КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря судового засідання - ОСОБА_4

за участю:

прокурора - ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 24 січня 2025 року, -

В с т а н о в и л а:

Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_5 про арешт майна та накладено арешт на майно із забороною користування та розпорядження ним, вилученого 17.01.2025 під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

- рахунок на оплату №59 від 07 червня 2024 р. на 1 арк.;

- видаткову накладну №59 від 07 червня 2024 р. на 1 арк.;

- видаткову накладну №59 від 07 червня 2024 р. на 1 арк.;

- рахунок на оплату №58 від 07 червня 2024 р. на 2 арк.;

- видаткову накладну №58 від 07 червня 2024 р. на 2 арк.;

- видаткову накладну №58 від 07 червня 2024 р. на 2 арк.;

- рахунок №65 від 01 липня 2024 р. на 2 арк.;

- видаткову накладну №65 від 01 липня 2024 р. на 2 арк.;

- рахунок на оплату по замовленню № ЦБ 1020 від 01 липня 2024 р. на 1 арк.;

- рахунок на оплату по замовленню № ЦБ 1020 від 01 липня 2024 р. на 1 арк.;

- видаткову накладну № ЦБ 1128 від 26 липня 2024 р. на й арк.;

- видаткову накладну №22 від 22 червня 2024 р. на 1 арк.;

- рахунок №22 від 30 червня 2024 р. на 1 арк.;

- видаткову накладну №22 від 30 червня 2024 р. на 1 арк.;

- рахунок на оплату №2686 від 24 червня 2024 р. на 1 арк.;

- видаткову накладну №2341 від 25 червня 2024 р. на 1 арк.;

- видаткову накладну №2341 від 25 червня 2024 р. на 1 арк.;

- договір поставки б/н на 2 арк. в двох примірниках та специфікації до нього на 1 арк. два примірники;

- рахунок №26 від 31 жовтня 2024 р. на 1 арк.;

- видаткову накладну №26 від 31 жовтня 2024 р. на 1 арк.;

- відомість на відпуск нафтопродуктів на 1 арк.;

- ЦБ №24525 від 04 листопада 2024 р. на 1 арк.;

- видаткову накладну №000004383 від 05 листопада 2024 р. на 1 арк.;

- видаткову накладну №29878 від 01 листопада 2023 р. на 2 арк.;

- Видаткову накладну №34589 від 05 листопада 2023 р. на 1 арк.;

- рахунок на оплату по замовленню № ЦБ 1206 від 26 липня 2024 р. на 1 арк.;

- рахунок на оплату №103 від 16 жовтня 2024 р. на 1 арк.;

- рахунок №000005636 від 25 жовтня 2024 р. на 1 арк.;

- рахунок на оплату по замовленню № ЦБ 1702 від 39 вересня 2024 р. на 1 арк.;

- рахунок на оплату по замовленню № ЦБ 1489 від 02.09.2024 р. на

1 арк.;

- рахунок на оплату по замовленню № ЦБ 1418 від 22 серпня 2024р. на 1 арк.;

- рахунок на оплату по замовленню № ЦБ 1972 від 02.11.2024 на 1 арк.;

- рахунок на оплату №179 від 02.11.2024 на 2 арк.;

- рахунок на оплату №179 від 02.11.2024 на 1 арк.;

- рахунок №24 від 31.08.2024 на 1 арк.;

- видаткову накладну №24 від 31.08.2024 на 1 арк.;

- відомість на відпуск нафтопродуктів на 1 арк.;

- рахунок №23 від 31 липня 2024 на 1 арк.;

- видаткову накладну №23 від 31 липня 2024 р. на 1 арк.;

- відомість на відпуск нафтопродуктів на 1 арк.;

- видаткову накладну №107 від 02.08.2024 на 3 арк., два примірника;

- видаткову накладну №107 від 02.08.2024 на 3 арк.;

- рахунок на оплату №142 від 01.10.2024 на 3 арк., три примірника;

- ТТН №БВ-3110 на 1 арк., три примірника;

- рахунок на оплату №85 від 31.07.2024 на 3 арк.;

- видаткову накладну №85 від 31.07.2024 на 2 арк., два примірника;

- мобільний телефон «Iphone 15 Pro Max» IMEI: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , із сім картою НОМЕР_3 .

Не погоджуючись з вказаним рішенням слідчого судді, адвокат ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 24 січня 2025 року, постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання про арешт майна відмовити.

Мотивуючи вимоги своєї апеляційної скарги, вказує на те, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою, а тому підлягає скасуванню.

Зазначає про те, що ОСОБА_7 не має статусу підозрюваного у даному кримінальному провадженні, більше того будь-яких згадувань чи інформації відносно ОСОБА_7 у наданих матеріалах теж не має.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді, а тому необхідності залишення її без змін, вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Як вбачається з наданих матеріалів, слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у місті Києві, за процесуального керівництва Київської міської прокуратури, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000126, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.03.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

22.01.2025 прокурор відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва з клопотанням про арешт майна, із забороною користування та розпорядження ним, вилученого 17.01.2025 під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

- рахунок на оплату №59 від 07 червня 2024 р. на 1 арк.;

- видаткову накладну №59 від 07 червня 2024 р. на 1 арк.;

- видаткову накладну №59 від 07 червня 2024 р. на 1 арк.;

- рахунок на оплату №58 від 07 червня 2024 р. на 2 арк.;

- видаткову накладну №58 від 07 червня 2024 р. на 2 арк.;

- видаткову накладну №58 від 07 червня 2024 р. на 2 арк.;

- рахунок №65 від 01 липня 2024 р. на 2 арк.;

- видаткову накладну №65 від 01 липня 2024 р. на 2 арк.;

- рахунок на оплату по замовленню № ЦБ 1020 від 01 липня 2024 р. на 1 арк.;

- рахунок на оплату по замовленню № ЦБ 1020 від 01 липня 2024 р. на 1 арк.;

- видаткову накладну № ЦБ 1128 від 26 липня 2024 р. на й арк.;

- видаткову накладну №22 від 22 червня 2024 р. на 1 арк.;

- рахунок №22 від 30 червня 2024 р. на 1 арк.;

- видаткову накладну №22 від 30 червня 2024 р. на 1 арк.;

- рахунок на оплату №2686 від 24 червня 2024 р. на 1 арк.;

- видаткову накладну №2341 від 25 червня 2024 р. на 1 арк.;

- видаткову накладну №2341 від 25 червня 2024 р. на 1 арк.;

- договір поставки б/н на 2 арк. в двох примірниках та специфікації до нього на 1 арк. два примірники;

- рахунок №26 від 31 жовтня 2024 р. на 1 арк.;

- видаткову накладну №26 від 31 жовтня 2024 р. на 1 арк.;

- відомість на відпуск нафтопродуктів на 1 арк.;

- ЦБ №24525 від 04 листопада 2024 р. на 1 арк.;

- видаткову накладну №000004383 від 05 листопада 2024 р. на 1 арк.;

- видаткову накладну №29878 від 01 листопада 2023 р. на 2 арк.;

- Видаткову накладну №34589 від 05 листопада 2023 р. на 1 арк.;

- рахунок на оплату по замовленню № ЦБ 1206 від 26 липня 2024 р. на 1 арк.;

- рахунок на оплату №103 від 16 жовтня 2024 р. на 1 арк.;

- рахунок №000005636 від 25 жовтня 2024 р. на 1 арк.;

- рахунок на оплату по замовленню № ЦБ 1702 від 39 вересня 2024 р. на 1 арк.;

- рахунок на оплату по замовленню № ЦБ 1489 від 02.09.2024 р. на

1 арк.;

- рахунок на оплату по замовленню № ЦБ 1418 від 22 серпня 2024р. на 1 арк.;

- рахунок на оплату по замовленню № ЦБ 1972 від 02.11.2024 на 1 арк.;

- рахунок на оплату №179 від 02.11.2024 на 2 арк.;

- рахунок на оплату №179 від 02.11.2024 на 1 арк.;

- рахунок №24 від 31.08.2024 на 1 арк.;

- видаткову накладну №24 від 31.08.2024 на 1 арк.;

- відомість на відпуск нафтопродуктів на 1 арк.;

- рахунок №23 від 31 липня 2024 на 1 арк.;

- видаткову накладну №23 від 31 липня 2024 р. на 1 арк.;

- відомість на відпуск нафтопродуктів на 1 арк.;

- видаткову накладну №107 від 02.08.2024 на 3 арк., два примірника;

- видаткову накладну №107 від 02.08.2024 на 3 арк.;

- рахунок на оплату №142 від 01.10.2024 на 3 арк., три примірника;

- ТТН №БВ-3110 на 1 арк., три примірника;

- рахунок на оплату №85 від 31.07.2024 на 3 арк.;

- видаткову накладну №85 від 31.07.2024 на 2 арк., два примірника;

- мобільний телефон «Iphone 15 Pro Max» IMEI: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , із сім картою НОМЕР_3 .

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 24 січня 2025 року клопотання сторони обвинувачення задоволено.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя, обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, наклав арешт на майно, з тих підстав, що воно у встановленому законом порядку визнано речовим доказом в рамках вказаного кримінального провадження та відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.

На думку колегії суддів, слідчий суддя під час розгляду клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту, перевірив співрозмірність втручання у права власника майна з потребами кримінального провадження.

Крім того, ст. 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Тому, з огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Також, арешт майна з підстав передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

З урахуванням цього слідчий суддя встановив належні правові підстави, передбачені ч.ч. 1, 2, 3 ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання сторони обвинувачення та накладення арешту на вищевказане майно, що відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.

В свою чергу, у кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Таким чином, накладення арешту на майно у даному кримінальному провадженні, за наявності для цього підстав відповідає вимогам КПК України. Матеріали судового провадження свідчать, що застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим та необхідним у кримінальному провадженні.

Твердження адвоката про неможливість арешту майна у зв`язку із відсутністю повідомленої підозри в рамках даного кримінального провадження, також є необґрунтованими, оскільки з огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, користування, розпорядження) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.

Також при постановленні рішення колегією суддів враховано і позицію Європейського суду з прав людини, відповідно до якої володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції» від 22 вересня 1994 року, Series А № 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява № 48191/99, пп. 49-62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A № 52). Таким чином, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовують, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі «проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A № 98).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 року у справі «Смирнов проти України» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою майна у кримінальному провадженні належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей (майна) державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Враховуючи всі обставини в їх сукупності, колегія суддів вважає, що в даному конкретному випадку, накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, забезпечить справедливу рівновагу між суспільним інтересом та правомірною метою, оскільки існує обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовують - арешт та метою, яку прагнуть досягти - збереження речових доказів, оскільки існують обставини, які підтверджують, що їхнє незастосування може призвести до незворотних наслідків.

Зважаючи на вищевикладене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на вказане майно, діяв у спосіб і у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому доводи апеляційної скарги стосовно незаконності ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 170-173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

П о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 24 січня 2025 року, якою задоволено клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_5 про арешт майна та накладено арешт на майно із забороною користування та розпорядження ним, вилученого 17.01.2025 під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

- рахунок на оплату №59 від 07 червня 2024 р. на 1 арк.;

- видаткову накладну №59 від 07 червня 2024 р. на 1 арк.;

- видаткову накладну №59 від 07 червня 2024 р. на 1 арк.;

- рахунок на оплату №58 від 07 червня 2024 р. на 2 арк.;

- видаткову накладну №58 від 07 червня 2024 р. на 2 арк.;

- видаткову накладну №58 від 07 червня 2024 р. на 2 арк.;

- рахунок №65 від 01 липня 2024 р. на 2 арк.;

- видаткову накладну №65 від 01 липня 2024 р. на 2 арк.;

- рахунок на оплату по замовленню № ЦБ 1020 від 01 липня 2024 р. на 1 арк.;

- рахунок на оплату по замовленню № ЦБ 1020 від 01 липня 2024 р. на 1 арк.;

- видаткову накладну № ЦБ 1128 від 26 липня 2024 р. на й арк.;

- видаткову накладну №22 від 22 червня 2024 р. на 1 арк.;

- рахунок №22 від 30 червня 2024 р. на 1 арк.;

- видаткову накладну №22 від 30 червня 2024 р. на 1 арк.;

- рахунок на оплату №2686 від 24 червня 2024 р. на 1 арк.;

- видаткову накладну №2341 від 25 червня 2024 р. на 1 арк.;

- видаткову накладну №2341 від 25 червня 2024 р. на 1 арк.;

- договір поставки б/н на 2 арк. в двох примірниках та специфікації до нього на 1 арк. два примірники;

- рахунок №26 від 31 жовтня 2024 р. на 1 арк.;

- видаткову накладну №26 від 31 жовтня 2024 р. на 1 арк.;

- відомість на відпуск нафтопродуктів на 1 арк.;

- ЦБ №24525 від 04 листопада 2024 р. на 1 арк.;

- видаткову накладну №000004383 від 05 листопада 2024 р. на 1 арк.;

- видаткову накладну №29878 від 01 листопада 2023 р. на 2 арк.;

- Видаткову накладну №34589 від 05 листопада 2023 р. на 1 арк.;

- рахунок на оплату по замовленню № ЦБ 1206 від 26 липня 2024 р. на 1 арк.;

- рахунок на оплату №103 від 16 жовтня 2024 р. на 1 арк.;

- рахунок №000005636 від 25 жовтня 2024 р. на 1 арк.;

- рахунок на оплату по замовленню № ЦБ 1702 від 39 вересня 2024 р. на 1 арк.;

- рахунок на оплату по замовленню № ЦБ 1489 від 02.09.2024 р. на

1 арк.;

- рахунок на оплату по замовленню № ЦБ 1418 від 22 серпня 2024р. на 1 арк.;

- рахунок на оплату по замовленню № ЦБ 1972 від 02.11.2024 на 1 арк.;

- рахунок на оплату №179 від 02.11.2024 на 2 арк.;

- рахунок на оплату №179 від 02.11.2024 на 1 арк.;

- рахунок №24 від 31.08.2024 на 1 арк.;

- видаткову накладну №24 від 31.08.2024 на 1 арк.;

- відомість на відпуск нафтопродуктів на 1 арк.;

- рахунок №23 від 31 липня 2024 на 1 арк.;

- видаткову накладну №23 від 31 липня 2024 р. на 1 арк.;

- відомість на відпуск нафтопродуктів на 1 арк.;

- видаткову накладну №107 від 02.08.2024 на 3 арк., два примірника;

- видаткову накладну №107 від 02.08.2024 на 3 арк.;

- рахунок на оплату №142 від 01.10.2024 на 3 арк., три примірника;

- ТТН №БВ-3110 на 1 арк., три примірника;

- рахунок на оплату №85 від 31.07.2024 на 3 арк.;

- видаткову накладну №85 від 31.07.2024 на 2 арк., два примірника;

- мобільний телефон «Iphone 15 Pro Max» IMEI: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , із сім картою НОМЕР_3 , - залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , - без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________ _________________ _______________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/1789/2025 Категорія ст. 170 КПК України

Унікальний № 752/9257/24

Слідчий суддя суду 1-ї інстанції: ОСОБА_8

Доповідач: ОСОБА_1