Дата документу 27.01.2025
Справа № 334/250/25
Провадження № 1-кс/334/210/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2025 року слідчий суддя Ленінського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , розглянув клопотання слідчого СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0001850 від 10.09.2024 про арешт майна

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді із клопотанням про арешт майна.

Клопотання обґрунтоване наступним, так в провадженні відділення слідчого відділу Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області перебувають матеріали кримінального провадження внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001850 від 10.09.2024 за ознаками кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 09.09.2024 до Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області надійшов рапорт від оперуповноваженого ВКП Запорізького РУП, про те, що в ході проведення оперативних заходів було отримано інформацію про те, що громадянин на ім`я ОСОБА_5 займається збутом наркотичних засобів на території міста Запоріжжя (ЄО№ 24943 від 09.09.2024)

В ході виконання доручення наданого в порядку ст. 40 КПК України до ВКП Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, було встановлено, що до вчинення вказаного правопорушення причетний громадянин ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , котрий займається збутом наркотичного засобу «Канабіс» на території міста Запоріжжя.

16.01.2025 в період часу 15:25 по 15:35 проведено огляд грошових коштів в сумі 3 000 (три тисячі гривень) купюрами номіналом 500 гривень та 200 гривень, які мають наступні номера та серії:

- 4 купюри номіналом 500 гривень ЕИ 6389228, ЄС 1563204, АП 5144263, ЕЗ 9088858;

- 5 купюр номіналом 200 гривень ГЄ 5621484, БР 7337533, ЄД 7719133, ЕЖ 7434778, ЄЄ 3089521,

для проведення оперативної закупки наркотичного засобу за грошові кошти у громадянина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

16.01.2025 в період часу з 20:56 по 21:52 проведено санкціонований обшук за місцем мешкання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 в ході проведення якого виявлено та вилучено:

- мобільний телефон Iphone 11 Pro в корпусі чорного кольору з сім-картою «Водафон» в чохлі чорного кольору, упаковано до сейф-пакету № ICR 0197662;

- зіп-пакет з пігулками рожевого кольору у кількості 12 штук, зіп-пакет з рослинною речовиною сіро-зеленого кольору, паперовий згорток з рослинною речовиною сіро-зеленого кольору, упаковано до сейф-пакету № ICR 0197663;

- зіп-пакет з залишками речовини сіро-зеленого кольору рослинного походження, упаковано до сейф-пакету № ICR 0197664.

Накладення арешту на вищевказані речі та предмети, необхідно для подальшої їх перевірки, які мають суттєве значення по даному кримінальному проваджені.

Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи, що у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що речі, вилучені під час обшуку, мають істотне значення для проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, оскільки зберегли на собі сліди скоєного кримінального правопорушення, а також містять відомості, які можуть бути використані як докази фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, вони відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України та на них необхідно накласти арешт відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України з метою збереження речових доказів.

Судом встановлено, що 10.09.2024 СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за №0001850 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

У своєму клопотанні слідчий просить накласти арешт на майно, як на майно, яке є тимчасово вилученим майном, з метою його збереження як доказів у вказаному кримінальному провадженні.

Згідно з частиною 1 статті 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Так, частиною другою статті 167 КПК України визначено, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 170 КПК арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (частина 3 статті 170 КПК).

За приписами статті 98 КПК речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до положень ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно зі статтею 131 КПК заходи забезпечення кримінального провадження, до яких у тому числі належить арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до матеріалів провадження речі, вилучені під час обшуку, що проводився на підставі ухвали слідчого судді від 14 січня 2025 року, були прямо зазначені в ухвалі слідчого судді, а саме «…мобільних телефонів, сім-карток…» в зв`язку із чим слідчий суддя вважає зайвим накладення арешту на мобільний телефон Iphone 11 Pro в корпусі чорного кольору з сім-картою «Водафон» в чохлі чорного кольору, оскільки за наявності вказаного рішення суду і відповідно до положень ч. 7 ст. 236 КПК України, не вимагається накладення арешту на майно.

Враховуючи вище викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні клопотання слідчого слід відмовити, через відсутність передбачених законом підстав.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 170-173, 175 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0001850 від 10.09.2024 про арешт майна відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду.

Слідчий суддя: ОСОБА_1