Єд. унік. № 243/8100/24
Провадження № 1-кп/243/375/2025
В И Р О К

Іменем України

19 лютого 2025 року м. Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000632 від 22 липня 2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , уродженця с. Іваниківка Богородчанського району Івано-Франківської області, громадянина України, з середньо-технічною освітою, військовослужбовця військової служби, командира 3 розвідувального відділення розвідувального взводу військової частини НОМЕР_2 , сержанта, одруженого, який має на утримання малолітню дитину, раніше не судимого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Сержант ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, перебуваючи на посаді командира 3 розвідувального відділення розвідувального взводу військової частини НОМЕР_2 , в порушення ст. ст.9, 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. ст. 14, 16 Закону України «Про дорожній рух», п. 10.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, близько 14 години 00 хвилин 21 липня 2024 року, керуючи технічно справним автомобілем марки «Skoda» модель «Octavia», державний номерний знак « НОМЕР_3 », рухаю по автодорозі «Т05-14», «Добропілля-Лиман» зі сторони смт. Райгородок, Миколаївської ТГ, Краматорського району, Донецької області, у напрямку м. Слов`янська, Краматорського району, Донецької області, діючи необережно, проявляючи злочинну самовпевненість, легковажно розраховуючи на запобігання дорожньо-транспортної події, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, не забезпечив безпечний рух, не врахував дорожню обстановку, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, де на регульованому Т-подібному перехресті автомобільної дороги «Т05-14», «Добропілля-Лиман» та автомобільної дороги, що веде до с. Донецьке Миколаївської ТГ, Краматорського району, Донецької області, що відноситься до автомобільних доріг в межах населеного пункту Слов`янськ, Краматорського району, Донецької області, не впорався з керуванням та допустив виїзд за межі проїзної частини прямо по ходу свого руху.

Внаслідок дорожньо-транспортної події пасажиру автомобіля марки «Skoda» модель «Octavia», державний номерний знак « НОМЕР_3 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заподіяно тілесні ушкодження у вигляді: закритої хребтової спинномозкової травми, забою спинного мозку на рівні шийного потовщення, гематомієлії, перелому поперечного відростку 6-го шийного хребця ліворуч та 7-го шийного хребця праворуч, крайового перелому унковертебрального відростку 6-го шийного хребця праворуч, підвивих тіла хребця 5-го шийного хребця, зрощення тіл хребців 6-7-го шийних хребців, стеноз хребетного каналу та міжхребцевих отворів обабіч на рівні 4-7-го шийних хребців; струсу головного мозку; закритої травма грудної клітки, переломів 3, 4, 8, 9, 10, 12 ребер праворуч, що відноситься до тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

Відповідно до положень статті 337 КПК України судовий розгляд проводиться стосовно ОСОБА_6 лише в межах висунутого йому обвинувачення, викладеного у обвинувальному акті від 03 жовтня 2024 року.

У судовому засіданні ОСОБА_6 свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст. 286 КК України, визнав повністю та пояснив, що він є військовослужбовцем Збройних сил України. 21 липня 2024 року приблизно о 14 год., керуючи автомобілем марки «Skoda», реєстраційний номер НОМЕР_3 , він рухався по автомобільній дорозі «Добропілля-Лиман» у напрямку м. Слов`янська. В автомобілі у якості пасажира знаходився військовослужбовець ОСОБА_4 . На перехресті автодоріг до села Донецьке він не впорався з керуванням автомобілем, внаслідок чого транспортний засіб виїхав за межі проїзної частини. У вчиненому розкаюється.

Приймаючи до уваги, що обвинуваченим не оспорюються викладені в обвинувальному акті обставини скоєння злочину, враховуючи, що учасники судового провадження проти цього не заперечують, та немає сумнівів у тому, що вони правильно розуміють зміст цих обставин і роз`яснення суду щодо позбавлення у даному випадку права їх оскарження у апеляційному порядку, добровільності такої позиції, суд у відповідності до положень частини третьої статті 349 КПК України визнає недоцільним дослідження зазначених обставин у кримінальному провадженні, тому вважає необхідним обмежитись допитом обвинуваченого, потерпілого, дослідженням письмових доказів та дослідженням даних щодо його особи, щодо застосованих заходів забезпечення кримінального провадження, процесуальних витрат та речових доказів.

Аналізуючи показання обвинуваченого, суд вважає їх достовірними, оскільки вони узгоджуються з іншими здобутими доказами та відповідають встановленим у кримінальному провадженні обставинам.

Здійснивши аналіз зазначених вище доказів у їх сукупності, суд приходить до переконання, що вказані вище докази є достовірними, доповнюють один одного, перебувають між собою у взаємозв`язку, тобто подія кримінального правопорушення мала місце, провину обвинуваченого повністю доведено, а вчинене обвинуваченим ОСОБА_6 правильно кваліфіковано за ч. 2 ст. 286 КК України, - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.

Відповідно до вимог статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності й індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу винного, обставини, що впливають на покарання, ставлення винної особи до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та наділяють суд правом вибору щодо розміру призначеного покарання, завданням якого є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки вищезазначених обставин, що впливають на покарання, а її реалізація становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість виправлення засудженого.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у своїх рішеннях (справа «Довженко проти України») зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 у відповідності до ст. 65 КК України суд приймає до уваги конкретні обставини вчиненого обвинуваченим, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (вчинене кримінальне правопорушення є тяжким злочином), сукупність усіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, характер, ступінь його суспільної небезпеки, наявність потерпілої особи, якій внаслідок події злочину заподіяно шкоду здоров`ю, відомості про особу обвинуваченого (раніше не судимий, за медичною допомогою до нарколога та психіатра не звертався, за місцем мешкання та місцем служби характеризується позитивно, одружений, має на утримання малолітню дитину), позицію потерпілого, який просив не призначати суворе покарання.

Відповідно до досудової доповіді органу пробації від 13.11.2024, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній. Згідно зібраних матеріалів ОСОБА_6 спокійна, врівноважена та неконфліктна людина, яка вміє контролювати свої емоції та не схильна до проявів агресивної поведінки, веде соціально-адаптований спосіб життя, повністю усвідомлює серйозність наслідків своїх протиправних дій, має позитивні плани на майбутнє і повністю усвідомлює яким чином їх реалізувати. Беручи до уваги інформацію, що характеризує обвинуваченого, його спосіб життя, середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення цієї особи без ізоляції від суспільства можливе.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , відповідно до ст. 66 КК України, судом визнається щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування заподіяної шкоди. Так, щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого правопорушення, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль щодо вчиненого та бажання виправити ситуацію, яка склалася. В зазначеному випадку щире каяття ОСОБА_6 ґрунтується на належній критичній оцінці обвинуваченим своєї протиправної поведінки, її осуді, бажанні виправити ситуацію, яка склалась, та нести відповідальність за вчинене, що виявляється, зокрема, в тому, що ОСОБА_6 добровільно відшкодував заподіяну шкоду потерпілому, останній просив не призначати суворе покарання.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Підсумовуючи вищенаведене, враховуючи наявність трьох обставин, що пом`якшують покарання, що істотно впливають на обумовлення міри покарання, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, особу обвинуваченого, його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, участь у відсічі збройної агресії, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, суд вважає за можливе при призначенні покарання ОСОБА_6 за вчинений злочин, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України, застосувавши норми ст. 69 КК України, призначити останньому покарання нижче від найнижчої межі, передбаченої санкцією ч. 2 ст. 286 КК України, у виді позбавлення волі.

В той же час, аналізуючи викладене, враховуючи встановлені судом відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення та особу обвинуваченого, який вперше вчинив необережне кримінальне правопорушення, є військовослужбовцем військової служби, одружений, має на утриманні малолітню дитину, добровільно відшкодував заподіяну шкоду потерпілому, позицію потерпілого який просив призначити покарання ОСОБА_6 , не пов`язаного з позбавленням волі, задля можливості продовження обвинуваченим проходження військової служби, виконання бойових завдань, пов`язаних з захистом незалежності та територіальної цілісності держави, що в свою чергу у сукупності з нагальністю та необхідністю забезпечення здійснення заходів з національної безпеки та оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії безпосередньо в районах ведення бойових дій, надає суду підстави погодитися з висновком органу пробації та дійти висновку про можливість виправлення ОСОБА_6 без ізоляції від суспільства. Таким чином, на підставі ст. 58 КК України необхідно замість покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки призначити покарання у виді службових обмежень для військовослужбовців строком на 2 роки з відрахуванням в дохід держави 20 % від суми грошового забезпечення.

При вирішенні питання щодо додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами суд приходить до висновку про відсутність необхідності застосування до обвинуваченого даного додаткового виду покарання, виходячи з обставин ДТП.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати за проведення експертиз у відповідності до ст. 124 КПК України варто стягнути з обвинуваченого.

Запобіжний захід не застосовувався.

У відповідності до положення ч. 4 ст. 174 КПК України та для можливості вирішення питання по речовим доказам необхідно скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді від 23.07.2024 на речові докази.

Питання по речовим доказам вирішити відповідно до положень статті 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 373-374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, і призначити йому покарання з застосуванням положень ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ст. 58 КК України замінити покарання ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 286 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі покаранням, у виді службового обмеження для військовослужбовців строком на 2 (два) роки з відрахуванням в дохід держави 20% від суми грошового забезпечення.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати з дня, з якого фактично розпочнеться відрахування із грошового забезпечення військовослужбовця.

Під час відбування даного покарання обвинувачений ОСОБА_6 не може бути підвищений за посадою, у військовому званні, а строк покарання не зараховується йому в строк вислуги років для присвоєння чергового військового звання.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді від 23.07.2024 на автомобіль марки Skoda Octavia державний номерний знак НОМЕР_3 .

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати на проведення судової експертизи № СЕ-19/105-24/6273-ІТ від 13.09.2024 у сумі 2271,84 грн, № СЕ-19/105-24/6739-ІТ від 27.09.2024 у сумі 2387,70 грн.

Речові докази: автомобіль марки Skoda Octavia державний номерний знак НОМЕР_3 , що зберігається у ОСОБА_6 , - залишити у користуванні цього власника.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченою в той же строк з моменту вручення їй копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1