Справа № 463/7546/22
пр.№ 1-в/464/216/24
У Х В А Л А

12 грудня 2024 року Сихівський районний суд м. Львова в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові подання заступника начальника Сихівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_3 про вирішення питання щодо звільнення від відбування призначеного покарання засудженого ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в:

заступник начальника Сихівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_3 звернулася до суду із поданням про звільнення засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, мотивуючи тим, що на обліку Сихівського РВ філії ДУ «Центр пробації» у Львівській області з 29.02.2024 перебуває ОСОБА_4 , якого вироком Личаківського районного суду м. Львова від 23.06.2024 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15-ч.4 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України і призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки. На підставі ст.70 ч.4 КК України з врахуванням вироку Сихівського районного суду м. Львова від 04.10.2022 року призначено остаточне покарання ОСОБА_4 у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років. На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. На підставі ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи. У зв`язку з тим, що сума завданої шкоди не перевищує суму двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на час вчинення кримінального правопорушення та підпадає під кваліфікацію ст. 51 КУпАП, просить привести судове рішення у відповідність до законодавства та звільнити ОСОБА_4 від призначеного судом покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України.

У судове засідання представник органу пробації не з`явилася, подала суду заяву, у якій подання підтримала, просила проводити розгляд подання у її відсутності.

Від прокурора надійшло клопотання про розгляд клопотання у його відсутності, проти задоволення клопотання не заперечив.

Від заступника начальника Сихівського районного відділу філії державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_5 на адресу суду надійшла заява про розгляд клопотання у її відсутності, клопотання просить задоволити.

Відповідно до ч.5 ст.539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, а тому розгляд вказаного клопотання здійснюється у відсутності згаданих осіб, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.4 ст.107 КПК України.

Оглянувши матеріали клопотання та вивчивши матеріали особової справи засудженого, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що вироком Личаківського районного суду м. Львова від 23 червня 2024 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15-ч.4 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України і призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки. На підставі ст.70 ч.4 КК України з врахуванням вироку Сихівського районного суду м. Львова від 04.10.2022 року призначено остаточне покарання ОСОБА_4 у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років. На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. На підставі ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 06.11.2023 апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 задоволено частково. Вирок Личаківського районного суду м. Львова від 23 червня 2023 року щодо ОСОБА_4 в частині призначеного покарання змінено. Вважати ОСОБА_4 засудженим за ч.2 ст.15-ч.4 ст.185 КК України із застосуванням ст.69 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. Вважати ОСОБА_4 засудженим, на підставі ч.4 ст.70 КК України, з урахуванням вироку Сихівського районного суду м. Львова від 04.10.2022, шляхом часткового складання призначених покарань, до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. Вважати ОСОБА_4 звільненим підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Частинами 1, 3 ст.5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст.539 цього Кодексу (у даному випадку місцевий суд, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок), має право вирішувати питання, в тому числі про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч. 2 і ч. 3 ст. 74 КК України.

Так, згідно із ч.2 ст.74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Зокрема, ч.1 ст.185 КК України передбачено кримінальну відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжку). При цьому ч. 4 вказаної статті кодексу за крадіжку, вчинену зокрема в умовах воєнного стану.

Разом з тим, Законом України від 18 липня 2024 року № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» у ст. 51 КУпАП, якою передбачена відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підвищена верхня межа вартості майна, викрадення якого охоплюється цим положенням, до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (далі - НМ).

Об`єднаною палатою Касаційного кримінального суду Верховного Суду в постанові від 7 жовтня 2024 року у справі № 278/1566/21 викладено правову позицію про те, що частина 6 ст. 3 КК передбачає, що зміни до КК можуть вноситися, у тому числі, законами про внесення змін до законодавства України про адміністративні правопорушення. У пояснювальній записці до запропонованих змін до ст. 51 КУпАП законодавець їх метою визначив саме зміну кримінального законодавства щоби досягнути домірності при застосуванні кримінальної відповідальності за правопорушення незначної тяжкості. Тому зміну в ст. 51 КУпАП розміру коефіцієнта НМ до 2, який розмежовує адміністративну та кримінальну відповідальності за відповідні діяння, Об`єднана палата розглядає як зміну до кримінального закону, оскільки мета законодавця полягала саме у зміні диспозиції відповідних кримінальних правопорушень.

Таким чином, Об`єднана палата зробила висновок, що зміна до ст. 51 КУпАП, яка стосується збільшення розміру коефіцієнта НМ для кваліфікації відповідних діянь як адміністративного правопорушення, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння для діянь, предметом посягання яких було майно на суму, що не перевищує 2 НМ. При цьому, суд наголосив, що визначення суми, яка дорівнює 2 НМ, здійснюється виходячи з розміру НМ, що діяв на час вчинення відповідного діяння.

Так, із зазначеного вище вироку Личаківського районного суду м. Львова від 23 червня 2024 року вбачається, що ОСОБА_7 29.09.2022 року у час запровадження воєнного стану таємно викрав майно вартістю 2448 грн. 30 коп.

Згідно з Законом № 3886-ХІ, кримінальна відповідальність настає за викрадення чужого майна вартістю понад 2481 грн, вчинене у 2022 році; понад 2684 грн, вчинене у 2023 році; і понад 3028 грн. вчинене у 2024 році.

З огляду на наведене, оскільки вироком Личаківського районного суду м.Львова від 23 червня 2024 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні крадіжки 29.09.2022 на суму 2448 грн. 30 коп., а кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна у 2022 році настає за крадіжку вартістю понад 2481грн., відтак засуджений підлягає звільненню від призначеного покарання у зв`язку з усуненням законом караності діяння, за яке він був засуджений.

Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України,

п о с т а н о в и в:

подання заступника начальника Сихівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_3 - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від покарання, призначеного вироком Личаківського районного суду м.Львова від 23 червня 2024 року за ч.2 ст.15-ч.4 ст. 185 КК України, у зв`язку із усуненням караності діяння, за яке він був засуджений.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1