Єдиний унікальний номер справи 333/9785/24
Номер провадження 1-в/333/269/24
УХВАЛА

іменем України

19 грудня 2024 року місто Запоріжжя

Комунарський районний суд міста Запоріжжя
у складі: за участю: головуючого судді секретаря судового засідання прокурора представника Комунарського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій областіОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя подання начальника Комунарського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області ОСОБА_5 про приведення судового рішення у відповідності до закону, -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2024 року, начальник Комунарського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області ОСОБА_5 звернулась до суду із поданням про приведення судового рішення у відповідності до закону.

В обґрунтування подання зазначено, що ОСОБА_6 з 02.11.2020 року перебуває на обліку Комунарського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області.

21.12.2021 через порушення порядку та умов відбування покарання відносно засудженої ОСОБА_6 до Комунарського районного суду міста Запоріжжя скеровано подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженої для відбування призначеного судом покарання.

У зв?язку із неявками громадянки ОСОБА_6 на судові засідання, судове провадження з розгляду вищевказаного подання органу пробації відносно останньої було призупинено та громадянка ОСОБА_6 була оголошена у розшук, організацію виконання щодо розшуку останньої доручено співробітникам відділу поліції № 4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області.

30.10.2024 до Комунарського районного суду міста Запоріжжя із ВП № 4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області відносно засудженої ОСОБА_6 надійшло повідомлення та поінформовано, що відносно останньої закрито оперативно-розшукову справу, так як було встановлено її місцезнаходження та від громадянки ОСОБА_6 відібрано зобов?язання про її явку до Комунарського районного суду міста Запоріжжя.

На 19.11.2024 призначено судове засідання щодо розгляду відносно засудженої ОСОБА_6 подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженої для відбування призначеного судом покарання.

Станом на 08.11.2024 кримінальне провадження відносно засудженої ОСОБА_6 знаходиться на розгляді Комунарського районного суду міста Запоріжжя.

09.08.2024 року набрав чинності Закон України № 3886-IХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (надалі Закон № 3886-IX).

Відповідно до вказаного Закону № 3886-IX, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого, дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до пп.169.1.1 пункту 169.1 ст. 169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Відповідно до вироку Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 16 вересня 2020 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнана винуватою за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнена від відбування покарання з випробуванням, якщо вона протягом іспитового строку 1 рік не скоїть нового злочину та виконає покладені на неї обов?язки.

Тобто засуджена ОСОБА_6 визнана винною за ознаками закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), але не доведеного до кінця з причин, які не залежали від волі особи. Кримінальне правопорушення вчинено ОСОБА_6 18 серпня 2020 року, вартість викраденого майна на момент вчинення кримінального правопорушення становила 455 гривень 20 копійок.

Станом на 01.01.2020 року, розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» становив 2102 гривні.

З наведених підстав просить привести вирок у відповідність на підставі ч.2 ст. 74 КК України та звільнити засудженого ОСОБА_6 від покарання.

Прокурор у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення подання щодо звільнення засудженого від покарання за діяння, яке наразі не є кримінально караним.

Представник Комунарського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області у судовому засіданні підтримала подання та просила його задовольнити.

Засуджений ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином.

Суд, дослідивши матеріали подання, встановив наступне.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КК України, під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 ст. 74 КК України.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до ч. 3 ст. 57, ч. 1 ст. 58, ч. 1 ст. 62 КК України), 11, 13, 13-2 ч. 1 ст. 537 цього Кодексу.

09.08.2024 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ.

Відповідно до вказаного Закону №3886-ІХ стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Положеннями частини першої ст. 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (частина 6 статті 3 КК України).

Відповідно до пункту 5 підрозділу 1 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, для норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги.

Підпункт 169.1.1 пункту 169.1 ст. 169 розділу IV Податкового кодексу України визначає, що податкова соціальна пільга визначається у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Таким чином, два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян дорівнюють 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленому законом на 1 січня звітного року.

Станом на 01.01.2020 року розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, згідно із Законом України «Про Державний бюджет на 2020 рік» становив 2 102,00 грн.

Судовим розглядом встановлено, що вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 16 вересня 2020 року ОСОБА_6 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, на підставі чого та призначено їй покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.

Відповідно до змісту вироку Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 16 вересня 2020 року, 18 серпня 2020 р., приблизно об 11 год. 07 хв., ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, знаходячись у торговому залі супермаркету «Варус» ТОВ «Омега», розташованому по пр.Соборному, буд.83/85 в м.Запоріжжя, переконавшись, що за її злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу з торгових полиць зазначеного супермаркету намагалася таємно викрасти, сховавши товар до себе в жіночу сумку, належне ТОВ «Омега» майно, а саме: пляшку текіли «Репосадо Хосе Куерво» ємністю 0,7 літра, ш/к 131, вартістю 455 грн 20 коп без урахування ПДВ, чим намагалася спричинити ТОВ «Омега» матеріальну шкоду на суму 455 гривень 20 коп. без урахування ПДВ, але не довела свій злочинний намір до кінця з причин, які не залежали від її волі, оскільки була зупинена працівником охорони супермаркету з викраденим товаром після проходження касової зони, та в подальшому передана працівникам поліції.

Кримінальна протиправність діяння, а також його карність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки Кримінальним кодексом, що діяв на час вчинення цього діяння (ч. 3 ст. 3, ч. 2 ст. 4 КК України).

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1 ст. 5 КК України).

Указане положення цілком узгоджується із вимогами ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, на теперішній час кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка) настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення.

Вказані висновки суду узгоджуються з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.01.2021 року у справі № 0306/7567/12, згідно з якими «за загальним правилом, закріпленим у ч. 2 ст. 4 КК, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК України раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності».

Таким чином діяння, за вчинення якого засуджено ОСОБА_6 вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 16 вересня 2020 року за ч.2 ст. 15, ч.1 ст.185 КК України, наразі не може вважатись кримінально караним правопорушенням, оскільки вартість майна, за заволодіння якого остання засуджена, не перевищує граничної вартості майна, за викрадення якого наразі передбачено кримінальну відповідальність.

Таким чином, подання начальника Комунарського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 372, 376, 537, 539 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Подання начальника Комунарського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області ОСОБА_7 - задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від покарання, призначеного вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 16 вересня 2020 року за ч. 2 ст. 15, ч.1 ст.185 КК України до покарання у вигляді 1 року обмеження волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком тривалістю на 1 рік, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, у зв`язку з усуненням караності діяння.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом семи днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом семи днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Комунарського районного суду

міста Запоріжжя ОСОБА_1