Номер провадження: 11-сс/813/143/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.03.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

представника власника майна адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу представника власників майна ОСОБА_7 , ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 , на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 11.12.2024 року про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №000032, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.07.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4, 5 ст. 190 КК України,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 19.12.2024 задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на майно, із тимчасовою забороною користування, розпорядження та відчуження, яке було вилучене 28.11.2024 р. в ході проведення обшуку за адресою АДРЕСА_1 ., а саме на: -мобільний телефон ОСОБА_10 iPhone 14 ProMaxз IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 з номером телефону НОМЕР_3 ; -мобільний телефон ОСОБА_8 iPhone 15 ProMaxз IMEI 1: НОМЕР_4 , IMEI 2: НОМЕР_5 з номером телефону НОМЕР_6 ; -флеш-носій об`ємом 8 Gbз написом «SDHC»; -банківські карти з наступними номерами: НОМЕР_7 Ukrgasbank; НОМЕР_8 Ukrgasbank; НОМЕР_9 Таскомбанк; НОМЕР_10 Приватбанк; НОМЕР_11 Приватбанк; НОМЕР_12 Приватбанк; НОМЕР_13 Приватбанк; НОМЕР_14 Ukrgasbank; НОМЕР_15 Сбербанк; НОМЕР_16 Сбербанк; НОМЕР_17 CominBank; НОМЕР_18 Сбербанк; документи з вільними зразками підпису та почерку ОСОБА_10 в загальній кількості на 59 арк. та блокнот з чорновими записами.

Рішення слідчого судді обґрунтоване тим, що накладення арешту на вилучене майно наддасть змогу органам досудового розслідування належним чином дослідити їх, провести необхідні експертні дослідження з метою підтвердження або спростовування причесаності до вчинення кримінального правопорушення.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погоджуючись з рішенням слідчого судді представник ОСОБА_9 ,подав апеляційну скаргу, оскільки вважає, що оскаржувана ухвала винесена з суттєвими порушеннями норм КПК України.

Доводи обґрунтовує тим, щовищезазначене майно не є предметами та документами, які містять відомості про обставини вчинення злочину, не є знаряддям вчинення вказаного злочину та не мають значення для встановлення істини у даному кримінальному провадженні.

Зазначеним громадянам станом на сьогоднішній день не вручене повідомлення про підозру та не визначено їх процесуальний статус та взагалі не мають відношення до даного кримінального провадження.

Просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу. Якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого.

Прокурор ОСОБА_11 , будучи належним чином повідомленими про дату та час судового розгляду, у судове засідання апеляційного суду не з`явилися, однак до початку судового розгляду подав заперечення на апеляційну скаргу у яких просив провести розгляд без його участі та зазначив, що проти задоволення апеляційної скарги заперечує, оскільки слідчим суддею надавався дозвіл саме на відшукання комп`ютерної техніки, мобільних телефонів, належних ОСОБА_10 , а також інші носії інформації, які можуть містити відомості щодо перерахунку коштів від компаній потерпілих.

Вилучені телефони та носії інформації, у тому числі банківські картки визнані слідчим речовими доказами та щодо вказаних носіїв інформації 11.12.2024 призначено проведення судової комп`ютерно-технічної експертизи, під час якої інформацію буде скопійовано на носії інформації, а телефон після її завершення повернутий.

Зважаючи на наведені вище обставини, апеляційний суд на підставі вимог ч. 2 ст. 422 та ч. 4 ст. 405 КПК України, врахувавши обмежені строки розгляду апеляційної скарги по даної категорії справ, вважає за можливим провести апеляційний розгляд без участі прокурора.

Позиції учасників апеляційного розгляду.

Заслухавши: суддю-доповідача, представника власника майна, яка підтримала подану апеляційну скаргу, перевіривши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить висновку про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Положеннями статей 2, 7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Згідно з п. 1 ч. 3 застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною другою статті 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності до ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Частиною другою статті 173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

При розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст., для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні слідчого та відповідати вимогам закону.

Вказана норма узгоджується з ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Згідно з Конституцією України та Законом України «Про міжнародні договори і угоди», чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України і підлягає застосуванню поряд з національним законодавством України.

До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948 р.) та Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (1950 р.), учасником яких є Україна.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст.1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.

Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польщі» від 22.06.2004р.).

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Як вбачається з матеріалів провадження слідчим управлінням ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000932 від 19.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4, 5 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що до СУ ГУНП в Одеській області надійшла заява ОСОБА_12 в якій останній просить прийняти міри згідно чинного законодавства до осіб, які діючи за попередньою змовою групою осіб з іншими невстановленими особами та власниками суб`єктів господарювання, представляючись представниками останніх, шляхом зловживання довірою, під приводом продажу зернових культур та інших товарів, в період часу з червня по липень 2024 року заволоділи грошовими коштами потерпілих ТОВ «АГРОДАЧА», ТОВ «ПИШНИЙ КРАЙ», ТОВ «РІК АГРОТРЕЙД», ТОВ «МАКСІ ТРЕЙД ГРУП», ДП «ІДЕАЛ-ДИСТРИБУЦІЯ», ТОВ «КОМЕРС СТАР» та ТОВ «БЛАГОДАР ЛЕНД» в великих та особливо великих розмірах.

Так, в ході допитів ОСОБА_12 повідомив, що потерпілі займаються купівлею-продажем зернових культур, їх перепродажем та виробництвом сільськогосподарської продукції, а також купівлею-продажем агрохімікатів. У травні 2024 року для розширення діяльності представляємих підприємств, ОСОБА_12 звернувся до ОСОБА_13 та її чоловіка ОСОБА_14 , які зі слів останніх давно працюють на ринку послуг у сфері оптового продажу зернових, мають розгалужені зв`язки із підприємцями у цій сфері, а також у логістичних компаніях, які надають послуги з перевезення вантажів. Так, під час зустрічей та по телефону Завістовські повідомили про зв`язки із суб`єктами підприємницької діяльності, що безпосередньо займаються виробництвом сільськогосподарської продукції або напряму співпрацюють з останніми, однак для укладення угоди є обов`язкова умова у вигляді оплати наперед великої партії (обсягу) сільськогосподарської продукції на рахунки компаній, які будуть ними визначені.

У вказаний період часу потерпілими переведені грошові кошти на загальну суму 239 015 754 грн., а саме на рахунки компаній ТОВ «АГРОМАРКЕТ КОМПАНІ ПЛЮС», ТОВ «А СТРУКТУРА ГРУП», ТОВ «ТМБ ЛТД», ТОВ «КОНТІ ТОРГ», ТОВ «ПВС АРВОН ОІЛ», ТОВ «ГАЛЛУС МІТ ТРЕЙД», ТОВ «АВАЛОН ЕКСПОТРЕЙД», ТОВ «Фідель Трейд», після чого станом на теперішній час жодна продукція поставлена не була, грошові кошти не повернуті, а останні не надали жодного контракту підписаного представниками компаній-контрагентів.

В подальшому, встановлено, що ОСОБА_13 після звернення ОСОБА_12 , щодо надання допомоги у розширенні діяльності представляємих ним підприємств та налагодженні контактів з великими суб`єктами господарювання, в свою чергу звернулась до ОСОБА_15 з якою підтримувала зв`язок у месенджері Telegram, через аккаунт під ніком « ОСОБА_16 », до якого прив`язаний контактний номер НОМЕР_19 . Далі ОСОБА_17 , посилаючись на значну завантаженість перенаправила ОСОБА_13 до особи на ім`я ОСОБА_18 (якою, як було встановлено, представлялась ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ), запевнивши, що остання також є представником суб`єктів господарювання та є надійною людиною. Далі в ході спілкування особою, що представилась ОСОБА_18 , у месенджері Telegram, через аккаунт під ніком « ОСОБА_20 », до якого прив`язаний контактний номер НОМЕР_20 , остання надіслала реквізити рахунків компаній ТОВ «АГРОМАРКЕТ КОМПАНІ ПЛЮС», ТОВ «А СТРУКТУРА ГРУП», ТОВ «ТМБ ЛТД», ТОВ «КОНТІ ТОРГ», ТОВ «ПВС АРВОН ОІЛ», ТОВ «ГАЛЛУС МІТ ТРЕЙД», ТОВ «АВАЛОН ЕКСПОТРЕЙД», ТОВ «Фідель Трейд», на які потерпілими здійснено передплату за поставку товарів. Після чого, остання з метою запевнення дійсності своїх намірів щодо укладання майбутніх угод, ще деякий час повідомляла про виниклі фінансові проблеми, а далі взагалі перестала виходити на зв`язок.

Так, на підставі ухвал слідчого судді Київського районного суду м. Одеси отримано тимчасові доступи та здійснено виїмки документів, що перебувають у володінні банківських установ, а саме щодо рахунків, відкритих суб`єктами господарювання, на які потерпілими здійснювалось перерахування грошових коштів, в тому числі договорів на відкриття електронних кабінетів систем онлайн банкінгу. Аналізом вилученої інформації встановлено, що в банківських документах на відкриття рахунку у АТ «Банк Альянс» та АТ «СЕНС БАНК», зазначений контактний номер директора ТОВ «А СТРУКТУРА ГРУП» ОСОБА_21 з метою отримання повідомлень для входу до електронної системи банку «інтернет-банкінгу», а саме номер телефону НОМЕР_21 , який відповідно до оперативної інформації перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_10 .

Крім того, відповідно до отриманих матеріалів встановлено, що сам ОСОБА_21 до вказаних банківських установ не звертався, звернення і документи для відкриття нових рахунків не підписував і не подавав.

Разом з цим встановлено, що на підставі підроблених документів, невстановлені особи, що імовірно діють під керівництвом ОСОБА_22 , ОСОБА_10 , ОСОБА_19 , у володінні яких перебували необхідні для відкриття рахунків копії документів ТОВ «А СТРУКТУРА ГРУП» відкрили, за відсутності справжнього керівника останнього, нові банківські рахунки, на які здійснювалось зарахування коштів, у тому числі від потерпілих в рамках кримінального провадження компаній.

Також, оперативними заходами встановлено, що особами імовірно причетними до вчинення вказаних кримінальних правопорушень на мобільний номер НОМЕР_21 , який у банківській справі вказаний як контактний номер директора ТОВ «А СТРУКТУРА ГРУП», зареєстрований аккаунт у сервісі «Нова Пошта» на ім`я ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що використовується підконтрольною ОСОБА_10 особою ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в протиправній діяльності, зокрема під час надсилання та отримання документації щодо господарської діяльності підприємств за допомогою сервісу «Нова Пошта».

Так, співробітниками УСБУ в Одеській області, в ході виконання доручення слідчого, проведеними оперативними заходами, а також аналізом отриманої в ході досудового розслідування інформації та здобутих доказів, встановлено, що до вчинення вказаних кримінальних правопорушень імовірно може бути причетна група осіб, до складу якої входять:

- ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , використовує контактний номер телефону НОМЕР_22 . Відповідно до наявної інформації останній, ймовірно використовуючи підконтрольні суб`єкти господарської діяльності, діючи спільно з ОСОБА_10 організував протиправну схему заволодіння грошовими потерпілих суб`єктів господарювання під виглядом отримання передплати за поставку великих обсягів товару. Крім того встановлено, що ОСОБА_22 згідно Єдиного реєстру адвокатів України з 31.07.2019 є адвокатом та обліковується у Раді адвокатів Донецької області;

- ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , користується контактними номерами телефонів НОМЕР_23 , НОМЕР_19 , НОМЕР_21 та НОМЕР_24 . Так, ОСОБА_10 відповідно до отриманої інформації, імовірно використовуючи підконтрольні суб`єкти господарської діяльності, діючи спільно з ОСОБА_22 , організувала протиправну схему заволодіння грошовими потерпілих суб`єктів господарювання під виглядом отримання передплати за поставку великих обсягів товару. Крім того встановлено, що ОСОБА_10 згідно Єдиного реєстру адвокатів України з 17.12.2021 є адвокатом та обліковується у Раді адвокатів Дніпропетровської області;

- ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , використовує контактні номери НОМЕР_25 та НОМЕР_20 . Відповідно до наявної інформації остання, на виконання вказівок інших, імовірно причетних осіб ОСОБА_22 та ОСОБА_10 створила аккаунт у месенджері «Telegram» із нікнеймом « ОСОБА_25 », що зареєстрований на контактний номер телефону НОМЕР_20 , з метою підшукування клієнтів серед покупців сільськогосподарських та інших товарів, за для подальшого шахрайського заволодіння грошовими коштами у вигляді передплати за товари. Крім того встановлено, що ОСОБА_26 згідно Єдиного реєстру адвокатів України з 28.09.2022 є адвокатом та обліковується у Раді адвокатів Дніпропетровської області;

- ОСОБА_27 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , використовує контактний номер телефону НОМЕР_26 . Відповідно до наявної інформації останній імовірно є кур`єром та довіреною особою ОСОБА_10 , який за вказівкою останньої здійснює приймання видачу грошових коштів, отриманих злочинним шляхом;

- ОСОБА_28 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , користується контактним номером телефону НОМЕР_27 . Відповідно до наявної інформації останній імовірно є кур`єром та довіреною особою ОСОБА_10 , який за вказівкою останньої здійснює приймання видачу грошових коштів, отриманих злочинним шляхом;

- ОСОБА_29 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , використовує контактний номер телефону НОМЕР_28 . Відповідно до наявної інформації остання імовірно виконує функції бухгалтера та здійснює фінансовий супровід підприємств, які перебувають під контролем ОСОБА_22 та ОСОБА_10 ;

- ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , використовує контактний номер телефону НОМЕР_29 . Відповідно до наявної інформації остання імовірно є довіреною особою ОСОБА_10 та відповідає за документальне забезпечення злочинної діяльності, зокрема систематично здійснює відправлення та отримання документів через сервіс поштових відправлень «НОВА ПОШТА», використовуючи особистий кабінет, що зареєстрований на мобільний номер НОМЕР_21 , що зазначений як контактний номер директора ТОВ «А СТРУКТУРА ГРУП».

Так, проведеними заходами встановлено, що ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

З метою перевірки можливої причетності ОСОБА_10 до вчинення вищезазначених кримінальних правопорушень, 28.11.2024 проведено санкціонований обшук за місцем мешкання останньої, а саме у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено:мобільний телефон ОСОБА_10 iPhone 14 ProMaxз IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 з номером телефону НОМЕР_3 ; -мобільний телефон ОСОБА_8 iPhone 15 ProMaxз IMEI 1: НОМЕР_4 , IMEI 2: НОМЕР_5 з номером телефону НОМЕР_6 ; -флеш-носій об`ємом 8 Gbз написом «SDHC»; -банківські карти з наступними номерами: НОМЕР_7 Ukrgasbank; НОМЕР_8 Ukrgasbank; НОМЕР_9 Таскомбанк; НОМЕР_10 Приватбанк; НОМЕР_11 Приватбанк; НОМЕР_12 Приватбанк; НОМЕР_13 Приватбанк; НОМЕР_14 Ukrgasbank; НОМЕР_15 Сбербанк; НОМЕР_16 Сбербанк; НОМЕР_17 CominBank; НОМЕР_18 Сбербанк; документи з вільними зразками підпису та почерку ОСОБА_10 в загальній кількості на 59 арк. та блокнот з чорновими записами

Вказані речі постановою слідчого СУ ГУНП в Одеській області визнано речовими доказами та приєднано до матеріалів кримінального провадження.

Виходячи із зазначених у клопотанні фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення, наданих матеріалів, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя обґрунтовано прийшов до висновку, що арешт майна необхідний з метою збереження речових доказів, які мають значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному проваджені, а також швидкого, повного та неупередженого розслідування.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя обґрунтовано прийшов до висновку про необхідність накладення арешту на майно для забезпечення збереження речових доказів.

Отже вжиття заходу забезпечення кримінального провадження, шляхом накладання арешту на майно, є необхідним запобіжним заходом, передбаченим зазначеними нормами закону, оскільки у випадку приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження майна можуть настати негативні наслідки для здійснення завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КК України.

На думку апеляційного суду, з урахуванням конкретних обставин справи, слідчий суддя дійшов до обґрунтованого висновку про те, що для розслідування цього кримінального провадження на даній стадії досудового слідства, вжиття заходів забезпечення кримінального провадження саме в такому виді відповідатиме положенням кримінального процесуального закону.

Апеляційний суд вважає, що на даному етапі існують реальні підстави, для накладення арешту на зазначене майно, які виправдовують таке втручання у право власності та є співрозмірним із завданнями кримінального провадження, а підставою для арешту майна, є те, що вилучені мобільні телефони та флеш накопичувач, можуть містити на собі відомості на підтвердження факту та обставин можливого вчинення кримінально-протиправних дій за обставинами даного кримінального провадження, (дзвінки, листування, фото, номери телефонів осіб пов`язаних з вчиненням дій щодо зловживання довірою, під приводом продажу зернових культур та інших товарів, в період часу з червня по липень 2024 року заволоділи грошовими коштами потерпілих ТОВ «АГРОДАЧА», ТОВ «ПИШНИЙ КРАЙ», ТОВ «РІК АГРОТРЕЙД», ТОВ «МАКСІ ТРЕЙД ГРУП», ДП «ІДЕАЛ-ДИСТРИБУЦІЯ», ТОВ «КОМЕРС СТАР» та ТОВ «БЛАГОДАР ЛЕНД» в великих та особливо великих розмірах) в зв`язку з чим таке майно відповідає категорії, що власне підтверджується долученою до клопотання постановою про визнання речових доказів від, а отже, воно потребує збереження, в цілях їх подальшого дослідження та проведення відповідних експертних досліджень.

Вилучені документи з вільними зразками підпису та почерку ОСОБА_10 в загальній кількості на 59 арк. та блокнот з чорновими записами можуть містити інформацію, яка буде корисна для слідства, з метою встановлення всіх обставин вчинення злочину, а також для подальшого проведення почеркознавчих експертиз.

Одночасно апеляційний суд зазначає, що вилучені банківські картки підлягають дослідженню, щодо вирішення питання, чи використовувалися вони під час скоєння злочину, а саме встановлення факту перерахування на них (або з них) грошових коштів, а також руху грошових коштів, які забезпечували можливість вчинення кримінального правопорушення, зокрема отримання або перерахування грошових коштів потерпілих ТОВ «АГРОДАЧА», ТОВ «ПИШНИЙ КРАЙ», ТОВ «РІК АГРОТРЕЙД», ТОВ «МАКСІ ТРЕЙД ГРУП», ДП «ІДЕАЛ-ДИСТРИБУЦІЯ», ТОВ «КОМЕРС СТАР» та ТОВ «БЛАГОДАР ЛЕНД».

Більше того, у свої запереченнях прокурор зазначив, що по вказаним носіям інформації 11.12.2024 призначено проведення судової комп`ютерно-технічної експертизи, під час якої інформацію буде скопійовано на носії інформації, а телефон та інші після її завершення повернуті.

Будь яких даних, які могли б стати підставою для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді, колегія суддів суд не вбачає та стороною захисту надано не було.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд вважає, що оскаржуване рішення слідчого судді постановлене у відповідності до положень кримінального процесуального закону, а доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувана ухвала без змін.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді, апеляційний суд не вбачає.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Водночас колегія суддів звертає увагу на те, що арешт майна є тимчасовим заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження, який в подальшому може бути скасований за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано (ст. 174 КПК України).

Керуючись статтями 170-173, 309, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційні скарги представника власників майна ОСОБА_7 , ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 11.12.2024 року про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №000932, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.07.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4, 5 ст. 190 КК України - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4