Справа № 395/2251/24
Провадження № 1-кп/395/23/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2025 рокум. Новомиргород

Новомиргородський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

із секретарем ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомиргороді в залі судових засідань Новомиргородського районного суду Кіровоградської області кримінальне провадження № 1-кп/395/23/2025, що зареєстроване в ЄРДР 12.08.2024 року за № 0000383 про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомиргород, Кіровоградської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 05.03.2024 року Новомиргородським районним судом Кіровоградської області за ч. 4 ст. 186 КК України до покарання у вигляді 7 років позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 , -

ВСТАНОВИВ:

12.08.2024 року близько 00 години 10 хвилин год ОСОБА_6 , достовірно знаючи, що у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан, який Указом Президента «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 3891-IX від 23.07.2024 року продовжено до 09.11.2024 року, прийшов до своєї знайомої ОСОБА_7 , яка мешкає по АДРЕСА_2 .

Перебуваючи на подвір`ї зазначеного домоволодіння ОСОБА_6 на стільці біля вхідних дверей у будинок помітив пневматичний пістолет «Borner ПМ 49 Макаров» та в нього раптово виник злочинний намір на таємне викрадення чужого майна.

Реалізовуючи раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи, що посягає на чужу власність на яку не має ніякого права, передбачаючи спричинення матеріальної шкоди і бажаючи завдати таку шкоду, впевнившись, що ОСОБА_7 знаходиться всередині будинку та сторонні особи не спостерігають за його діями, ОСОБА_6 шляхом вільного доступу, таємно, повторно викрав пневматичний пістолет «Borner ПМ 49 Макаров», сер. № НОМЕР_1 , вартістю 3399,80 гривень, який належить ОСОБА_7 .

Після чого з викраденим майном ОСОБА_6 з місця події зник, обернувши майно на свою користь та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 3399,80 гривень.

У процесі підготовчого судового засідання прокурор заявив клопотання про затвердження угоди про визнання винуватості між обвинуваченим ОСОБА_6 та прокурором, та відповідно надав саму письмову угоду.

Обвинувачений ОСОБА_6 в ході розгляду у справі свою вину визнав повністю, просив суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити йому узгоджену міру покарання, розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Захисник не заперечувала проти затвердження угоди про визнання винуватості та просила призначити ОСОБА_6 узгоджену міру покарання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

У відповідності до п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Суд, переконавшись, що укладення угоди є добровільним, умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, не суперечать вимогам закону та інтересам суспільства, правова кваліфікація кримінального правопорушення є вірною, узгоджена міра покарання відповідає характеру і тяжкості обвинувачення, суд вважає можливим затвердити угоду про визнання винуватості від 17 грудня 2024 року, визнати ОСОБА_6 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 ч. 1 КК України до призначеного покарання за новим вироком частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 05.03.2024 року і остаточно призначити покарання у вигляді 7 років 1 місяця позбавлення волі.

Крім того, суд вважає за необхідне вирішити долю речових доказів по справі у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ч. 2 ст. 373, ст.ст. 374, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 17 грудня 2024 року, що укладена між прокурором ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000383.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання за новим вироком, суд частково приєднує не відбуту частину покарання за вироком Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 05.03.2024 року та призначає ОСОБА_6 для відбування остаточне покарання у вигляді 7 (семи) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_6 , тобто з 20 серпня 2024 року.

До набрання вироком суду законної сили запобіжний захід до ОСОБА_6 не застосовувати.

Речові докази:

пневматичний пістолет «Borner ПМ 49 Макаров», сер. № НОМЕР_1 , який передано на зберігання ОСОБА_7 передати власнику ОСОБА_7 .

Вирок може бути оскаржено до Кропивницького апеляційного суду через Новомиргородський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор відповідно має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення. Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити засудженому, захиснику, прокурору та потерпілій.

Суддя ОСОБА_1