КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження: 11-сс/824/1734/2025
ЄУН: 759/25/25 Суддя в І інстанції: ОСОБА_1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

7 лютого 2025 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши на відповідність вимогам КПК України апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 6 січня 2025 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 6 січня 2025 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність групи слідчих Святошинського УП ГУ НП у м. Києві, поданої в порядку ст. 303 КПК України.

Ухвала обґрунтована тим, що 3 січня 2025 року до Святошинського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність групи слідчих Святошинського УП ГУ НП у м. Києві, що полягає у зобов`язанні уповноважених осіб Святошинського УП ГУ НП у м. Києві та групи прокурорів у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0002959 від 20 вересня 2024 року, здійснити досудове розслідування в порядку та строки, встановлені чинним КПК України, з урахуванням Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. З поданої скарги вбачається, що 9 вересня 2024 року у справі № 759/17628/24 слідчим суддею Святошинського районного суду м. Києва винесено ухвалу про зобов`язання уповноважених осіб Святошинського УП ГУ НП в м. Києві виконати вимоги ч. 1 ст. 214 КПК України та невідкладно, але не пізніше 24 годин, внести до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві ОСОБА_3 від 24 серпня 2024 року, яка зареєстрована 27 серпня 2024 року за № 51-967, та розпочати досудове розслідування.Починаючи з 20 вересня 2024 року і до теперішнього часу групою слідчих Святошинського УП ГУ НП у м. Києві та групою прокурорів у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0002959 від 20 вересня 2024 року, вчинено процесуальні дії тільки в частині внесення відомостей до ЄРДР та направленні звернень до відповідних інстанцій. 1 жовтня 2024 року ОСОБА_3 до слідчого Святошинського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_4 подано клопотання, яке не розглянуто до теперішнього часу, у зв`язку з чим ОСОБА_3 вважає, що органами досудового розслідування не вчинено всі необхідні слідчі та процесуальні дії по вказаному кримінальному провадженню.

Відмовляючи у задоволенні скарги, слідчий суддя, з посиланням на положення КПК України, вказав про те, що межі втручання слідчого судді у діяльність прокурора та слідчого обмежуються ч. 1 ст. 303 КПК України, а під час досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений на розгляд питань, які повинен вирішувати прокурор або слідчий, які є самостійними у своїй процесуальній діяльності, та втручання в діяльність яких прямо заборонена ч. 1 ст. 36, ч. 5 ст. 40 КПК України.

З огляду на положення Кримінального процесуального кодексу України, якими не передбачено надання слідчим суддею оцінки наявності достатніх доказів та, зважаючи на вимогу ст. 22 КПК України щодо неупередженості суду, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга ОСОБА_3 на бездіяльність групи слідчих Святошинського УП ГУ НП у м. Києві не підлягає задоволенню.

Окрім того, вказано про те, що ухвала оскарженню не підлягає.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, 28 січня 2025 року безпосередньо до суду апеляційної інстанції ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, ухвалу скасувати, призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

В апеляційній скарзі апелянт вказує про те, що копію ухвали він отримав лише 17 січня 2025 року, що дає йому право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, що строк на аеляційне оскарження обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Також ОСОБА_3 в апеляційній скарзі наголошує, що він неодноразово просив орган досудового розслідування визнати його процесуальний статус потерпілим, проте його потерпілим до сих пір не визнано, чим порушуються його права. Окрім того, апелянт вказує про те, що слідчим суддею безпідставно вказано, що ухвала не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, оскільки це суперечить вимогам ч. 2 ст. 309 КПК України, якою передбачено, що в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді про повернення скарги на рішення, дії, чи бездіяльність слідчого, прокурора, а тому він має право оскаржити таку ухвалу слідчого судді.

Перевіривши матеріали судового провадження, які 6 лютого 2025 року надійшли до суду апеляційної інстанції та передані судді-доповідачу 7 лютого 2025 року, а також апеляційну скаргу на відповідність вимогам закону, слід дійти такого висновку.

Відповідно до п. 8 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

В офіційному тлумаченні ч. 2 ст. 55 Конституції України, викладеному в Рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом.

Верховний Суд неодноразово наголошував що, ст. 129 Конституції України гарантує право на апеляційний перегляд справи, а не кожного окремого судового рішення в межах кримінального провадження, у відповідності з чим КПК України визначає, в яких випадках і які рішення слідчих суддів, судів першої інстанції підлягають перегляду в апеляційному порядку (постанова Верховного Суду від 4 квітня 2019 року у справі № 494/6/18).

Приписи ст. 9 КПК України, яка розкриває принцип законності кримінального провадження, визначають в частині 6, що загальні засади кримінального провадження, визначені частиною 1 ст. 7 цього Кодексу, застосовуються коли його положення не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження. Однією з таких засад є забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності (п. 17 ч. 1 ст. 7 КПК). Її зміст розкрито у ст. 24 КПК, згідно з частиною першої якої, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності, зокрема, суду, слідчого судді в порядку, передбаченому КПК України.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.

Статтею 309 КПК України з урахуванням Рішення Конституційного Суду (№ 4-р (ІІ)/2020 від 17 червня 2020 року) передбачено вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку, зокрема частиною другою зазначеної статті визначено, що в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження або на рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження на підставі пункту 9-1частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру чи відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру, повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора або відмову у відкритті провадження по ній. І цей перелік розширеному тлумаченню не підлягає.

При цьому ухвалою слідчого судді відмовлено у задоволенні скарги, а не повернуто скаргу особі, яка її подала, про що вказує апелянт в апеляційній скарзі, тобто, постановлено рішення, передбачене п. 4 ч. 2 ст. 307 КПК України, а не ч. 3 ст. 304 КПК України.

У розумінні положень ст.ст. 307, 309 КПК України ухвала слідчого судді, якою відмовлено у задоволенні скарги на бездіяльність групи слідчих і прокурорів, яка полягає у не вчиненні всіх необхідних слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні, до вказаного переліку не входить, а, відтак, і не підлягає апеляційному оскарженню, про що зазначено у змісті оскаржуваної ухвали.

Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

З огляду на те, що ОСОБА_3 подана апеляційна скарга на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, слід дійти висновку про відмову у відкритті провадження за поданою апеляційною скаргою з поверненням апелянту поданої апеляційної скарги.

За таких обставин питання поновлення строку на апеляційне оскарження не вирішується.

Керуючись ч. 4 ст. 399 КПК України, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 6 січня 2025 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність групи слідчих Святошинського УП ГУ НП у м. Києві, поданої в порядку ст. 303 КПК України.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надіслати ОСОБА_3 разом з апеляційною скаргою та додатками до неї.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_2