У х в а л а

09 грудня 2024 року селище Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Підволочиську подання Тернопільського районного сектору № 4 філії ДУ «Центр пробації» в Тернопільській області відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пальчинці Підволочиського району Тернопільської області, громадянина України, українця, неодруженого, непрацевлаштованого, який депутатом будь-якого рівня не є, з середньою освітою, засудженого вироком Підволочиського районного суду Тернопільської області від 02 листопада 2021 року за ч.1 ст.307, ч.1 ст.321 КК України до покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, із звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 (три) роки,

про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку,-

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2024 року до Підволочиського районну суду Тернопільської області надійшли матеріали подання Тернопільського районного сектору № 4 філії ДУ «Центр пробації» в Тернопільській області про звільнення засудженого ОСОБА_3 про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку.

Подання обґрунтоване тим, що вироком Підволочиського районного суду Тернопільської області від 02 листопада 2021 року ОСОБА_3 було затверджено угоду про визнання винуватості відд 27 травня 2021 року про визнання винуватості укладену між прокурором Підволочиського відділу Теребовлянської окружної прокуратури та обвинуваченим ОСОБА_3 та засуджено ОСОБА_3 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.1 ст.321 КК України до покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 3 (три) роки.

Представниця Тернопільського районного сектору №4 філії ДУ «Центр пробації» в Тернопільській області звернулась до суду з поданням, в якому просить звільнити засудженого ОСОБА_3 від покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку, посилаючись на те, що за час перебування на обліку ОСОБА_3 зарекомендував себе невідповідальним, допускав неявки на реєстрацію до УОПП без поважних причин, притягався до адміністративної відповідальності. 10 лютого 2022 року засуджений Підволочиським районним судом Тернопільської області за вчинення кримінального правопорушення передбачене ч.1 ст.162 КК України до 2 (двох) років обмеження волі. 26 вересня 2022 року ухвалою Підволочиського районного суду Тернопільської області роз`яснено, що вирок Підволочиського районного суду Тернопільської області від 10 лютого 2022 року та вирок Підволочиського районного суду Тернопільської області від 02 листопада 2021 рок слід виконувати самостійно.

27 червня 2024 року ОСОБА_3 був звільнений з ДУ «Городоцький виправний центр (№131)» по відбуттю терміну покарання.

З 27 червня 2024 року і по даний час ОСОБА_3 проживає при релігійній організації «Релігійної громади «Церкви Християн Віри Євангельської «Добрий Самаритянин» за адресою: Рівненська область, Рівненський район, с. Зосів, вул. Вишнева, 31.

Суд, вивчивши матеріали подання та матеріали судової справи, вважає, що подання не може бути розглянуто з наступних причин.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати, зокрема, питання: про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку.

Згідно положень п.3 ч.2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 5, 8, 9, 13-3 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Таким чином з аналізу діючого законодавства суд доходить висновку, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, а саме про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено вироком Підволочиського районного суду Тернопільської області від 02 листопада 2021 за ч.1 ст.307, ч.1 ст.321 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років та на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки.

З поданого до суду подання, вбачається, що ОСОБА_3 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , що не відноситься до територіальної юрисдикції Підволочиського районного суду Тернопільської області.

Відповідно до частини шостої статті 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу, тобто можливим є застосування аналогії у кримінальному провадженні. На переконання суду така аналогія закону допускається для застосування судом виключно з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб.

Відсутність у статтях 537, 539 КПК України механізму для повернення клопотання поданого учасником кримінального провадження із порушенням територіальної юрисдикції, є правовою прогалиною. Усунення цієї прогалини можливе шляхом застосування аналогії норм кримінального процесуального закону, які регламентують порядок повернення слідчим суддею скарги, яка не підлягає розгляду в цьому суді, тобто за аналогією до пункту 2 частини 2 статті 304 КПК України.

За таких обставин суд доходить висновку про порушення правил підсудності заявленого органом пробації подання, оскільки Підволочиський районний суд Тернопільської області не є визначеним у п.3 ч.2 ст.539 КПК України, місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений.

Згідно з пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(надалі - Конвенція) «кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на розгляд судом, встановленим законом». А відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VIII ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

За допомогою правил про підсудність забезпечується також рівність всіх громадян перед законом і судом (ст. 24 Конституції України та ст. 10 КПК України). Будучи одним з проявів цієї конституційної засади, чітко встановлена законом підсудність набуває ознак суб`єктивного права людини на законного суддю, тобто права будь-якої людини знати наперед, який саме суд і в якому складі відповідно до закону правомочний здійснювати стосовно нього судове провадження, якщо така необхідність виникне.

Важливість суворого дотримання правил про підсудність доводиться і практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ). Зокрема, як порушення вимог пункту 1 ст. 6 Конвенції ЄСПЛ розглядає порушення правил територіальної підсудності внаслідок передання справи з одного суду до іншого без належного законного обґрунтування, незважаючи на наявність чітких підстав зміни територіальної підсудності, встановлених у КПК України ( див. пункт 98 рішення ЄСПЛ у справі «Фельдман проти України»).

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що подання представника Тернопільського районного сектору № 4 філії ДУ «Центр пробації» в Тернопільській області стосовно засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пальчинці Підволочиського району Тернопільської області- не підсудне Підволочиському районному суду Тернопільської області та підлягає поверненню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.369-372, 376, 537, 539 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Подання представника Тернопільського районного сектору № 4 філії ДУ «Центр пробації» в Тернопільській області стосовно засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку повернути особі яка його подала.

Роз`яснити заявнику, що клопотання щодо вирішення питання передбаченого п.9 ч.1 ст.537 КПК України стосовно засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підлягає вирішенню місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений.

Ухвала може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Підволочиський районний суд Тернопільської області.

Суддя ОСОБА_1