В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 542/2308/24

Кримінальне провадження № 1-кп/542/27/25

13 січня 2025 року Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засіжання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в селищі Нові Санжари, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.11.2024 за № 0000169 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Шедієво Новосажарського району Полтавської області, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, з середньою освітою, працюючої на посаді працівника з благоустрою у відділі благоустрою виконавчого комітету Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області, не заміжньої, маючої на утриманні неповнолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінальних правопорушеннь, передбачених частиною 1 ст. 357 КК України та частиною 3 статті 357 КК України,

В С Т А Н О В И В:

25.10.2024 3 в ОСОБА_4 , яка перебувала в житловому будинку за місцем проживання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_2 , виник умисел на викрадення офіційних документів ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій протиправний умисел, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_4 перебуваючи в одній із кімнат будинку, впевнившись, що ОСОБА_8 не бачить її дій, шляхом вільного доступу, таємно викрала картку фізичої особи платника податків на ім`я ОСОБА_8 , технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 , договір купівлі-продажу на частку житлового будинку за вищевказаною адесою, який укладений 23.11.2012 між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , договір купівлі-продажу на частку житлового будинку за вищевказаною адесою, який укладений 23.11.2012 між ОСОБА_8 та ОСОБА_10 . Вказані документи є матерільною формою одержавння, зберіганння, використання і поширення інформації, зафіксованої на носієві та утворюють собою офіційні документи. Таким чином ОСОБА_4 заволоділа офіційними документами, належними ОСОБА_8 .

Отже, ОСОБА_4 обвинувачується у викраденні офіційних документів в особистих інтересах, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України.

Разом з цим, 25.10.2024 у ОСОБА_4 , яка перебувала в житловому будинку за місцем проживання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_2 , виник умисел на викрадення паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій протиправний умисел, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_4 перебуваючи в одній із кімнат будинку, впевнившись, що ОСОБА_8 не бачить її дій, шляхом вільного доступу, таємно викрала паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_4 , серія та номер паспорта НОМЕР_1 , виданий 29.07.1997 Куйбишевським РВД МУ УМВС України в Донецькій області.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у викраденні паспорта, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України.

17 грудня 2024 року між начальником Новосанжарського відділу Решетилівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 за участю захисника - адвоката ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357 та ч. 3 ст. 357 КК України.

В судовому засіданні прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Обвинувачена ОСОБА_4 та її захисник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримали укладену угоду про визнання винуватості, просили її затвердити, при цьому обвинувачена підтвердила свою згоду на застосування узгодженої в угоді міри покарання.

Обвинувачена ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину у вчиненні нею кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357 та ч. 3 ст. 357 КК України, визнала беззастережно, пояснила, що обставини кримінального провадження, кваліфікацію своїх дій не оспорює, укладення угоди є добровільним, будь-яких заходів морального чи фізичного впливу до неї не застосовувалося, просила суд затвердити угоду про визнання винуватості між нею та прокурором.

Розглядаючи кримінальне провадження згідно зі ст. 337 КПК України в межах висунутого обвинувачення, дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 357 КК України - викрадення офіційних документів, вчиненого в особистих інтересах та за ч. 3 ст. 357 КК України - незаконне заволодіння паспортом.

Враховуючи, що між прокурором та підозрюваною досягнуто угоди, суд розглядає справу відповідно до положень статтей 474, 475 КПК України.

Судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам статтей 468-470, 472 КПК України, Закону України про кримінальну відповідальність, у тому числі щодо правової кваліфікації кримінальних правопорушень та щодо узгодженої міри покарання. Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч. 6 ст. 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, які полягають у швидкому здійсненні правосуддя, призначення особі узгодженого покарання, запобігання вчинення обвинуваченою та іншими особами кримінального правопорушення, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Потерпіла надала прокурору згоду на укладення угоди, про що свідчить її письмова заява.

Крім цього, обвинуваченій роз`яснені положення ч. 4 ст. 474 КПК України, які їй зрозумілі, нею усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є її відмова від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 474 КПК України. Наслідки невиконання угоди обвинуваченій зрозумілі. Після таких роз`яснень обвинувачена просила затвердити угоду.

Судом вивчалась особа обвинуваченої ОСОБА_4 та встановлено, що вона не перебуває під наглядом у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра, раніше не судима, до адміністративної відповідальності не притягувалася, характеризується задовільно, має на утриманні неповнолітніх дітей, щиро розкаялася, активно сприяла розкриттю кримінальних правопорушень.

Розглядаючи питання щодо можливості затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно із ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє права, передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди, визначені ст. 476 КПК України, а також характер обвинувачення та вид покарання.

Укладення угоди сторонами є добровільним, умови угоди відповідають вимогам ст. 472 КПК України.

Суд вважає, що узгоджені прокурором та обвинуваченою вид та міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінальних правопорушень, які відповідно до положень ст. 12 КК України є кримінальними проступками.

Обставинами, які пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.

Обставиною, що обтяжує покарання, відповідно до ст. 67 КК України є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Зі змісту угоди вбачається, що сторонами угоди узгоджено покарання ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 357 КК України у вигляді штрафу в розмірі 40 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 680,00 грн та за ч. 3 ст. 357 КК України у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покаранням більш суворим сторони погодили остаточне покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Приймаючи до уваги наведене, суд дійшов висновку щодо можливості затвердження укладеної між прокурором і підозрюваною угоди про визнання винуватості, призначення останній узгодженого сторонами покарання.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Цивільний позов не заявлений.

Під час судового провадження клопотань від прокурора про застосування запобіжного заходу не надходило, підстави для його обрання до вступу вироку в законну силу відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 17 грудня 2024 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.11.2024 за № 0000169, укладену у присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 між начальником Новосанжарського відділу Решетилівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваною ОСОБА_4 про визнання нею винуватості у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357 КК України та ч. 3 ст. 357 КК України.

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357 КК України та ч. 3 ст. 357 КК України.

Призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання:

- за ч. 1 ст. 357 КК України у вигляді штрафу в розмірі 40 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 680,00 грн;

- за ч. 3 ст. 357 КК України у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покаранням більш суворим остаточно призначити покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази: паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_4 , серія паспорта НОМЕР_1 ; довідку № 151 про присвоєння ідентифікаційного номеру ОСОБА_8 ; технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 ; договір купівлі продажу, укладений між ОСОБА_10 та ОСОБА_8 від 23.11.2012 на частки житлового будинку з відповідною частиною господарсько-побутових будівель, що знаходиться в АДРЕСА_2 , з витягом про державну реєстрацію прав, номер витягу 36778819; договір купівлі продажу, укладений між ОСОБА_9 та ОСОБА_8 від 23.11.2012 на частки житлового будинку з відповідною частиною господарсько-побутових будівель, що знаходиться в АДРЕСА_2 , з витягом про державну реєстрацію прав, номер витягу 36778537, банківську картку VISA № НОМЕР_2 - повернути ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:

обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Роз`яснити учасникам провадженням, що згідно зі ст. 476 КПК України, у разі невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок суду подається до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Новосанжарський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору, обвинуваченій, захиснику, потерпілій.

Копію судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1