Справа № 740/5346/24 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/209/25
Категорія - ч. 1 ст. 286-1 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали кримінального провадження, внесеного 25.06.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № №0000484, за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 07 листопада 2024 року щодо

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шатура Ніжинського району Чернігівської області, громадянин України, має середню професійну освіту, працює на посаді водія в ПП «Агропрогрес» с. Шатура, не одружений, дітей не має, інвалідності не має, не судимий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 07 листопада 2024 року ОСОБА_9 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_9 ухвалено рахувати з моменту його фактичного затримання для відбуття покарання на виконання цього вироку.

Строк додаткового покарання ОСОБА_9 у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки ухвалено обраховувати з моменту відбуття основного покарання.

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь держави 3029 (три тисячі двадцять дев`ять) гривень 12 копійок витрат на залучення експерта.

Скасовано арешт накладений ухвалою слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду від 27.06.2024 з автомобіля марки ВАЗ-21063, р.н. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 .

Питання речових доказів вирішено у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Не погоджуючись із рішенням суду, захисник-адвокат ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи кваліфікацію дій обвинуваченого, доведеність його вини, вид та міру покарання, просить вирок в частині призначення покарання змінити, застосувати ст. 69 КК України та призначити ОСОБА_9 покарання не пов`язане з позбавленням, обмеженням волі. Вважає, що судом першої інстанції не в повній мірі враховано такі обставини, які істотно знижують ступінь тяжкості кримінального правопорушення, а саме: молодий вік обвинуваченого, ставлення до скоєного, усвідомлення суспільної небезпечності своїх дій, факт примирення з потерпілим та відшкодування останньому спричиненої шкоди. Звертає увагу, що ОСОБА_9 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, офіційно працевлаштований, отримує постійний дохід, позитивно характеризується за місцем проживання і роботи, має сталі соціальні зв`язки.

Трудовий колектив відділення № 3 ПП «Агропрогрес» звернувся до Чернігівського апеляційного суду з клопотанням про зміну вироку та призначення покарання ОСОБА_9 у виді штрафу, так як останній забезпечений роботою, має стабільний, постійний заробіток, злочин вчинив вперше, вину свою визнав повністю, позитивно характеризується за місцем роботи. В свою чергу, трудовий колектив зобов`язується здійснювати щодо ОСОБА_9 заходи виховного характеру, зокрема, контроль за виконанням своїх безпосередніх трудових обов`язків, перевірку додержання ним правил співжиття в побуті та громадських місцях.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_9 близько 23 години 20 хвилин 24.06.2024 керував автомобілем марки «ВАЗ-21063», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що зареєстрований на ОСОБА_10 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, та перевозив на передньому пасажирському місці пасажира ОСОБА_7 . Рухаючись у вищевказаний темний час доби на зазначеному автомобілі по вул. Троїцька смт. Лосинівка Ніжинського району в напрямку від центра селища до виїзду на дорогу, що веде до села Шатура, на заокругленні дороги поблизу будинку №14 зі швидкістю близько 40 км/год, водій ОСОБА_9 не врахував дорожню обстановку та не вибрав безпечної швидкості руху керованого ним транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, внаслідок чого не справився з керуванням автомобілем і в стані заносу виїхав на праве узбіччя, де здійснив зіткнення з придорожнім деревом.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження, а саме: закриту травму лівої нижньої кінцівки, яка виражалась уламковим переломом нижньої третини тіла малогомілкової кістки, переломом внутрішньої щиколотки та переломом заднього краю нижнього метаепіфізу великогомілкової кістки, що в комплексі відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості.

У даній дорожній обстановці водій ОСОБА_9 порушив вимоги п.2.9 (а) (водієві забороняється: а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції), п.12.1 (під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 (із змінами та доповненнями), що є причиною та умовою виникнення та настання даної дорожньо-транспортної пригоди і знаходиться в прямому причинному зв`язку з наслідками, що настали в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

Заслухавши доповідача, потерпілого, захисника-адвоката та обвинуваченого, які підтримали подану апеляційну скаргу з викладених в ній підстав, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, суд першої інстанції розглянув провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_9 відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України. Учасники кримінального провадження не заперечували проти такого розгляду, їм було з достатньою повнотою роз`яснено суть та наслідки розгляду кримінального провадження у скороченому порядку, тому суд обґрунтовано визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім показань обвинуваченого та дослідження даних про його особу, а тому, у відповідності з нормами ст. 404 КПК України, фактичні обставини справи в апеляційному порядку не перевіряються.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтвердженні доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ст. 50 КК, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно положень ст. 65 КК України, суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

З матеріалів справи також вбачається, що обвинувачений ОСОБА_9 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, щиро розкаявся у скоєному, позитивно характеризується за місцем проживання, здобув професійно-технічну освіту і робітничу спеціальність слюсаря та електрогазозварювальника, з 20.03.2024 року працює в ПП "Агропрогрес" водієм автотранспортних засобів, за час роботи зарекомендував себе позитивно.

Наведені у вироку обставини були недостатньо враховані судом першої інстанції при призначенні обвинуваченому покарання.

На думку колегії суддів, місцевий суд не в повній мірі перевірив доводи обвинуваченого, його захисника, потерпілої сторони щодо можливості призначення обвинуваченому покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, та звертає увагу на позицію прокурора, який приймав участь у розгляді справи судом першої інстанції, та в судових дебатах висловив думку про можливість призначення покарання ОСОБА_9 , яке не пов`язане з реальним позбавленням волі.

Однак, в ході апеляційного розгляду такі доводи знайшли своє підтвердження та колегія суддів визнала їх слушними з огляду на наступне.

На думку суду апеляційної інстанції, призначене покарання не відповідає ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_9 злочину та особі обвинуваченого через суворість в зв`язку з наступним.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.

Місцевий суд, призначаючи ОСОБА_9 покарання у виді реального позбавлення волі, не в повній мірі врахував процесуальну поведінку обвинуваченого як під час досудового розслідування, так і під час розгляду справи в суді, а саме, що обвинувачений критично висловлювався щодо своїх неправомірних дій, висловлював щирий жаль з приводу вчиненого, і відповідно, перестав бути суспільно небезпечним через розуміння ним своєї поведінки, відсутність тяжких, непоправних наслідків від кримінального правопорушення.

Крім того, в судовому засіданні апеляційного суду, потерпілий зазначив про необхідність призначення ОСОБА_9 покарання, не пов`язаного з реальним позбавленням волі у виді штрафу, вказуючи про повне відшкодування йому заподіяної шкоди та відсутність будь-яких претензій до обвинуваченого.

Враховуючи те, що ОСОБА_9 щиро розкаявся у вчиненому, повністю відшкодував потерпілому всі завдані збитки, колегія суддів вважає, що дані обставини пом`якшують покарання обвинуваченому та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та дають всі підстави для застосування при призначенні покарання обвинуваченому ст. 69 КК України.

Також при призначенні покарання судом апеляційної інстанції враховано поведінку обвинуваченого за період кримінального провадження, його вік, клопотання трудового колективу відділення № 3 ПП «Агропрогрес» про зміну вироку в частині призначення покарання, позитивну характеристику з місця проживання та роботи.

Зважаючи на сукупність вищевказаних обставин, що можуть свідчити про істотне зниження ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, виходячи з усіх обставин справи, вищевказаних обставин, що пом`якшують покарання, та даних про особу ОСОБА_9 , колегія суддів вважає за можливе та справедливе задовольнити апеляційну скаргу, застосувати ст. 69 КК України та призначити обвинуваченому інше більш м`яке основне покарання, ніж позбавлення волі яке зазначено у санкції ч. 1 ст. 286-1 КК України, - у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, яке буде необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого, а також для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

З урахуванням наведеного, апеляційна скарга захисника підлягає задоволенню, а вирок відповідній зміні в частині призначення покарання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК

України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 задовольнити.

Вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 07 листопада 2024 року щодо ОСОБА_9 змінити в частині призначення покарання.

Призначити обвинуваченому ОСОБА_9 покарання за ч. 1 ст. 286-1 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 3 000 (трьох тисяч) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одну тисячу) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки.

У решті вказаний вирок місцевого суду залишити без змін.

Згідно ч. 4 ст. 532 КПК України дана ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.426 КПК України протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4