Провадження № 1-кп/127/920/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.04.2025 місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.07.2024 за № 0000141, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , із вищою освітою, військовослужбовця, який має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій, неодруженого, громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , раніше судимого: 26.03.2024 Вінницьким міським судом Вінницької області, з урахуванням ухвали Вінницького апеляційного суду від 10.06.2024, за ч. 3 ст. 309 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, до покарання у виді штрафу в розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 грн,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 Кримінального кодексу України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

У порушення ст. ст. 3-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Військової присяги, ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, Законам України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», начальник медичної служби - начальник медичного пункту військової частини НОМЕР_2 капітан ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів чи прекурсорів за таких обставин.

Так, капітан медичної служби ОСОБА_3 , будучи раніше засудженим вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 26.03.2024 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України, маючи умисел на незаконне придбання, зберігання без мети збуту психотропних речовин, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, всупереч Законам України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів на зловживанню ними», 19.07.2024 перебуваючи неподалік ботанічного саду но вул. Пирогова у м. Вінниці, помітив на ґрунтовому покритті один згорток у клейкій стрічці білого кольору. Зрозумівши, що там може бути речовина, обіг якої обмежено, ОСОБА_3 підняв вказаний згорток та помістив у сумку чорного кольору. Таким чином, ОСОБА_3 незаконно придбав особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, яку зберігав при собі для власного вжитку без мети збуту.

В подальшому, продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне зберігання психотропних речовин без мети збуту, 19.07.2024, близько 17 години 25 хвилин, перебуваючи неподалік домоволодіння № 212 по вул. Пирогова у м. Вінниці, ОСОБА_3 був зупинений працівниками сектору кримінальної поліції відділення поліції № 1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, з метою перевірки документів відповідно до ст. ст. 32, 34 Закону України "Про Національну поліцію". На запитання працівників поліції про наявність заборонених речовин, ОСОБА_3 усвідомлюючи, що його дії, спрямовані на незаконне зберігання психотропних речовин, будуть викриті повідомив, що у нього при собі наявна речовина, обіг якої заборонено, яка знаходиться при ньому у сумці чорного кольору, та добровільно видав вказану речовину масою 0,4616 г, в якій міститься особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено - PVP, масою 0,3719 г.

Таким чином, ОСОБА_3 , вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 309 КК України, тобто незаконне придбання, зберігання психотропних речовин без мети збуту, вчинене протягом року після засудження за цією статтею.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , винним себе у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав та показав, що дійсно вчинив злочин за вказаних в обвинувальному акті обставин. У вчиненому щиро кається, жалкує про вчинене та завіряє суд, що подібне більше не повториться. Просить врахувати, що він є військовослужбоцем, учасником бойових дій. Просить суд його суворо не карати, не позбавляти волі та надати шанс на виправлення.

Суд, у порядку ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України, врахувавши, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому суд з`ясував, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, судом також роз`яснено учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. А тому, крім допиту обвинуваченого, інші докази, за погодженням з учасниками судового провадження, не досліджувалися, за винятком документів, які стосуються особи обвинуваченого та характеризуючих його даних, заходів забезпечення кримінального провадження, процесуальних витрат та речових доказів.

Допитавши обвинуваченого, який визнав себе винним та добровільно повідомив суду обставини вчинення злочину, а також дослідивши матеріали кримінального провадження, вислухавши виступи учасників судового провадження в дебатах та останнє слово обвинуваченого, суд дійшов таких висновків.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам справи, а тому не викликають у суду сумнівів щодо правильності розуміння ним обставин злочину, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

А тому суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 309 Кримінального кодексу України, як незаконне придбання, зберігання психотропних речовин без мети збуту, вчинене протягом року після засудження за цією статтею.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд, відповідно до вимог статей 50, 65-67 Кримінального кодексуУкраїни щодо загальних засад призначення покарання, враховуючи положення статті 12 Кримінального кодексуУкраїни, фактичні обставини кримінального провадження, особу обвинуваченого, який є військовослужбовцем, має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій, за місцем проживання характеризується позитивно, по місцю служби - задовільно, знаходиться під диспансерним наркологічним спостереженням, на обліку у лікаря психіатра не перебуває.

Обставиною, яка, згідно ст. 66 Кримінального кодексу України, пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття.

Крім того, відповідно до положень частини 2 статті 66 Кримінального кодексуУкраїни, при призначенні покарання суд визнає такою, що його пом`якшує, обставину, не зазначену в частині першій цієї статті, а саме, визнання вини.

Обставин, які, згідно ст. 67 Кримінального кодексу України, обтяжують покарання, судом не встановлено.

Суд зазначає, що згідно положень статей 50, 65 Кримінального кодексу України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 53 Кримінального кодексу України, штраф - це грошове стягнення, що накладається судом у випадках і розмірі, встановлених в Особливій частині цього Кодексу, з урахуванням положень частини другої цієї статті. Розмір штрафу визначається судом залежно від тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та з урахуванням майнового стану винного.

Враховуючи викладене, керуючись принципами гуманності, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого та запобігання новим кримінальним правопорушенням, суд дійшов висновку, що покаранням справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді штрафу в межах санкції ч. 2 ст. 309Кримінального кодексу України.

При визначенні розміру штрафу суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, а також майновий стан обвинуваченого.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не застосовувався.

Арешт, накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 23.07.2024, на майно, вилучене під час огляду 19.07.2024 а саме: поліетиленовий пакет із кристалічною речовиною, слід скасувати, оскільки в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

На підставі ст. 124 Кримінального процесуального кодексу України слід стягнути з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати, а саме, документально підтверджені витрати на залучення експерта: висновок експерта № СЕ-19/102-24/14332 - НЗПРАП від 25.07.2024 в розмірі 3 029 грн 12 коп.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог статті 100 Кримінального процесуального кодексуУкраїни.

Керуючись статтями 50, 65-67 Кримінального кодексу України, статтями 100, 124, 174, 349, 368-371, 373-374, 376, 395 Кримінального процесуального кодексуУкраїни, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одна тисяча) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати, а саме, документально підтверджені витрати на залучення експерта в розмірі 3 029 (три тисячі двадцять дев`ять) грн 12 коп.

Арешт, накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 23.07.2024, на майно, вилучене під час огляду 19.07.2024 а саме: поліетиленовий пакет із кристалічною речовиною, - скасувати.

Речовий доказ у кримінальному провадженні - кристалічну речовину - PVP, масою 0,3719 г, поміщену в спец. пакет № 5686384, яка, відповідно до постанови про визнання речовим доказом від 29.07.2024 та квитанції № 48 від 01.08.2024, передана до камери зберігання речових доказів відділення поліції № 1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення. Відповідно до ч. 2 ст. 394 Кримінального процесуального кодексу України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя