 виніс законну та вмотивовану постанову за результатами розгляду такого клопотання, а доводи скаржника щодо необґрунтованості постанови слідчого, фактично зводяться до незгоди із процесуальним рішенням слідчого.

У зв`язку з вищевикладеним, слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні скарги представника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого першого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 від 07 лютого 2025 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0001045, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 листопада 2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 55, 110, 303, 306-307, 309, 376, 532 КПК України, слідчий суддя -

п о с т а н о в и в:

Скаргу представника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого першого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 від 07 лютого 2025 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0001045, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 листопада 2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає, однак проти неї можуть бути подані заперечення під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1