Справа № 635/594/22
Провадження № 1-кп/635/128/2025
У Х В А Л А

20 березня 2025 року сел. Покотилівка Харківського району Харківської області

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання- ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника- адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Покотилівка Харківського району Харківської області обвинувальні акти у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Харківського районного суду Харківської області знаходиться зазначене кримінальне провадження.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб, посилаючись на те, що на теперішній час є необхідність продовження раніше обраного відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, продовжують існувати, застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою не може запобігти зазначеним ризикам. Також, просив призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти клопотання прокурора. Зазначив, що не переховувався від слідства та суду, не впливав на потерпілих і свідків, наведені прокурором ризики непідтверджені та не доведені.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 підтримала думку підзахисного, вважала ризик недоведеними, просила застосувати більш м`який запобіжний захід.

При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою суд виходить з наступного.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 28 травня 2024 року відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому неодноразово продовжувався, останній раз ухвалою від 29.01.2025.

Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 спливає 29 березня 2025 року.

Вимогами ч. 3 ст. 331 КПК України передбачено, що до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від слідства та суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілого, свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу суд повинен враховувати обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого ця особа обвинувачується, та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від суду чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 , офіційно не працює, законних джерел заробітку не має, не одружений, обвинувачується у вчиненні корисливих кримінальних злочинів, за вчинення найтяжчого з яких передбачається покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років. Викладене свідчить, що знаходячись на волі, ОСОБА_4 , усвідомлюючи міру покарання, яка загрожує йому, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, таким чином намагаючись уникнути кримінальної відповідальності. В даному випадку існує ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме переховування від органів досудового розслідування та суду.

Зважаючи на те, що суд досліджує докази безпосередньо під час судового розгляду, а ОСОБА_4 обізнаний про місце мешкання потерпілого та свідків, то з метою уникнення кримінальної відповідальності та щоб останні не давали свідчення в суді або змінили раніше надані покази, він може здійснювати незаконний вплив на них, у даному випадку існує ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України.

Окрім того, знаходячись на волі, обвинувачений може вчинити нове кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_4 на даний час постійно ніде не працює, не має стабільного джерела доходів, сталих соціальних зв`язків, що свідчить про наявність можливості вчинення нових кримінальних правопорушень. Крім того ОСОБА_4 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, зокрема крадіжок, та грабежів поєднаних з насильством, тому слідчий суддя приходить до висновку, що вказані обставини об`єктивно свідчать про наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме продовження підозрюваним своєї злочинної діяльності та вчинення ним іншого кримінального правопорушення.

Згідно вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від слідства та суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілого, свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу суд повинен враховувати обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого ця особа обвинувачується, та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від суду чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Підсумовуючи наведене, вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі тяжкість злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, суспільну небезпечність кримінального правопорушення, яке інкримінується підозрюваному, враховує обставини інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, дані про його особу, обставини, передбачені ст. 194 КПК України, що доведені прокурором у судовому засіданні, а також той факт, що в даному випадку застосування більш м?якого запобіжного заходу не можливо, оскільки інші заходи, на думку суду, не стримають обвинуваченого від спроби переховуватись, впливати на потерпілого та свідків, та вчинити новий злочин.

Таким чином, суд приходить до висновку, що для досягнення цілей, визначених ст. 177 КПК України, відносно обвинуваченого має бути продовжений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, залишивши раніше визначений розмір застави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 174, 177, 197, 199, 291, 292,314, 331, 372 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Строк тримання під вартою ОСОБА_4 продовжити на шістдесят днів - до 18 травня 2025 року включно.

Раніше визначений розмір застави залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Харківського апеляційного суду, а обвинуваченою в той же строк з моменту вручення їй копії ухвали суду, в іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору.

Суддя ОСОБА_1