Справа № 449/1498/24
Перемишлянський районний суд Львівської області
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.01.2025 м.Перемишляни

Перемишлянський районний суд Львівської області у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

потерпілого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Перемишляни обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за №0000197 від 01.08.2024 р. щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , 01.08.2024 року, близько 10.31 год., в період дії військового стану, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння поблизу входу у Перемишлянський відділ Львівської Філії Львівського обласного центру зайнятості, що за адресою: вул. Боршівська, буд. 4-а, м. Перемишляни в с. Болотня Львівського району Львівської області, шляхом вільного доступу умисно таємно викрав наступне належне на праві власності ОСОБА_5 майно: синій велосипед з маркуваннями «Prince Cyber Space», 2 м`ячі - 1 рожевий з маркуванням «Basketball sports» та 1 чорно-білий з маркуванням «X-treme», золотистий диск до косарки в упаковці з маркуванням «Kamberg», 2 кухонних ножі в упаковці, 3 чоловічі футболки, загальною вартістю 4 542,80 грн.

Свою вину у скоєному злочині ОСОБА_4 визнав повністю, пояснив, що дійсно 01.08.2024 року, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, побачив припаркований велосипед біля центру зайнятості в м. Перемишляни, сів на даний велосипед і поїхав додому. У вчиненому розкаюється, просить суд суворо його не карати, цивільний позов визнав.

Потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що 01.08.2024 року приїхав до центру зайнятості в м. Перемишляни на велосипеді, який припаркував поруч і пішов до приміщення, коли повернувся то побачив, що велосипед з речима зник, викликав поліцію. На даний час жодних притензій до обвинуваченого немає.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 , його вина у вчиненні інкримінованого злочину повністю та об`єктивно стверджується іншими зібраними по справі доказами, проте суд визнає недоцільним дослідження цих доказів стосовно фактичних обставин справи, оскільки цього не заперечують учасники судового розгляду і такі ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував у обвинуваченого, а також інших учасників процесу, чи правильно вони розуміють зміст фактичних обставин справи, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, а також роз`яснив обвинуваченому та іншим учасникам процесу, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

Таким чином, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій в умовах воєнного стану, доведена повністю і його дії вірно кваліфіковано за ч.4 ст.185 КК України.

Відповідно до ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Відповідно до ч.2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003, за №7 «Про судову практику призначення судами кримінального покарання» суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Згідно вимоги УІАП ГУНП у Львівській області, характеристики виданої Перемишлянською міською радою, відповіді КП "Перемишлянська центральна районна лікарня", встановлено, що ОСОБА_4 не притягався до кримінальної відповідальності, за медичною допомогою в наркологічний та психіатричний кабінети не звертався, ніде не працює, за місцем проживання зауважень та скарг немає.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, не перебуває на лікуванні в наркологічному чи психіатричному диспансері, суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину. Як пом`якшуючу його вину обставину, суд визнає - щире каяття у вчиненому, активне сприяння встановленню дійсних обставин по справі та вчинення злочину неповнолітнім. Як обтяжуючу обставину покарання суд враховує вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння. Тому суд вважає за необхідне призначити покарання ОСОБА_4 у виді 5 років, звільнивши його від відбуття реального терміну покарання з випробовуванням, що передбачено ст.75 КК України.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд -

З А С У Д И В:

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України - звільнити ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання з іспитовим строком на 1 рік.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 протягом іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 судові витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи у сумі 460,00 грн. на користь ОСОБА_6 (розрахунковий рахунок КБ "ПриватБанк" НОМЕР_1 .

Скасувати арешт на майно: синій велосипед з маркуваннями «Prince Cyber Space», 2 м`ячі - 1 рожевий з маркуванням «Basketball sports» та 1 чорно-білий з маркуванням «X-treme», золотистий диск до косарки в упаковці з маркуванням «Kamberg», 2 кухонних ножі в упаковці, 3 чоловічі футболки та повернути їх власнику, ОСОБА_5 .

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Львівського Апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1