Справа № 947/6252/25
Провадження № 1-кс/947/3919/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.03.2025 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , представника власників майна адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого СВ ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , яке погоджене прокурором Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001238 від 06.11.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 263-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси надійшло клопотання слідчого СВ ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , яке погоджене прокурором Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001238 від 06.11.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 263-1 КК України.

У клопотанні сторона обвинувачення з метою збереження речового доказу, просить накласти арешт на майно виявлене та вилучене 11.03.2025 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні оголосив клопотання, вимоги якого просив задовольнити посилаючись на доводи та підстави викладені у ньому.

У судове засідання з`явився також адвокат ОСОБА_4 , який діє в інтересах власників майна ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , проти задоволення вимог клопотання в частині накладення арешту на предмети зовні сході на зброю не заперечував, проте просив відмовити у задоволенні клопотання в частині накладення арешту на вилучені грошові кошти, мотивуючи тим, що грошові кошти отримані законним шляхом, є спільним накопиченням родини Пелюхно, мають законне походження, на підтвердження чого просив долучити до матеріалів клопотання відповідні докази.

Вислухавши учасників судового засідання, вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що воно підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

В ході судового розгляду встановлено, що слідчим відділом ОРУП №1 ГУНП в Одеській області під процесуальним керівництвом Київської окружної прокуратури міста Одеси, проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0001238 від 06.11.2024 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 263-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, 06.11.2024 до слідчого відділу Одеського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області надійшов рапорт оперуповноваженого 3 відділу ГВ ЗНД Управління СБ України в Одеській області та рапорт старшого оперуповноваженого в ОВС 3-го відділу УСР в Одеській області про те, що невстановлені особи займаються збутом вогнепальної зброї на території Київського району м. Одеси. (ЄО 21424)

Крім того, 08.11.2024 до чергової частини Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області надійшов рапорт старшого оперуповноваженого УКЗБТ ДЗНД СБ України про те, що громадянин ОСОБА_8 , громадянин ОСОБА_9 та громадянин ОСОБА_10 разом з невстановленими особами в складі організованої групи здійснюють незаконну переробку вогнепальної зброї. (ЄО 21573)

В ході досудового розслідування кримінального провадження №0001238 від 06.11.2024 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 263-1 КК України, від гр. ОСОБА_11 було отримано відомості про те, що невідома особа здійснює збут вогнепальною зброї на території Київського району м. Одеси. (ЄО №7062 від 03.03.2025)

В ході обшуку від 11.03.2025 за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено:

- грошові кошти у сумі 70050 доларів, купюри номіналом 100 доларів у кількості 700 шт., купюри номіналом 50 доларів у кількості 1 шт., грошові кошти у сумі 3900 евро, купюри номіналом 50 евро у кількості 78 шт., 4500 гривень, купюри номіналом 1000 гривень у кількості 4 шт. та купюра номіналом 500 гривень у кількості 1 шт., які упаковано до сейф-пакету НПУ №RAW0217477;

- 1 (один) предмет ззовні схожий на пістолет-кулемет Шпагіна з серійним номером на ствольній коробці НОМЕР_1 та 1 (один) предмет ззовні схожий на пістолет-кулемет Судаєва з серійним номером на рамці НОМЕР_2 , які упаковано до сейф-пакету НПУ та скріплено стяжкою з номером В433653;

- 6 (шість) предметів ззовні схожих на магазин без набоїв до пістолета-кулемета Судаєва у двох чохла, ємкістю по три магазини в кожному, упаковано до сейф-пакету НПУ №RAW0217478;

- 2 (два) предмети ззовні схожих на магазин без набоїв до пістолета-кулемета Шпагіна, один з яких знаходився в чохлі, упаковано до сейф-пакету НПУ №RAW0217479;

- 1 (один) предмет ззовні схожий на ствол до невстановленої зброї, упаковано до сейф-пакету НПУ №WАR1929240;

- посилковий пакет від «Нової пошти» у розпакованому стані з ТТН9523, отримувач ОСОБА_6 , в якому знаходився 1(один) порожній магазин до пістолета-кулемета Судаєва, упаковано до сейф-пакету НПУ №WАR1929386;

- 1 (одна) чоловіча бритва марки «ВІС» чорного кольору, упаковано до паперового конверту НПУ.

11.03.2025 у порядку ст. 615 КПК України затримано ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та 12.03.2025 року повідомлено про підозру за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 263-1 КПК України.

12.03.2025 постановою слідчого групи слідчих тимчасово вилучене майно визначено речовим доказом у кримінальному провадженні.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку передбаченому п.1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

При цьому, у відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ч.ч. 10,11 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В даному випадку, слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування на теперішній час обґрунтовано здійснюється досудове розслідування в рамках даного кримінального провадження, за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263, ч. 1 ст. 263-1 КК України.

Вказані речові докази, а саме: 1 (один) предмет ззовні схожий на пістолет-кулемет Шпагіна з серійним номером на ствольній коробці НОМЕР_1 та 1 (один) предмет ззовні схожий на пістолет-кулемет Судаєва з серійним номером на рамці НОМЕР_2 , які упаковано до сейф-пакету НПУ та скріплено стяжкою з номером В433653; 6 (шість) предметів ззовні схожих на магазин без набоїв до пістолета-кулемета Судаєва у двох чохла, ємкістю по три магазини в кожному, упаковано до сейф-пакету НПУ №RAW0217478; 2 (два) предмети ззовні схожих на магазин без набоїв до пістолета-кулемета Шпагіна, один з яких знаходився в чохлі, упаковано до сейф-пакету НПУ №RAW0217479; 1 (один) предмет ззовні схожий на ствол до невстановленої зброї, упаковано до сейф-пакету НПУ №WАR1929240 - необхідно оглянути вказані речові докази та направити до НДЕКЦ для проведення відповідних експертних досліджень.

За таких обставин, слідчим суддею встановлено відповідність зазначених предметів критеріям речових доказів, встановлених ст. 98 КПК України, оскільки вони зберегли на собі сліди вчинених злочинів, є об`єктом протиправних дій та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому підлягає арешту з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, перетворення, відчуження, знищення.

Разом з тим, слідчий суддя вважає, що слідчим у клопотанні та прокурором у судовому засіданні не було доведено відповідне обґрунтування необхідності накладення арешту на вилучені в ході обшуку грошові кошти та чоловічу бритву, зокрема, не було доведено їх відношення до розслідуваного к/п № 0001238 від 06.11.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 263-1 КК України та яким чином зазначене майно відповідає критеріям, передбаченим ч. 1 ст. 98 КПК України для речових доказів.

Заперечуючи проти задоволення клопотання в частині накладення арешту на вилучені грошові кошти, стороною захисту надано докази походження грошових коштів, а саме податкові декларації платника єдиного податку- фізичної особи підприємця ОСОБА_6 за 2020 -2024 роки з яких вбачається, що підозрюваний ОСОБА_6 є фізичною особою підприємцем, загальна сума доходу за вказаний період склала 16 276 949 грн.

Тобто, з поданих декларацій можливо дійти висновку, що вилучені за місцем мешкання підозрюваного ОСОБА_6 грошові кошти у сумі 70 050 доларів США, 3 900 євро, 4 500 грн. ймовірніше за все є накопиченням останнього від зайняття господарською діяльністю.

В свою чергу, стороною обвинувачення не спростовано доводів сторони захисту відносно законності походження вилучених грошових коштів, та не доведено того, що вказані грошові кошти отримані підозрюваним ОСОБА_6 злочинним шляхом, тобто набуті в результаті вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 263-1 КК України.

З доданих до клопотання документів не вбачається, які слідчі дії було проведено з метою встановлення походження вилучених грошових коштів та яке відношення вони мають до розслідуваного кримінального провадження, що в свою чергу може свідчити про неефективність дій органу досудового розслідування.

Прокурором не зазначено та необґрунтовано, що вилучені в ході проведення обшуку грошові кошти, а також чоловіча бритва відповідають хоча б одному із критеріїв речових доказів в рамках кримінального провадження, відсутнє також обґрунтування необхідності накладення арешту на зазначене майно, що позбавляє можливості встановити відповідність вилученого майна категорії речових доказів. Прокурор лише формально посилається на норми кримінального процесуального законодавства.

За таких обставин, слідчий суддя не може прийти до переконання, що на теперішній час арешт грошових коштів у сумі 70 050 доларів США, 3 900 євро, 4 500 грн. та чоловічої бритви «ВІС» буде відповідати засадам розумності та співмірності, а відповідно, й що такий захід забезпечення обґрунтовано обмежувати право власності власника майна.

З урахуванням викладеного, в цілях не порушення гарантованого права власності, враховуючи необґрунтованість клопотання сторони обвинувачення в цій частині, оскільки в клопотанні відсутнє належне обґрунтування необхідності накладення арешту зазначене вище майно, а також стороною обвинувачення не доведено, що потреби досудового розслідування в конкретному вищевказаному кримінальному провадженні на теперішній час виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи власника майна, про який йдеться в клопотанні, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання сторони обвинувачення про арешт грошових коштів та чоловічої бритви задоволенню не підлягає, а тимчасово вилучене майно необхідно повернути особі у якої його було вилучено.

При розгляді зазначеного клопотання у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» слідчий суддя застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Положення зазначеної вище норми КПК України узгоджуються зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Застосування належної процедури є одним із складових елементів принципу верховенства права та передбачає, у тому числі, щоб повноваження органів публічної влади були визначені приписами права, і вимагає, щоб посадовці мали дозвіл на вчинення дії, і надалі діяли в межах наданих їм повноважень.

Стаття 41 Конституції України закріплює положення про те, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Одночасно слідчий суддя наголошує, що накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або невідворотним позбавленням такого права. Хоча власник і обмежується у реалізації всіх правомочностей щодо відповідного майна, проте таке обмеження має тимчасовий характер.

Додатково слідчий суддя акцентує, що у випадку, якщо в рамках даного кримінального правопорушення майно, на яке накладено арешт , буде оглянуто та встановлено, що відпала необхідність в його подальшому арешті, власник такого майна має право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, у відповідності до ст.. 174 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_12 , яке погоджене прокурором Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001238 від 06.11.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 263-1 КК України - задовольнити частково.

Накласти арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування на майно яке було виявлено та вилучено в ході обшуку 11.03.2025 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

- 1 (один) предмет ззовні схожий на пістолет-кулемет Шпагіна з серійним номером на ствольній коробці НОМЕР_1 та 1 (один) предмет ззовні схожий на пістолет-кулемет Судаєва з серійним номером на рамці НОМЕР_2 , які упаковано до сейф-пакету НПУ та скріплено стяжкою з номером В433653;

- 6 (шість) предметів ззовні схожих на магазин без набоїв до пістолета-кулемета Судаєва у двох чохла, ємкістю по три магазини в кожному, упаковано до сейф-пакету НПУ №RAW0217478;

- 2 (два) предмети ззовні схожих на магазин без набоїв до пістолета-кулемета Шпагіна, один з яких знаходився в чохлі, упаковано до сейф-пакету НПУ №RAW0217479;

- 1 (один) предмет ззовні схожий на ствол до невстановленої зброї, упаковано до сейф-пакету НПУ №WАR1929240;

- Посилковий пакет від «Нової пошти» у розпакованому стані з ТТН9523, отримувач ОСОБА_6 , в якому знаходився 1(один) предмет ззовні схожий на магазин без набоїв до пістолета-кулемета Судаєва, упаковано до сейф-пакету НПУ №WАR1929386;

У задоволенні клопотання в іншій частині відмовити, майно, яке було тимчасово вилучене в ході проведення обшуку, а саме: Грошові кошти у сумі 70050 доларів США, купюри номіналом 100 доларів у кількості 700 шт., купюри номіналом 50 доларів у кількості 1 шт., грошові кошти у сумі 3900 евро, купюри номіналом 50 евро у кількості 78 шт., 4500 гривень, купюри номіналом 1000 гривень у кількості 4 шт. та купюра номіналом 500 гривень у кількості 1 шт.; 1 (одну) чоловічу бритву марки «ВІС» чорного кольору, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 169 КПК України повернути особі у яких воно було вилучено.

Виконання ухвали покласти на слідчого СВ ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_12 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1