Справа № 308/3891/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2025 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , яка примала участь в засіданні в режимі відеоконференції, захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Ужгороді кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000923 від 26.12.2023 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Охтирка, Сумської області, яка зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянки України, не працюючої, із середньою освітою, раніше не судимої, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 Кримінального кодексу України,

в с т а н о в и в :

Згідно з посадовою інструкцією, затвердженою наказом начальника прикордонного загону від 20 липня 2021 № 0138-од регламентовано службу майстер-сержанта ОСОБА_6 , яка є інспектором прикордонної служби 2 категорії 1 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б). Відповідно до ст. 6 Закону України «Про Державну прикордонну службу України», Державна прикордонна служба України є правоохоронним органом спеціального призначення. Згідно зі статтею 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», під час проходження військової служби в НОМЕР_1 прикордонному загоні Державної прикордонної служби України інспектор ОСОБА_6 є працівником правоохоронного органу.

Відповідно до посадової інструкції інспектора прикордонної служби відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби, інспектор прикордонної служби зокрема зобов`язаний особисто брати участь у службі, в ході несення служби виявляти та затримувати порушників законодавства з прикордонних питань та відповідає за якісне виконання поставленого наказу на охорону державного кордону, точне виконання покладених на нього обов`язків та завдань. Отже, ОСОБА_6 будучи інспектором прикордонної служби 2 категорії 1 групи інспекторів прикордонного контролю, при виконанні службових обов`язків за посадою постійно здійснює функцію представника влади, у зв`язку з чим є службовою особою.

Так, в період з 08.00 год. 26.12.2023 по 20.00 год. 26.12.2023 ОСОБА_6 заступила для несення служби в прикордонний наряд «Перевірка документів-виїзд» на міжнародному пункті пропуску через державний кордон України для залізничного сполучення «Чоп (Дружба)», пасажирський напрямок, НОМЕР_1 прикордонного загону.

Під час перебування у вказаному наряді ОСОБА_6 згідно вимог п. 20 наказу Міністра внутрішніх справ України від 19.10.2015 № 1261 «Про затвердження Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України» (надалі - Інструкція) була уповноважена перевіряти документи громадян України, які перетинають державний кордон (в`їжджають/виїжджають та перебувають на визначеній території), з метою встановлення їх дійсності та приналежності відповідній особі, при цьому з`ясовувати наявність або відсутність підстав для тимчасової відмови особі у перетинанні державного кордону (в`їзду/виїзду та перебування на визначеній території); виявляти недійсні документи, а також документи, що не належать їх пред`явникам, затримувати осіб, які пред`явили такі документи, і негайно доповідати про них по команді.

26 грудня 2023 року близько 11:30 год. до міжнародного пункту пропуску через державний кордон України для залізничного сполучення «Чоп (Дружба)», пасажирський напрямок, 94 прикордонного загону на виїзд з України прибула ОСОБА_4 , разом зі своїм чоловіком ОСОБА_7 , який при проходженні прикордонного контролю на виїзд надав майстер-сержанту ОСОБА_6 свій паспорт для виїзду за кордон, військовий квиток та довідку ВЛК, при перевірці яких встановлено, що останній являється обмежено придатним до військової служби без виключення з військового обліку.

Надалі, біля 12.00 год. 26.12.2023 у ОСОБА_4 виник злочинний умисел щодо передачі службовій особі майстер-сержанту ОСОБА_6 неправомірної вигоди, з метою надання дозволу на перетин державного кордону України її чоловіку ОСОБА_7

ОСОБА_4 , 26.12.2023 близько 12:00 год., перебуваючи у міжнародному пункті пропуску через державний кордон України для залізничного сполучення «Чоп (Дружба)», пасажирський напрямок, 94 прикордонного загону, що розташований за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, місто Чоп, вулиця Героїв Майдану №3, достовірно знаючи, що майстер-сержант ОСОБА_6 є службовою особою відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 », перебуває у прикордонному наряді «Перевірка документів- виїзд», а також в силу займаної посади здійснює перевірку документів, які дозволяють виїзд з території України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, надала останній неправомірну вигоду у розмірі 6000 гривень за сприяння безперешкодному перетині державного кордону на виїзд з України свого чоловіка ОСОБА_7 без відмітки про зняття з військового обліку та підстав, що дозволять виїзд з України чоловікам громадянам України, віком від 18 до 60 років, у період дії правового режиму воєнного стану.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 369 КК України, а саме: надання неправомірної вигоди службовій особі за невчинення службовою особою в інтересах третьої особи, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища.

Прокурор в судовому засіданні подав угоду про визнання винуватості від 28.01.2025, укладену між прокурором Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 , за участі захисника адвоката ОСОБА_5 , просив її затвердити та призначити останній покарання у виді штрафу.

Обвинувачена в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України визнала, щиро розкаялася у вчиненні кримінального правопорушення та надала суду згоду на затвердження угоди про визнання винуватості, вказавши, що вона повністю розуміє свої права та характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України та п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, які їй роз`яснені судом.

Захисник обвинуваченої у судовому засіданні просив угоду про визнання винуватості затвердити.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, розглядаючи питання про затвердження угоди, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 2 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена за ініціативою прокурора чи обвинуваченого.

Відповідно до ч. 5 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру, до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачена визнала себе винною, віднесене до категорії нетяжких злочинів (ч. 1 ст. 369 КК України).

Умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам кримінального процесуального закону, міра покарання, про призначення якої дійшли згоди прокурор та обвинувачена, визначена в межах санкції ч. 1 ст. 369 КК України, угода не суперечить інтересам суспільства. Порушень прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб внаслідок укладення такої угоди судом не встановлено.

Окрім того, судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_4 цілком розуміє зміст і наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473, ст. 394, ст. 424 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винною, положення ч. 4 ст. 474 КПК України, зокрема, те, що вона має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінальних правопорушень, у вчиненні яких вона обвинувачується, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ч. 1 ст. 476 КПК України. Укладення угоди є цілком добровільним, тобто, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Обвинувачена ОСОБА_4 погоджується з призначенням судом узгодженого угодою виду та міри покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Згідно зі ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання винуватості, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угодою.

З урахуванням вказаного, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального законодавства, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження та роз`яснивши їм обмеження права щодо оскарження вироку, передбачені ст. 473 КПК України, суд вважає, що укладена угода від 28.01.2025 між прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 , за участі захисника адвоката ОСОБА_5 про визнання винуватості відповідає вимогам КПК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, обвинувачена визнала вину добровільно, фактичні підстави для визнання вини наявні, узгоджені вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України, у зв`язку із чим суд вважає, що угода підлягає затвердженню.

Таким чином, за вказаних обставин суд вважає доведеною винуватість обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення і кваліфікує її дії за ч. 1 ст. 369 КК України, а саме: як надання неправомірної вигоди службовій особі за невчинення службовою особою в інтересах третьої особи, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_4 є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 судом не встановлено.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченій виду і міри покарання, приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого нею кримінального правопорушення, конкретні обставини кримінального провадження, наявність обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченій, зокрема щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обтяжуючих обставин, дані про особу обвинуваченої, яка на обліку у лікаря нарколога не перебуває, має постійне місце проживання, тимчасово не працює, раніше не судима.

За таких обставин та на виконання вимог ст. 65, 75 КК України суд вважає, що виправленню та перевихованню обвинуваченої ОСОБА_4 може сприяти покарання, узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості та визначене в межах санкції ч. 1 ст. 369 КК України у вигляді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Цивільний позов не заявлявся.

Запобіжний захід щодо обвинуваченої не обирався.

Питання щодо речових доказів вирішується в порядку ст. 100 КПК України.

Експертизи по даному кримінальному провадженні не проводились. Витрати відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст. 368, 370, 374, 376, 395, 472, 473, 474, 475 КПК України, суд

у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 28.01.2025 між прокурором Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 , за участі захисника адвоката ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000923 від 26.12.2023.

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, та призначити їй покарання за ч. 1 ст. 369 КК України у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Скасувати арешт майна, накладений згідно з ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.02.2024.

Речові докази у вказаному кримінальному провадженні, а саме:

- вилучені грошові кошти - 6000 (шість тисяч) гривень: 6 (шість) купюр номіналом по «1000» кожна із наступними серійними номерами: АП 9050296, АП 9050300, АП 9050297, АП 9050298, АП 9050301 та АП 9050299, які передані для зберігання до АТ «ПРИВАТБАНК» після вступу вироку в законну силу конфіскувати в дохід держави;

- один DVD-R диск з маркуванням «Verbation» з відеофайлом, де зафіксовано надання неправомірної вигоди ОСОБА_4 працівнику прикордонного наряду, - зберігати у матеріалах кримінального провадження.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення її до відповідальності, встановленої законом.

Оскарження вироку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорення встановлених досудовим розслідуванням обставин не допускається.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити прокурору, обвинуваченому та його захиснику.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1