Справа № 159/1583/25
Провадження № 1-кс/159/617/25
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2025 року м. Ковель

Слідчий суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 розглянувши клопотання слідчого СВ Ковельського відділу поліції ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000341 від 14.03.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України про арешт майна, -

в с т а н о в и в:

Слідчий СВ Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 за погодженням з прокурором ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області з клопотанням про накладення арешту на майно, а саме: колоду №1, довжина-5,2, діаметр-0,2 м; колоду №2, довжина-1,2, діаметр-0,38 м; колоду №3, довжина-5,1, діаметр-0,18 м; колоду №4, довжина-5,4, діаметр-0,14 м; колоду №5 довжина-5,05, діаметр-0,22 м.

Клопотання мотивовано тим, що здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000341 від 14.03.2025року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Встановлено, що 13.03.2025 (точний час досудовим розслідуванням не встановлено) поблизу с. Воля - Ковельська, Ковельського р-ну, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таємно викрав деревину породи сосна загальною кубомасою 3 куб.м., яку в подальшому перевозив на тракторі синього кольору марки «Dong Feng» із чужовим засобом.

З метою збереження речових доказів слідчий просить накласти на нього арешт.

Слідчий та прокурор підтримали заявлена клопотання, просять накласти арешт на майно.

Представник ДП «Ліси України» в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без участі представника. Свою позицію по справі не висловили.

Заслухавши пояснення слідчого, позицію прокурора , дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що у задоволенні клопотання про накладення арешту на майно слід відмовити з наступних підстав.

За змістом п.7 ч.2 ст.131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Положеннями ч.ч.2-6 ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів. У цьому випадку, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу; 2) спеціальної конфіскації. У цьому випадку, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених КК України; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи. У цьому випадку, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КК України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У цьому випадку, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

З аналізу вищевказаних процесуальних норм закону випливає, що слідчий та/або прокурор повинні довести, що майно, яке на їх думку підлягає арешту повинно відповідати критеріям, визначеним у ст.98 КПК України.

Доведеними повинні бути і ризики щодо такого майна, передбачені ст.170 КПК України, зокрема, - щодо збереження речових доказів.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати усі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Ч.1 ст.173 КПК України визначено, що слідчий суддя вправі відмовити в задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, яка його подала не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз.2 ч.1 ст.170 КПК України.

Відповідно до вимог ч.1 ст.171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач.

З матеріалів провадження вбачається, що 14.03.2025року до ЄРДР за №0000341 внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Постановою слідчого СВ Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 від 14.03.2025 року колоду №1, довжина-5,2, діаметр-0,2 м; колоду №2, довжина-1,2, діаметр-0,38 м; колоду №3, довжина-5,1, діаметр-0,18 м; колоду №4, довжина-5,4, діаметр-0,14 м; колоду №5 довжина-5,05, діаметр-0,22 м., визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Разом з тим при зверненні до слідчого судді із клопотанням про арешт майна стороною обвинувачення не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що будь-якій фізичній чи юридичній особі було завдано шкоди, не зазначено розмір такої шкоди.

В судовому засідані слідчий вказав, що потерпілий не встановлений, а вартість викраденого майна не встановлена.

Об`єктивним складом кримінального правопорушення за ст.185 КК Укарїни виступає чуже майно, вартість якого перевищує 3028 грн.

Таким чином прихожу до висновку про те, що з клопотання слідчого та доданих до нього матеріалів не вбачається підстав та розумних підозр вважати, що за наявних доказів в даному випадку наявні кримінально протиправні дії стосовно яких внесені відомості до ЄРДР та проводиться досудове розслідування, що вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України у вказаному кримінальному провадженні.

Аналогічного висновку дійшов Волинський Апеляційний суд від 26.11.2024р., справа №159/7664/24.

З огляду на зазначене, в задоволенні клопотання слідчого відмовити.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.98, 132,170-173 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000341 від 14.03.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України про арешт майна,- відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1