Провадження №: 1-в/336/253/2024
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2024 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши подання начальника Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, не одруженого, військовослужбовця ВЧ НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 21.12.2021 року вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя, за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, до покарання у виді громадських робіт на строк 240 годин,-

в с т а н о в и в:

18 вересня 2024 року до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя надійшло подання начальника Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області ОСОБА_4 про приведення вироку суду у відповідність згідно з діючим законодавством відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування подання вказано, що 15.04.2022 до Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області надійшов на виконання вирок Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21.12.2021 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого за ч.2 ст.15, ч. 1 ст.185 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 240 годин. Покарання не відбуте.

15.04.2022 було встановлено, що 01.04.2022 року засуджений прийняв присягу та був мобілізований для проходження служби у Збройних силах України.

06.04.2023 до Шевченківського РВ з питань пробації з СВ ВП № З ЗРУП ГУНП в Запорізькій області надійшла інформація, згідно якої стало відомо, що відносно ОСОБА_5 , 15.02.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення та присвоєний номер кримінального провадження № 0000296, правова кваліфікація: ч. 4 ст. 185 КК України. Також стало відомо, що 09.09.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено повідомлення про вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення (номер кримінального провадження № 0000431), правова кваліфікація: ч. 2 ст. 389 КК України.

Постановою старшого дізнавача сектору дізнання відділу поліції № 3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області від 26.10.2023 кримінальне провадження, внесене до Реєстру досудових розслідувань за № 0000431 закрито у зв`язку з відсутністю складу злочину, оскільки дотепер ОСОБА_3 рахується військовослужбовцем.

До теперішнього часу ОСОБА_3 до розташування військової частини не з`являвся. Від відбування громадських робіт засуджений відмовляється, посилаючись на те, що є військовослужбовцем.

Кримінальне провадження, внесене 15.02.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000296 наразі перебуває в провадженні Шевченківського районного суду м. Запоріжжя на стадії розгляду, головуючий суддя ОСОБА_6

09.08.2024 року набрав законної сили Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року № 3886-ІХ (далі - Закон).

Цим Законом внесено зміни до ст. 51 КУпАП, згідно з якими викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати вважається дрібним, якщо його вартість на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (від 757 до 3028 грн.).

Відповідно до пункту 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян встановлений на рівні 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує (декриміналізує) злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають або відбули покарання, але судимість не знято і не погашено.

Особа, яка засуджена за діяння, караність якого законом усунена, згідно ч. 2 ст. 74 КК України підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Згідно з вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21.12.2021, 07.12.2021 року ОСОБА_3 вчинив умисні дії, які виразились у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна, не доведене до кінця з причин, що не залежали від волі особи. Загальна вартість майна, яке намагався викрасти засуджений 316 грн. 00 коп., що складає менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У поданні ставиться питання про приведення вироку суду відносно ОСОБА_3 у відповідність згідно з діючим законодавством.

Представник Шевченківського РВ філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просить розглянути подання без участі представника уповноваженого органу з питань пробації.

Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання щодо звільнення засудженого від покарань за діяння, яке наразі не є кримінально караним.

Засуджений ОСОБА_3 будучи належним чином повідомленим про час та місце проведення судового засідання, до суду не з`явився з невідомих причин. Заперечень проти задоволення клопотання не подав.

Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Суд, дослідивши матеріали подання, встановив наступне.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КК України, під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 ст. 74 КК України.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до ч. 3 ст. 57, ч. 1 ст. 58, ч. 1 ст. 62 КК України), 11, 13, 13-2 ч. 1 ст. 537 цього Кодексу.

09.08.2024 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ.

Відповідно до вказаного Закону № 3886-ІХ, ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Положеннями частини першої ст. 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (частина 6 статті 3 КК України).

Відповідно до пункту 5 підрозділу 1 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, для норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги.

Підпункт 169.1.1 пункту 169.1 ст. 169 розділу IV Податкового кодексу України визначає, що податкова соціальна пільга визначається у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Таким чином, два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян дорівнюють 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленому законом на 1 січня звітного року.

Станом на 01 січня 2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2 270,00 грн.

Судом встановлено, що вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21.12.2021 року ОСОБА_3 засуджений за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 240 годин громадських робіт, за вчинення кримінального правопорушення 07.12.2021 року, чим завдано матеріальної шкоди на суму 316 грн. 00 коп., що станом на день вчинення крадіжки складає суму меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (менше 2 270,00 грн.).

Кримінальна протиправність діяння, а також його карність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки Кримінальним кодексом, що діяв на час вчинення цього діяння (ч. 3 ст. 3, ч. 2 ст. 4 КК України).

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1 ст. 5 КК України).

Указане положення цілком узгоджується із вимогами ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, на теперішній час кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка) настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення.

Вказані висновки суду узгоджуються з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.01.2021 року у справі № 0306/7567/12, згідно з якими «за загальним правилом, закріпленим у ч. 2 ст. 4 КК, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК України раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності».

Таким чином діяння, за вчинення якого засуджено ОСОБА_3 вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21.12.2021 року за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, наразі не може вважатись кримінально караним правопорушенням, оскільки вартість майна, за викрадення якого останній засуджений, не перевищує граничної вартості майна, за викрадення якого наразі передбачено саме кримінальну відповідальність 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Частиною другою ст. 74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

У зв`язку із зазначеним, оскільки кримінальна караність діяння, за вчинення якого засуджено ОСОБА_3 , усунута, суд приходить до висновку про те, що на підставі ч. 2 ст. 74 КК України ОСОБА_3 необхідно звільнити від призначеного покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21.12.2021 року за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України.

Таким чином, подання начальника Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області ОСОБА_4 підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись вимогами Закону України № 3886-IX від 18.07.2024 року, ч. 1, ч. 3 ст. 5, ч. 2 ст. 74 КК України, ст. ст. 372, 376, 537, 539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Подання начальника Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області ОСОБА_4 про приведення у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІX від 18.07.2024 року вироку Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21.12.2021 року стосовно засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21.12.2021 року за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України у виді 240 годин громадських робіт, у зв`язку з усуненням караності діяння.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом семи днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом семи днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1