Справа № 953/9074/24
н/п 1-кс/953/1361/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" лютого 2025 р. Слідча суддя Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління національної поліції в Харківській області підполковника поліції ОСОБА_6 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.02.2024 за №0000188, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва Миколаївської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, неповнолітніх дітей на утриманні не маючого, в силу ст. 89 КК України не судимого, та за ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України перебуває кримінальна справа на розгляді у Києво-Святошинському районному суді Київської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 321 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління національної поліції в Харківській області підполковника поліції ОСОБА_6 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.02.2024 за №0000188, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .

На обґрунтування клопотання слідчий вказує, що відділом розслідування особливо важливих справ та злочинів, учинених організованими групами, злочинними організаціями СУ ГУНП в Харківській області здійснюються досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000188 від 05.02.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 321 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у травні 2024 ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , діючи з метою отримання доходу від незаконного збуту наркотичного засобу метадон та сильнодіючого лікарського засобу димедрол, створили та очолили організовану злочинну групу, до складу якої залучили ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_4 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .

У період з вересня 2024 по лютий 2025 задокументовано вчинення членами організованої групи 28 кримінальних правопорушень у сфері незаконного обігу наркотичних та сильнодіючих лікарських засобів, а саме:

-04.09.2024 учасники організованої групи ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 з метою подальшого збуту придбали та переслали наркотичний засіб метадон масою 71,00 гр, що є особливо великими розмірами та сильнодіючий лікарський засіб дифенгідрамін (димедрол) масою 15,95 гр та 20,45 гр., що є великими розмірами, за допомогою ТОВ «Нова Пошта» з м. Золотоноша Черкаської області до м. Харкова;

-06.09.2024 учасники організованої групи ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 збули наркотичний засіб метадон масою 0,4501 гр, та сильнодіючий лікарський засіб дифенгідрамін (димедрол) масою 0,3587 гр., ОСОБА_14 за адресою: АДРЕСА_3 ;

-15.09.2024 учасники організованої групи ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 з метою подальшого збуту придбали та переслали наркотичний засіб метадон масою 70,98 гр, що є особливо великими розмірами та сильнодіючий лікарський засіб дифенгідрамін (димедрол) масою 33,25 гр., що є великими розмірами, за допомогою ТОВ «Нова Пошта» з м. Золотоноша Черкаської області до м. Харкова;

-17.09.2024 учасники організованої групи ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 збули наркотичний засіб метадон масою 0,615 гр, та сильнодіючий лікарський засіб дифенгідрамін (димедрол) масою 0,3265 ОСОБА_14 за адресою: АДРЕСА_3 ;

-27.09.2024 учасники організованої групи ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 з метою подальшого збуту придбали та переслали наркотичний засіб метадон масою 70,00 гр, що є особливо великими розмірами та сильнодіючий лікарський засіб дифенгідрамін (димедрол) масою 33,75 гр., що є великими розмірами, за допомогою ТОВ «Нова Пошта» з м. Золотоноша Черкаської області до м. Харкова;

-02.10.2024 учасники організованої групи ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_13 збули наркотичний засіб метадон, масою 0,3265 гр. та сильнодіючий лікарський засіб дифенгідрамін (димедрол) масою 0,615 гр. ОСОБА_15 біля супермаркету «Посад», розташованому за адресою: м. Харків, вул. Джерельна, 7;

-08.10.2024 учасники організованої групи ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 збули наркотичний засіб метадон, масою 0,6099 грамм та сильнодіючий лікарський засіб дифенгідрамін (димедрол) масою 1,1448 гр. ОСОБА_14 за адресою: АДРЕСА_3 ;

-15.10.2024 учасники організованої групи ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 з метою подальшого збуту придбали та переслали наркотичний засіб метадон масою 76,20 гр, що є особливо великими розмірами та сильнодіючий лікарський засіб дифенгідрамін (димедрол) масою 33,45 гр., що є великими розмірами, за допомогою ТОВ «Нова Пошта» з м. Золотоноша Черкаської області до м. Харкова;

-22.10.2024 учасники організованої групи ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_13 збули наркотичний засіб метадон, масою 0,3165 гр. та сильнодіючий лікарський засіб дифенгідрамін (димедрол) масою 0,1886 гр. ОСОБА_15 за адресою: АДРЕСА_4 .

-28.10.2024 учасники організованої групи ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 з метою подальшого збуту придбали та переслали наркотичний засіб метадон масою 70,90 гр., що є особливо великими розмірами та сильнодіючий лікарський засіб дифенгідрамін (димедрол) масою 31,70 гр, що є великими розмірами, за допомогою ТОВ «Нова Пошта з м. Золотоноша Черкаської області до м. Харкова.

-28.12.2024 учасники організованої групи ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 з метою подальшого збуту придбали та переслали наркотичний засіб метадон масою 107,00 гр., що є особливо великими розмірами та сильнодіючий лікарський засіб дифенгідрамін (димедрол) масою 26,00 гр, що є великими розмірами, за допомогою ТОВ «Нова Пошта з м. Черкаси до м. Харкова.

-16.01.2025 учасники організованої групи ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 з метою подальшого збуту придбали та переслали наркотичний засіб метадон масою 110,00 гр., що є особливо великими розмірами та сильнодіючий лікарський засіб дифенгідрамін (димедрол) масою 61,50 гр, що є великими розмірами, за допомогою ТОВ «Нова Пошта з м. Золотоноша Черкаської області до м. Харкова.

-08.02.2025 учасники організованої групи ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 з метою подальшого збуту придбали та переслали наркотичний засіб метадон, масою 99,50 гр., що є особливо великими розмірами та сильнодіючий лікарський засіб дифенгідрамін (димедрол) масою 52,50 гр, що є великими розмірами, за допомогою ТОВ «Нова Пошта з м. Золотоноша Черкаської області до м. Харкова.

-12.02.2025 учасники організованої групи ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_11 та ОСОБА_13 збули наркотичний засіб метадон, та сильнодіючий лікарський засіб дифенгідрамін (димедрол) ОСОБА_15 за адресою: АДРЕСА_5 .

12.02.2025 безпосередньо після збуту наркотичного засобу метадон, та сильнодіючого лікарського засобу дифенгідрамін (димедрол) за підозрою у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 321 КК України, в порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_4 .

13.02.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 321 КК України, тобто незаконне придбання, зберігання, перевезення та пересилання з метою збуту, а також збут наркотичних та сильнодіючих лікарських засобів, вчинені організованою групою, в тому числі повторно.

Прокурор в судовому засіданні просить обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , посилаючись на існування ризиків, зазначених в п.п.1,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України та обгрунтованість пред*явленої підозри за ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 321 КК України.

Підозрюваний та захисник в судовому засіданні не погодилися з даним клопотанням, вказуючи на те, що ризики недоведені, просять обрати нічний домашній арешт.

Слідчий суддя, вислухавши думки учасників кримінального провадження, та дослідивши надані матеріали, встановив наступне.

СУ ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування від 05.02.2024 за №0000188, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 321 КК України.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, вчинити інше кримінальне правопорушення, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, згідно ст. 178 КПК України, враховується: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зав`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Таким чином, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідча суддя зобов`язана встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідча, прокурор;- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Щодо наявності обґрунтованої підозри слідча суддя зазначає наступне.

Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідча суддя користується практикою ЄСПЛ.

У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

«Обґрунтована підозра» існує тоді, коли факти, якими обґрунтовується затримання, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент учинення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Волох проти України»).

При цьому факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Уявлення про «обґрунтовану підозру» має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.

Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка виконала затримання та оголосила підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, другий - що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.

Крім цього, у рішенні ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозрі не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вирок) чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процес) кримінального розслідування».

З матеріалів доданих до клопотання вбачається, що ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 307, ч.4 ст. 321 КК України.

Слідчою суддею встановлено, що на час вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, ОСОБА_4 є осудною особою, яка досягла 16-річного віку, громадянином України.

За результатами розгляду даного клопотання застосування запобіжного заходу слідчою суддею встановлено, що висновки органу досудового розслідування про наявність підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 307, ч.4 ст. 321 КК України, не є очевидно необґрунтованими чи недопустимими, виходячи з наданих стороною обвинувачення доказів:

- результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій в порядку ст. 260 КПК України, тобто аудіо-відеоконтроль особи ОСОБА_8 , що містяться у протоколах №3108нт/55/119/02-2024 від 06.05.2024, №4376нт/55/119/02-2024 від 28.06.2024, №№8648нт/55/119/02-2024 від 06.11.2024, та протоколах огляду інформації, отриманої при застосуванні технічних засобів від 11.06.2024 та від 17.07.2024, згідно яких зафіксовані розмови ОСОБА_8 та ОСОБА_7 щодо придбання та пересилання наркотичного засобу метадон та сильнодіючого лікарського засобу димедрол до м. Харкова в крупних та особливо крупних розмірах для подальшого збуту, а також розмови з ОСОБА_12 щодо збуту зазначених заборонених речовин третім особам;

- результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій в порядку ст. 264 КПК України, тобто зняття інформації з електронних інформаційних систем з мобільного пристрою ОСОБА_8 , що містяться у протоколі №70нт/5/3/-6844 від 21.10.2024, згідно яких зафіксовані розмови та текстові файли ОСОБА_8 та ОСОБА_7 щодо придбання та пересилання наркотичного засобу метадон та сильнодіючого лікарського засобу димедрол до м. Харкова в крупних та особливо крупних розмірах для подальшого збуту, пересилання грошових коштів, отриманих в результаті злочинної діяльності;

- результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій в порядку ст. 269 КПК України, тобто візуальне спостереження за особою ОСОБА_11 , що містяться у протоколах №4413нт/55/119/02-2024 від 05.07.2024, №8650нт/55/119/02-2024 від 06.11.2024 та протоколах огляду інформації, отриманої при застосуванні технічних засобів від 17.07.2024 та від 04.12.2024, згідно яких зафіксовані факти отримання та перевезення ОСОБА_11 з відділення «Нова пошта» та до адреси її мешкання наркотичного засобу метадон та сильнодіючого лікарського засобу димедрол в крупних та особливо крупних розмірах для подальшого збуту;

- результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій в порядку ст. 269 КПК України, тобто візуальне спостереження за особою ОСОБА_8 , що містяться у протоколі №8653нт/55/119/02-2024 від 06.11.2024, та протоколі огляду інформації, отриманої при застосуванні технічних засобів від 04.12.2024, згідно яких зафіксовані факти перевезення ОСОБА_8 з відділення «Нова пошта» та до адреси його мешкання наркотичного засобу метадон та сильнодіючого лікарського засобу димедрол в крупних та особливо крупних розмірах для подальшого збуту;

- результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій в порядку ст. 269 КПК України, тобто візуальне спостереження за місцем квартирою АДРЕСА_6 , що містяться у протоколах №4375нт/55/119/02-2024 від 28.06.2024, №6174нт/55/119/02-2024 від 28.08.2024, №7936нт/55/119/02-2024 від 17.10.2024, №9975нт/55/119/02-2024 від 17.12.2024 та протоколах огляду інформації, отриманої при застосуванні технічних засобів від 16.07.2024, від 19.09.2024 та від 02.12.2024, згідно яких зафіксовані перевезення ОСОБА_8 та ОСОБА_11 до вказаної адреси наркотичного засобу метадон та сильнодіючого лікарського засобу димедрол після отримання їх у відділенні ТОВ «Нова Пошта» в крупних та особливо крупних розмірах для подальшого збуту, а також збут цих заборонених речовин третім особам у під`їзді біля зазначеної квартири;

- результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій в порядку ст. 260 КПК України, тобто аудіо-відеоконтроль особи ОСОБА_12 , що містяться у протоколах №6619нт/55/119/02-2024 від 10.09.2024; №6948нт/55/119/02-2024 від 19.09.2024, №7934нт/55/119/02-2024 від 17.10.2024 та протоколах огляду інформації, отриманої при застосуванні технічних засобів від 19.09.2024; від 01.10.2024 та від 02.12.2024, згідно яких зафіксовані факти збуту ОСОБА_16 наркотичного засобу метадон та сильнодіючого лікарського засобу димедрол ОСОБА_14 , що мали місце 06.09.2024, 17.09.2024 та 08.10.2024;

- результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій в порядку ст. 260 КПК України, тобто аудіо-відеоконтроль особи ОСОБА_13 , що містяться у протоколах №7522нт/55/119/02-2024 від 08.10.2024; та №1272нт/55/119/02-2024 від 24.10.2024 та протоколах огляду інформації, отриманої при застосуванні технічних засобів від 02.12.2024 та від 10.12.2024, згідно яких зафіксовані факти збуту ОСОБА_13 наркотичного засобу метадон та сильнодіючого лікарського засобу димедрол ОСОБА_15 , що мали місце 02.10.2024 та 22.10.2024;

- результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій в порядку ст. 263 КПК України, тобто зняття інформації з електронних комунікаційних систем відноснно ОСОБА_13 , що містяться у протоколі №70/5/3-6976 від 28.10.2024, згідно яких зафіксовані розмови ОСОБА_13 із ОСОБА_15 під час вчинення збуту наркотичного засобу метадон та сильнодіючого лікарського засобу димедрол що мали місце 02.10.2024 та 22.10.2024;

- результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій в порядку ст. 269 КПК України, тобто візуальне спостереження за особою ОСОБА_13 , що містяться у протоколі №8654нт/55/119/02-2024 від 06.11.2024 та №10145нт/55/119/02-2024 від 20.12.2024, та протоколі огляду інформації, отриманої при застосуванні технічних засобів від 04.12.2024, згідно яких зафіксовані факти збуту ОСОБА_13 наркотичного засобу метадон та сильнодіючого лікарського засобу димедрол ОСОБА_15 , що мали місце 02.10.2024 та 22.10.2024;

- результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій в порядку ст. 269 КПК України, тобто візуальне спостереження за місцем квартирою АДРЕСА_7 , що містяться у протоколі №9436нт/55/119/02-2024 від 29.11.2024, згідно яких зафіксовані факти збуту ОСОБА_16 наркотичного засобу метадон та сильнодіючого лікарського засобу димедрол ОСОБА_14 , що мали місце 06.09.2024, 17.09.2024 та 08.10.2024;

- результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій в порядку ст.ст. 261, 262 КПК України, тобто огляд та виїмка кореспонденції, які містяться у протоколах 70/5/3-3131нт від 21.05.2024, 70/5/3-6170 від 20.09.24, 70/5/3-6405 від 01.10.24 , 70/5/3-6826 від 21.10.24, 70/5/3-6702 від 16.10.24, 70/5/3-7000 від 29.10.24 відповідно до яких зафіксовані факти пересилання ОСОБА_9 через перевізника ТОВ «Нова Пошта» наркотичного засобу метадон та сильнодіючого лікарського засобу димедрол до м. Харкова в крупних та особливо крупних розмірах для подальшого збуту, що мали місце 04.09.2024; 15.09.2024, 28.09.2024, 15.10.2024, 29.10.2024, з яких відібрані зразки речовини, що пересилалася.

- результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій в порядку ст. 271 КПК України, тобто контроль над вчиненням злочину у формі оперативної закупки, які містяться у протоколах 70/5/3-5879 від 06.09.24, 70/5/3-6083 від 01.10.24, 70/5/3-6554 від 08.10.24 відповідно до яких зафіксовані факти збуту ОСОБА_16 наркотичного засобу метадон та сильнодіючого лікарського засобу димедрол ОСОБА_14 , що мали місце 06.09.2024, 17.09.2024 та 08.10.2024;

- результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій в порядку ст. 271 КПК України, тобто контроль над вчиненням злочину у фрмі оперативної закупки, які містяться у протоколах 70/5/3-6083 від 02.10.24 та 70/5/3-6860 від 22.10.24, відповідно до яких зафіксовані факти збуту ОСОБА_13 наркотичного засобу метадон та сильнодіючого лікарського засобу димедрол ОСОБА_15 , що мали місце 02.10.2024 та 22.10.2024;

- висновками експертиз матеріалів речовин та виробів за експертною спеціальністю 8.6 «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів» СЕ-19/121-24/28348-НЗПРАП від 02.10.2024, СЕ-19/121-24/29702-НЗПРАП від 10.10.2024, СЕ-19/121-24/32234 -НЗПРАП від 29.10.2024, згідно яких зразки речовини, які відібрані з поштових відправлень що надходили від ОСОБА_9 до ОСОБА_17 містить у своєму складі наркотичний засобіб метадон та сильнодіючий лікарський засіб дифенгідрамін (димедрол).

- висновками експертиз матеріалів речовин та виробів за експертною спеціальністю 8.6 «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів» СЕ-19/121-24/28349 від 01.10.2024, СЕ-19/121-24/28342 від 01.10.2024, СЕ-19/121-24/304428 від 01.10.2024, згідно яких речовина, збута ОСОБА_12 . ОСОБА_18 містить у своєму складі наркотичний засобіб метадон та сильнодіючий лікарський засіб дифенгідрамін (димедрол).

- висновками експертиз матеріалів речовин та виробів за експертною спеціальністю 8.6 «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів» СЕ-19/121-24/29723 від 18.10.2024 та СЕ-19/121-24/32233 від 29.10.2024, згідно яких речовина, збута ОСОБА_13 . ОСОБА_15 містить у своєму складі наркотичний засобіб метадон та сильнодіючий лікарський засіб дифенгідрамін (димедрол).

- показами свідка ОСОБА_14 , що містяться в протоколах допиту від 28.10.2024, який пояснив обставини збутуйому наркотичного засобу метадон та сильнодіючого лікарського засобу димедрол ОСОБА_12 ;

- показами свідків ОСОБА_19 (протокол допиту від 01.11.2024), ОСОБА_20 (протокол допиту від 01.11.2024), ОСОБА_21 (протокол допиту від 15.11.2024), ОСОБА_22 (протокол допиту від 15.11.2024), ОСОБА_23 (протокол допиту від 31.10.2024), ОСОБА_24 (протокол допиту від 24.10.2024), ОСОБА_25 (протокол допиту від 18.11.2024), ОСОБА_26 (протокол допиту від 22.11.2024), ОСОБА_27 (протокол допиту від 30.10.2024), ОСОБА_28 (протокол допиту від 28.10.2024), які були залучені в якості понятих під час вручення грошових коштів для придбання наркотичних засобі ОСОБА_18 та ОСОБА_15 та подальшої добровільної видачі зазначеними особами набутої речовини;

Слідча суддя зазначає, що на цій стадії кримінального провадження, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, суд повинен лише надати оцінку тому чи достатньо отриманої інформації та досліджених доказів, для того, щоб допустити можливість, що особа щодо якої вирішується питання про застосування запобіжного заходу могла вчинити кримінальне правопорушення, яке їй інкримінується.

Питання ж оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні того чи іншого злочину входить до компетенції суду під час розгляду кримінального провадження по суті.

З огляду на зазначене, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 , виходячи з наявних у суду матеріалів клопотання, слідча суддя дійшла висновку про наявність обґрунтованої підозри, на даній стадії проведення досудового розслідування кримінального провадження, щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 307, ч.4 ст. 321 КК України за викладених у клопотанні обставин.

Вказане може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу.

Щодо наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України слідча суддя зазначає наступне.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Звертаючись з клопотанням, слідчий посилається на існування ризиків, передбачених п.п. 1,3,4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Дослідивши всі представлені відомості та надавши їм належну оцінку, слідчий суддя вважає встановленими існування ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_4 через тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, розуміючи складність проведення досудового розслідування, зокрема в умовах дії воєнного стану, усвідомлюючи неможливість повного контролю державною владою кордонів та території України в умовах Збройної агресії Російської Федерації проти України, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Крім того, протягом тривалого часу своєї злочинної діяльності, яка складала декілька місяців, ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, не відмовився від злочинних намірів та продовжував отримувати протиправний дохід від незаконного обігу заборонених речовин до моменту затримання правоохоронними органами. Під час злочинної діяльності, не бажаючи бути викритим, застосовував заходи конспірації, такі як недопустимість спілкування відкритими каналами зв`язку, використання вигаданих даних при пересиланні наркотичних та сильнодіючих лікарських засобів, створення схованок у відправленнях. Вказані обставини свідчать про завзятість злочинних намірів ОСОБА_4 , схильність підозрюваного до переховування від правоохоронних органів та об`єктивно обґрунтовують наявність ризиків, передбачених п. п. 1 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, можливість і бажання вчинити інше аналогічне кримінальне правопорушення у сфері незаконного обігу заборонених речовин.

Також, ОСОБА_4 достовірно розуміє суть злочину та передбачену за його скоєння кримінальну відповідальність, а отримавши копії окремих матеріалів кримінального провадження та усвідомивши перелік можливих свідків, яким відомо про вчинення інкримінованого злочину, має реальну можливість впливати на останніх, які в свою чергу, можуть відмовитись від надання показань або надати неправдиві покази.

Відтак є достатні дані вважати, що ризики, передбачені у п. п. 1,3,5 ст. 177 КПК України, об`єктивно наявні, що свідчить про неможливість їх запобігання шляхом застосування до підозрюваного інших, більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

Крім того, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

У справі «Стогмюллер проти Автрії» №1602/62 від 10.11.1969 року Суд зазначає, що існує ціла сукупність обставин при врахуванні ризику переховування особи, зокрема, очікуваний важкий вирок або особливий характер затримання особи або відсутність міцних зв`язків у країні, що дає підстави вважати, що наслідки та ризики втечі можуть бути визнані менш небезпечними, ніж продовження тюремного ув`язнення (п. 15).

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. Вищезазначене дає підстави обґрунтовано припускати ймовірну можливість незаконного впливу зі сторони підозрюваного на свідків.

Стосовно ризиків, передбачених п.4 ч.1 ст. 177 КПК України слідча суддя зазначає про їх необґрунтованість та безпідставність за тих доводів, які вказані у клопотанні.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У рішенні по справі від 26.06.1991 Європейський суд з прав людини вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.

Однак, слідчий суддя вважає, що на цей час існують правові підстави для обрання саме такого запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, на строк в межах строку досудового розслідування.

І стороною захисту в судовому засіданні не надані належні обґрунтування щодо відсутні встановлених слідчим суддею ризиків.

Також, слідчою суддею досліджені всі надані дані по особі підозрюваного та враховано, що він ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Миколаєва Миколаївської області, громадянин України, не одружений, не працюючий, неповнолітніх дітей на утриманні не має, в силу ст. 89 КК України не судимий, однак за ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України відносно нього перебуває кримінальна справа на розгляді у Києво-Святошинському районному суді Київської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Доводи підозрюваного про те, що він проживає цивільним шлюбом і в його дружини є малолітні діти, яких він утримує нічим не підтверджено, є голослівним. Також, суд враховує пояснення про будинок, в якому він просить йому обрати домашній арешт, це будинок однієї з фігурантів по даному кримінальної справи ОСОБА_29 , в якому Кальмар проживав за домовленістю з господарками.

Всі ці зазначені дані про особу підозрюваного не зменшують існування встановлених ризиків, а відтак не здатні на даному етапі кримінального провадження перешкоджати вчинити ним дії, передбачені п.п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Під час розгляду клопотання також не було надано відомостей про неможливість перебування підозрюваного в умовах тримання під вартою ані за станом здоров*я, або з інших підстав.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, Право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес. Тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Враховуючи наявність визначених ризиків, а також те, що даний злочин, що інкриміновано є злочином в сфері обігу наркотичних засобів, а отже у цьому кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав як інтересів суспільства так і держави в цілому, оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному в разі визнання винуватим у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, наявність встановлених ризиків за ст. 177 КПК України, а тому застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, і слідчий суддя обирає відносно підозрюваної запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування. Об*єктивних даних на спростування даних висновків слідчого судді стороною захисту не надано.

А тому, з урахуванням конкретних обставин вчинення кримінального правопорушення, яке інкримінується підозрюваній, даних про особу підозрюваної, слідча суддя вважає, що з урахуванням характеру та тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , сукупність обставин, на підставі яких встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, вказує на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для забезпечення підозрюваним виконувати покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.

При цьому слідча суддя зазначає, що при оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, слідча суддя використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, в тому числі домашній арешт, не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

На підставі вищевикладеного, є достатні підстави вважати, що забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти вищезазначеним ризикам можливо лише шляхом застосування найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави та застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою не може запобігти вказаним ризикам.

В розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів»

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 206, 211, 213, 372, 376, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого, погоджене прокурором задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» на 58 днів тобто до 12 квітня 2025 року включно, в межах строку досудового розслідування.

Зобов`язати старшого слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління національної поліції в Харківській області підполковника поліції ОСОБА_6 або прокурора Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 повідомити близького родича підозрюваного ОСОБА_4 про взяття під варту останнього.

Встановити строк дії ухвали до 12.04.2025 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваною в той же строк, але з моменту отримання копії ухвали слідчого судді.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя -