Номер провадження:1-в/521/1063/24
УХВАЛА

24 жовтня 2024 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ;

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

представника установи виконання покарань ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції подання начальника Державної установи «Одеська виправна колонія №14» ОСОБА_6 щодо приведення у відповідність закону вироку у зв`язку зі змінами у Кодексі України про адміністративні порушення згідно Закону № 3886-ІХ від 18.07.2024 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Татарбунари Одеської області, громадянина України, не одруженого, до засудження проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

засудженого вироком Арцизького районного суду Одеської області від 18.02.2021 за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до 4 років 8 місяців позбавлення волі,

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м. Одеси надійшло подання начальника Державної установи «Одеська виправна колонія №14» ОСОБА_6 щодо приведення у відповідність до закону вироку Арцизького районного суду Одеської області від 18.02.2021 за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, згідно ст. 71 КК України частково приєднано покарання за вироком Арцизького районного суду Одеської області від 31.03.2020, у зв`язку зі змінами у Кодексі України про адміністративні порушення згідно Закону № 3886-ІХ від 18.07.2024, у зв`язку з набранням чинності Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX, яким вчинення крадіжок в сумі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян віднесено до адміністративних правопорушень та відповідно декриміналізовано.

Прокурор у судовому засіданні вважала за можливе подання установи виконання покарань задовольнити.

Засуджений ОСОБА_4 розгляд вказаного подання залишив на розсуд суду.

Прокурор у судовому засіданні вважав за можливе клопотання задовольнити.

Вислухавши думку учасників судового засідання, вивчивши подання та додані до нього матеріали, суд вважає необхідним задовольнити подання з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Пункт 13 ч. 1 ст. 537 КПК України визначає, що під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 КПК України, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Пунктом 2 ч. 2 ст. 539 КПК України передбачено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, у межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, у разі необхідності вирішення, зокрема, питань, передбачених пунктом 13 частини першої статті 537 КПК України.

Зокрема, судом встановлено, що вироком Арцизького районного суду Одеської області від 18.02.2021 за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України визнано винним ОСОБА_4 та призначено покарання до 4 років 8 місяців позбавлення волі за крадіжки скоєні 18.03.2020 на суму 3548 гривень 82 копійки, 26.04.2020 на суму 3892 гривні, 27.04.2020 на суму 700 гривень. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, до покарання призначеного за цим вироком приєднано частково два місяці позбавлення волі з невідбутого ним покарання за попереднім вироком Арцизького районного суду Одеської області від 31.03.2020, за яким ОСОБА_4 було засуджено до 4 років шести місяців позбавлення волі, та остаточно призначити покарання у вигляді 4 років 8 місяців позбавлення. Строк відбуття покарання рахувати з 06.05.2020.

Відповідно до вироку Арцизького районного суду Одеської області від 31.03.2020 ОСОБА_4 засуджено за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі за крадіжки скоєні 25.06.2019 на суму 334 гривень 16 копійок, 14.10.2019 на 1820 гривень, 27.10.2019 на суму 1590 гривень, 06.11.2019 на суму 600 гривень, 22.11.2019 на суму 1775 гривень 47 копійок.

Так, 09 серпня 2024 року набув чинності Закон України 18 липня 2024 року №3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону №3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону №3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

З огляду на зазначене та аналізу указаних норм закону, кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу XX Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної п.п. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Станом на 01 січня 2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2102 гривні, а 50 відсотків від його розміру становили 1051 гривню 00 копійок.

З огляду на зміст положень Податкового кодексу України, Закону №3886-IX та ст. 5 КК України, на момент вчинення ОСОБА_4 діяння, за яке він засуджений вироком Арцизького районого суду Одеської області від 18.02.2021 (у 2020 році), розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становить 2102 гривень, розмір завданої шкоди потерпілому ОСОБА_7 за епізодом від 18.03.2020 становить 3548 гривень 82 копійки, потерпілому ОСОБА_8 за епізодом від 26.04.2020 становить 3892 гривні та за епізодом від 27.04.2020 становить 700 гривень, що не перевищує граничний розмір шкоди з якого настає кримінальна відповідальність.

З вищевикладеного суд робить висновок про те, що діяння від 27.04.2020, за вчинення якого засуджено ОСОБА_4 вироком Арцизького районного суду Одеської області від 18.02.2021 за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, не вважається кримінальним правопорушенням. Враховуючи викладене вказаний вирок за вказаним епізодом має бути приведений у відповідність до законодавства.

Також, станом на 01 січня 2019 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 1921 гривня, а 50 відсотків від його розміру становили 960 гривень 50 копійок.

З огляду на зміст положень Податкового кодексу України, Закону №3886-IX та ст. 5 КК України, на момент вчинення ОСОБА_4 діянь, за які він засуджений вироком Арцизького районого суду Одеської області від 31.03.2020 (у 2019 році), розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становить 1921 гривню.

Так, за епізодом від 25.06.2019 розмір завданої шкоди потерпілому ОСОБА_9 становить 334 гривні 16 копійок, що не перевищує граничний розмір шкоди з якого настає кримінальна відповідальність.

За епізодом від 14.10.2019 розмір завданої шкоди потерпілому ОСОБА_10 становить 1820 гривень, що не перевищує граничний розмір шкоди з якого настає кримінальна відповідальність.

За епізодом від 27.10.2019 розмір завданої шкоди потерпілому ОСОБА_11 становить 1590 гривень, що не перевищує граничний розмір шкоди з якого настає кримінальна відповідальність.

За епізодом від 06.11.2019 розмір завданої шкоди потерпілому ОСОБА_12 становить 600 гривень, що не перевищує граничний розмір шкоди з якого настає кримінальна відповідальність.

За епізодом від 22.11.2019 розмір завданої шкоди потерпілому ОСОБА_13 становить 1775 гривень 47 копійок, що не перевищує граничний розмір шкоди з якого настає кримінальна відповідальність.

З вищевикладеного суд робить висновок про те, що діяння від 25.06.2019, 14.10.2019, 27.10.2019, 06.11.2019, 22.11.2019, за вчинення яких засуджено ОСОБА_4 вироком Арцизького районного суду Одеської області від 31.03.2020 за ч. 3 ст. 185 КК України, не вважається кримінальними правопорушеннями. Враховуючи викладене вказаний вирок за вказаним епізодом має бути приведений у відповідність до законодавства.

Крім того, оскільки засуджений ОСОБА_4 підлягає звільненню від покарання, призначеного вироком Арцизького районного суду Одеської області від 31.03.2020 за ч. 3 ст. 185 КК України, у зв`язку з усуненням караності діяння, підстави застосування ч. 4 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України відпали, а тому ОСОБА_4 підлягає відбуттю покарання, яке призначене вироком Арцизького районного суду Одеської області від 18.02.2021 у виді 4 років позбавлення волі.

Керуючись ч. 1, ч. 3 ст. 5, ч. 2 ст. 74 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Подання начальника Державної установи «Одеська виправна колонія №14» ОСОБА_6 щодо приведення у відповідність закону вироку у зв`язку зі змінами у Кодексі України про адміністративні порушення згідно Закону № 3886-ІХ від 18.07.2024 відносно засудженого ОСОБА_4 , - задовольнити.

Засудженого ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання, призначеного вироком Арцизького районного суду Одеської області від 31.03.2020 за ч. 3 ст. 185 КК України, яким останнього засуджено до покарання у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі, у зв`язку з усуненням законом караності діяння, за яке він був засуджений.

Засудженого ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання, призначеного вироком Арцизького районного суду Одеської області від 18.02.2021 в частині вчинення ним епізоду від 27.04.2020, у зв`язку з усуненням кримінальної караності діяння.

Вважати ОСОБА_4 засудженим за вироком Арцизького районного суду Одеської області від 18.02.2021 за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.

Виключити з вироку Арцизького районного суду Одеської області від 18.02.2021 посилання на ч. 4 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України.

Строк відбування покарання обчислювати з моменту його фактичного затримання, тобто з 06 травня 2020 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_4 строк попереднього ув`язнення з 06.05.2020 по 01.10.2020, з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_14