Провадження 1-в/193/420/24
У Х В А Л А

іменем України

19 грудня 2024 року Софіївський районний суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника органу з питань пробації ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у сел. Софіївка Криворізького району Дніпропетровської області подання начальника Криворізького районного сектору №1 філії Державної установи "Центр пробації" у Дніпропетровській області ОСОБА_4 стосовно засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України,

про звільнення від відбування покарання

у зв`язку із закінченням іспитового строку,

В С Т А Н О В И В:

29.10.2024 до Софіївського районного суду Дніпропетровської області надійшло вищевказане подання, в обґрунтування якого начальник Криворізького районного сектору № 1 філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровської області ОСОБА_4 вказує, що вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 25.10.2023 ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, призначено покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 рік. При цьому, на підставі ст. 75, 76 КК України він був звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 1 рік з покладенням таких обов`язків, зокрема періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та не виїжджати за межі України на постійне проживання без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вищевказаний вирок надійшов на виконання до органу пробації 11.09.2024.

За викликом до уповноваженого органу з питань пробації засуджений не з`явився, причини неявки не повідомляв. З метою встановлення місцезнаходження засудженого 30.09.2024 було розпочато першочергові розшукові заходи, якими встановити його місцезнаходження не вдалося.

Встановити його місце знаходження так і не вдалось, під час іспитового строку засуджений до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався. Встановлений іспитовий строк закінчився 25.10.2024, у зв`язку з чим представник пробації просить суд звільнити засудженого ОСОБА_5 від призначеного вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 25.10.2023 покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку та не вчинення ним нового злочину.

Представник Криворізького РС №1 філії ДУ «Центр пробації» ОСОБА_4 у судовому засіданні подання підтримала і просила його задовольнити. Окрім того доповіла суду, що за результатами проведених першочергових розшукових дій вдалося встановити місцезнаходження засудженого, про що було надано відповідну його заяву, згідно якої він вказав про обов`язок з`явитись до органу пробації, оскільки раніше не мав змоги з`явитись у зв`язку із перебуванням його на лікуванні у лікарні.

Прокурор ОСОБА_3 під час судового розгляду справи заперечував проти задоволення цього подання, посилаючись на відсутність для цього підстав.

Засуджений ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, заяв та клопотань до суду від нього не надходило.

В силу вимог абз. 2 ч. 5 ст. 539 КПК України його неявка не є перешкодою для розгляду цього подання.

Заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали особової справи засудженого, суд дійшов такого висновку.

Згідно п.9 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст.539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку.

Згідно ч. 1 ст. 78 КК України, після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 165 КВК України, після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, нагляд припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.

Виходячи зі змісту вказаних правових норм, підставою звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, є комплекс елементів, дотримання яких в цілому свідчить про дотримання засудженим вимог ст.75 КК України та можливість застосування до нього ст.78 КК України.

Зокрема, такими елементами є: закінчення іспитового строку, який визначений конкретними часовими межами, перебування засудженого протягом іспитового строку під контролем органів, визначених в ч.2 ст.76 КК України; виконання засудженим покладених на нього вироком суду обов`язків, визначених в ч.1 ст.76 КК України; а також обов`язок не вчинити протягом іспитового строку нового злочину.

Недотримання будь-якої із вищезазначених умов вказує на порушення засудженим положень ст.75 КК України щодо звільнення його при ухваленні вироку від відбування покарання з випробуванням та не дає підстав для застосування ст.78 КК України навіть у разі закінчення визначеного судом терміну іспитового строку.

Згідно з КВК України, іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду. Після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, нагляд припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.

Іспитовий строк - це певний проміжок часу, протягом якого здійснюється контроль за засудженим і останній під загрозою реального відбування призначеного покарання зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки та інші умови випробування. Однією з найголовніших умов звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням є те, що він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину.

Судом встановлено, що вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 25.10.2023 ОСОБА_5 засуджений за ч. 1 ст. 309 КК України, до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік, на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнена з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 рік та з покладанням відповідно до ст. 76 КК України обов`язків, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України на постійне проживання без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

З метою виконання вказаного вироку суду, засудженого ОСОБА_5 взято на облік, однак останній жодного разу на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації не з`являвся, після чого 30.09.2024 з метою встановлення місцезнаходження засудженого були розпочаті першочергові розшукові заходи, якими все одно не вдалось встановити його місцезнаходження. .

Внаслідок чого матеріали першочергових заходів були передані до ВП №9 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області для проведення подальших розшукових дій засудженого.

Проведеними розшуковими діями все ж таки вдалося встановити його місцезнаходження, про що свідчить відповідне повідомлення ВП №9 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області від жовтня 2024 року за вих № 45.9/3-7439.

Представником пробації ОСОБА_4 проведено відповідну перевірку на предмет притягнення його до кримінальної відповідальності, за результатами якої сформовано відповідну довідку, зі змісту якої вбачається, що станом на 15.11.2024 встановлено, що ОСОБА_5 не притягувався до кримінальної відповідальності.

Отже, хоча випробувальний термін закінчився, однак в період іспитового строку ОСОБА_5 допустив порушення, покладених на нього обов`язків, зокрема жодного разу не з`являвся для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та кілька разів змінював місце свого проживання, не повідомивши про це уповноважений орган з питань пробації.

Одночасно слід вказати, що сам же факт спливу строку, на який засудженого ОСОБА_5 було звільнено від відбування покарання, не може бути беззаперечною підставою для звільнення його від призначеного покарання.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що зазначені обставини свідчать про невиконання засудженим покладених на нього судом обов`язків, а відтак і про небажання стати на шлях виправлення.

За таких обставин, суд доходить висновку, що подання начальника Криворізького РС № 1 філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_4 про звільнення від покарання у зв`язку з закінченням іспитового строку засудженого ОСОБА_5 , задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 78 КК України, керуючись ст. 371, 372, 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні подання начальника Криворізького районного сектору № 1 філії Державної установи "Центр пробації" у Дніпропетровській області ОСОБА_4 , про звільнення ОСОБА_5 , від відбування покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду на протязі семи днів з моменту її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Софіївський районний суд Дніпропетровській області.

У зв`язку з неявкою усіх учасників судового провадження, фіксація оголошення повного тексту цієї ухвали 24.12.2024 звукозаписувальними технічними пристроями не здійснювалася.

Суддя ОСОБА_1