Справа № 635/361/25
Провадження №1-кс/635/488/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2025 року смт. Покотилівка Харківського району Харківської області

Харківський районний суд Харківської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Відділу поліції №3 Харківського районного управління поліції №1 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором заступником керівника Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000034 від 11.01.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбаченихч.3 ст.357, ч.4 ст.185 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Високий Харківського району Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

До Харківського районного суду Харківської області надійшло клопотання слідчого СВ Відділу поліції №3 Харківського районного управління поліції №1 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором заступником керівника Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000034 від 11.01.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбаченихч.4 ст.185, ч.3 ст.357 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 днів.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що СВ відділу поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного, до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000034 від 11.01.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбаченихч.4 ст.185, ч.3 ст.357 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 11.01.2025 року, в період часу з 13:00 по 14:00 год. (більш точного часу під час досудового розслідування встановити не представилось можливим), у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебував поруч із домоволодінням, розташованим за адресою: АДРЕСА_2 , виник раптовий, злочинний, корисливий умисел, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном.

У подальшому, реалізуючи свій раптовий, злочинний, корисливий умисел ОСОБА_4 , діючи умисно та в період дії воєнного стану, повторно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, маючи на меті викрадення чужого майна, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшовши до вікна розташованого в будинку, маючи при собі металевий інструмент, розбив скло у вікні та заліз у середину будинку, тим самим незаконно проникнув у житло. Перебуваючи в середині будинку, продовжуючи реалізацію свого раптового, злочинного, корисливого умислу, спрямованого на заволодіння чужим майном, ОСОБА_4 , відшукавши в коридорному приміщенні на дошці для прасування речей "посвідчення водія № НОМЕР_1 , належне потерпілому ОСОБА_7 , таємно викрав його, з місця скоєння кримінального правопорушення зник, після чого викраденим майном розпорядився на власний розсуд, вчинивши темне викрадення важливого особистого документу.

Крім того, 11.01.2025 року, в період часу з 11:00 по 13:00 год. (більш точного часу під час досудового розслідування встановити не представилось можливим), ОСОБА_4 , перебуваючи поруч із домоволодінням розташованим за адресою: АДРЕСА_2 , виник раптовий, злочинний, корисливий умисел, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном.

У подальшому, реалізуючи свій раптовий, злочинний, корисливий умисел ОСОБА_4 , діючи умисно та в період дії воєнного стану, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, маючи на меті викрадення чужого майна, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшовши до зачинених на замок метало-пластикових дверей, розташованих в будинку, маючи при собі металевий інструмент, розбив пластикове покриття, отримавши доступ в середину приміщення, тим самим незаконно проникнув у житло. Перебуваючи в середині приміщення, продовжуючи реалізацію свого раптового, злочинного, корисливого умислу, спрямованого на заволодіння чужим майном, ОСОБА_4 , таємно викрав з приміщення велосипед чорного кольору I/M «MARIN PIONEER TRAIL 26», належний потерпілому ОСОБА_7 , вартістю 6950 грн. Після чого, ОСОБА_4 , з місця вчинення злочину зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 , матеріальну шкоду на суму 6950 гривень.

Крім того, 11.01.2025 року, в період часу з 13:00 по 14:00 год. (більш точного часу під час досудового розслідування встановити не представилось можливим), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжуючи реалізацію свого раптового, злочинного, корисливого умислу, діючи умисно та в період дії воєнного стану, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, маючи на меті викрадення чужого майна, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшовши до вікна розташованого в будинку за адресою: АДРЕСА_2 , маючи при собі металевий інструмент, розбив скло у вікні та заліз у середину будинку, тим самим незаконно проникнув у житло.

Перебуваючи в середині будинку, продовжуючи реалізацію свого раптового, злочинного, корисливого умислу, спрямованого на заволодіння чужим майном ОСОБА_8 , таємно викрав у ОСОБА_7 майно і гроші в сумі 15000 грн., спричинивши останньому матеріальну шкоду на загальну суму 31410 гривень. Після чого, ОСОБА_4 , з місця вчинення злочину зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Органом досудового розслідування 18.02.2025 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 357 КК України, тобто у викраденні важливого особистого документу; кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто у заволодінні чужим майном (крадіжці), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, поєднаному з проникненням у житло.

В подальшому, органом досудового розслідування 24.02.2025 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про зміну раніше повідомленної підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 357 КК України, тобто у викраденні важливого особистого документу; кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто у заволодінні чужим майном (крадіжці), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, поєднаному з проникненням у житло.

Вивчаючи особу підозрюваного ОСОБА_4 встановлено, що він є уродженцем с.Високий Харківського району, українцем, громадянином України, фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий 07.08.2019 року Ленінським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 та ч.3 ст.357 КК України, повністю підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме: протоколами огляду місця події, висновками експерта, протоколами допиту потерпілих, протоколами допиту свідків, протоколом огляду речей та іншими зібраними матеріалами в їх сукупності.

Метою і підставою застосування запобіжного заходу, згідно з п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме:

п. 1 - Переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Вказаний ризик обґрунтовується тим, що злочини, які інкримінуються підозрюваному ОСОБА_4 , відноситься до тяжких, пов`язаний з таємним викраденням чужого майна (крадіжка), вчинена повторно та в умовах воєнного стану, за його вчинення законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. Отже ОСОБА_4 перебуваючи на свобод не позбавлений можливості переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення можливого покарання за вчинення інкримінованих йому злочинів.

п.2 Знищити, сховати або спортворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження.

Наявність зазначеного ризику обґрунтовується тим, що на цей час досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, вирішується питання про проведення низки слідчих дій, а також проведення ряду експертиз з метою отримання доказів, які підозрюваний може знищити, сховати або спотворити.

п.3 Незаконно впливати на потерпілого та свідків, у цьому кримінальному провадженні.

Наявність зазначеного ризику обгрунтовується тим, що при обрання більш м?якого запобіжного заходу підозрюваний ОСОБА_4 може вплинути на потерпілого та свідків, які володіють інформацією про його незаконні дії, він може застосовуючи відносно них методи залякування, погроз, тощо, до безпосереднього допиту даних осіб в судовому засіданні. Оскільки підозрюваному відомі показання свідків їх особисті данні, з зазначенням місця проживання, контактних номерів телефону. Окрім того, повне коло свідків ще встановлюється та у разі обрання більш м?якого запобіжного заходу, підозрюваний може здійснювати на них незаконний вплив з метою, щоб останні не надавали свідчень, які 6 підтверджували його причетність до вчинення злочину, або змінили раніше надані показання, схиляючи їх надати неправдиві свідчення.

п.5 Вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, якому підозрюється.

Наявність зазначеного ризику обгрунтовується тим, що ОСОБА_4 даний час ніде не працює, не має стабільного джерела доходів, сталих соціальних зв?язків, являється особою, яка вчинення нових кримінальних правопорушень схильна до вчинення кримінальних правопорушень, що свідчить про наявність можливості заходу є забезпечення відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного процесуальних обов?язків, а також запобігання ризикам, які визначені цією статтею.

Слідчий зазначає, що з урахуванням наявності обґрунтованої підозри та існування ризиків, передбачених п.п.1,2,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, характеру та фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, його тяжкості та даних про особу підозрюваного, негативний суспільний резонанс вчиненого кримінального правопорушення, відносно останнього має бути обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищезазначеним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

В судовому засіданні прокурором підтримано зазначене клопотання, з посиланням на існування ризиків, передбачених п.1,2,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на іншого потерпілих та свідків, у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підозрюваний у судовому засіданні заперечував проти застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив застосувати домашній арешт.

Вислухавши у судовому засіданні прокурора, підозрюваного, дослідивши надані суду докази, слідчим суддею встановлено наступне.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному є запобігання ризикам та забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

В силу ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини зазначені у ч.1 ст.178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я підозрюваного, наявність постійного місця роботи або навчання, його репутацію, наявність судимостей та інше.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст.177, 178, 183 КПК України.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства, наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак, те, що можна вважати обґрунтованим, залежить від обставин.

У справі Феррарі-Браво проти Італії Європейський суд з прав людини зазначив, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою.

У справі Мюррей проти Сполученого Королівства суд зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

У провадженні СВ відділу поліції №3 Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000034 від 11.01.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбаченихч.4 ст.185, ч.3 ст.357 КК України.

Органом досудового розслідування 18.02.2025 повідомлено про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч.3 ст.357 КК України.

В подальшому органом досудового розслідування 24.02.2025 ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 357 КК України, тобто у викраденні важливого особистого документу та ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинене повторно та в умовах воєнного стану, поєднаному з проникненням у житло.

Обґрунтованість підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.357, ч.4 ст.185 КК України суд вважає доведеним, не викликає сумніву і правильність кваліфікації дій підозрюваного.

Так, обґрунтованість підозри ОСОБА_4 підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами у своїй сукупності, а саме: протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 11.01.2025 року, протоколами огляду місця події від 11.01.2025; постановами про визнання речовими доказом від 11.01.2025; висновком експерта №14-12/265-Дм/25, протоколами допиту потерпілого ОСОБА_7 , протоколом огляду речей від 13.01.2025; постановою про визнання речовими доказами від 13.01.2025, протоколом допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , протоколами пред`явлення особи для впізнання, протоколом огляду речей від 31.01.2025, висновком експерта №СЕ-19/121-25/1936-Д, висновком експерта №232/25, протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_17 від 18.02.2025, протоколом проведення слідчого експерименту від 18.02.2025, протоколом огляду місця події від 18.02.2025.

При вивченні особи підозрюваного судом встановлено, що він є уродженцем с.Високий Харківського району, українцем, громадянином України, маючий середню освіту, зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , не маючий на утриманні неповнолітніх дітей, офіційно не працюючий, не одружений, не є інвалідом, раніше судимий 07.08.2019 року Ленінським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі..

На підставі ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.357 КК та ч.4 ст.185 КК України, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі за ч.4 ст.185 КК України - на строк від 5 до 8 років, за ч.3 ст.357 КК України передбачено покарання у виді штрафу, арешту до трьох місяців або обмеження волі на строк до трьох років..

Дослідивши надані докази у їх сукупності суд дійшов висновку про доведеність прокурором обставин, передбачених ст. 194 КПК України, а саме: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.357 та ч.4 ст.185 КК України, а також наявність ризиків, передбачених п.п.1,2, 3,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Такі висновки суду ґрунтуються на наданих доказах, оскільки судом встановлено, що ОСОБА_4 , офіційно не працює, законних джерел заробітку не має, не одружений, злочини, які інкримінуються підозрюваному ОСОБА_4 , відносяться до кримінального проступку і тяжкого злочину, пов`язаного з таємним викраденням чужого майна (крадіжка), вчинена повторно та в умовах воєнного стану, і з проникненням у житло, за його вчинення законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. Отже ОСОБА_4 , перебуваючи на свободі, не позбавлений можливості переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення можливого покарання за вчинення інкримінованих йому злочинів.

В даному випадку існує ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме переховування від органів досудового розслідування та суду.

На даний час досудове розслідування триває, вирішуються питання про проведення низки слідчих дій з метою отримання доказів, які підозрюваний може знищити чи спотворити, тому існує ризик, передбачений п.2 ч.1 ст.177 КПК України.

Зважаючи на те, що суд досліджує докази безпосередньо і судовий розгляд у провадженні ще не розпочатий, потерпілий та свідки ще не допитані судом, а підозрюваний знає про їх місце мешкання, то з метою уникнення кримінальної відповідальності, може вчинити дії, спрямовані на здійснення впливу на потерпілого та свідків, з метою ненадання ними свідчень або зміни раніше наданих свідчень, тощо, у даному випадку існує ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України.

Окрім того, знаходячись на волі, підозрюваний може вчинити нове кримінальне правопорушення, оскільки постійного місця роботи не має, не має стабільного та постійного заробітку, він раніше судимий за вчинення корисливих злочинів, є особою, яка схильна до вчинення злочинів.

Враховуючи зазначені обставини та обставини інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до висновку, що вказані обставини об`єктивно свідчать про наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме продовження підозрюваним своєї злочинної діяльності та вчинення ним інших кримінальних правопорушень.

Згідно вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від слідства та суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілого, свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу суд повинен враховувати обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого ця особа обвинувачується, та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від суду чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Підсумовуючи наведене, вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі тяжкість злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, суспільну небезпечність кримінальних правопорушень, які інкримінуються підозрюваному, дані про його особу, обставини, передбачені ст. 194 КПК України, що доведені прокурором у судовому засіданні, а також той факт, що в даному випадку застосування більш м?якого запобіжного заходу не можливо, оскільки інші заходи, на думку суду, не стримають підозрюваного від спроби переховуватись, знищити чи спотворити докази, впливати на потерпілих та свідків, і вчинити новий злочин.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що для досягнення цілей, визначених ст. 177 КПК України, відносно підозрюваного має бути обраний запобіжний захід у у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Відтак викладені факти виправдовують тримання підозрюваного під вартою. При цьому, саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на даній стадії кримінального процесу в повній мірі відповідає меті його застосування забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

При цьому, суд в судовому засіданні не здобуто відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання підозрюваного під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважали ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.

В той час, з урахуванням обставин кримінальних правопорушень, майнового стану підозрюваного, даних про його особу та ризиків, передбачених ст..177 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне визначити розмір застави у межах 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60560,00 грн., оскільки вимога щодо не визначення розміру застави ОСОБА_4 при застосуванні до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою жодним чином слідчим не обґрунтовані.

Керуючись ст.ст.177, 193,194, 197, 371-372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Відділу поліції №3 Харківського районного управління поліції №1 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_5 задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 діб, тобто до 24 квітня 2025року включно, взявши його під варту в залі суду негайно.

Встановити строк дії ухвали до 24 квітня 2025 року включно.

Визначити суму застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів, що становить 60 560,00 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) грн., які необхідно внести на відповідний рахунок до спливу терміну тримання під вартою.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_4 з-під варти звільнити.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Виконання ухвали покласти на відділ поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 ГУНП в Харківській області.

Зобов`язати орган досудового розслідування негайно повідомити про тримання особи під вартою його близьких родичів, членів сім`ї або інших осіб за вибором цієї особи в порядку, передбаченому статтями 111,112 КПК України.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той саме строк, але з моменту вручення копії ухвали суду.

Повний текст ухвали оголошено 28.02.2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1