Справа № 643/1402/25
Провадження № 1-кс/643/549/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2025 року слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Харкові клопотання прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони, ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0005669 від 27.07.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3, 5 ст. 27, ч. 4 ст. 409, ч. 3 ст. 332, ч. 4 ст. 409 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0005669 від 27.07.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3, 5 ст. 27, ч. 4 ст. 409, ч. 3 ст. 332, ч. 4 ст. 409 КК України за підозрою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 наказом начальника ГУНП в Чернівецькій області призначений на посаду старшого оперуповноваженого в ОВС УКР ГУНП в Харківській області.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» правоохоронні органи ? органи прокуратури, Національної поліції, служби безпеки, Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, Національне антикорупційне бюро України, органи охорони державного кордону, органи доходів і зборів, органи і установи виконання покарань, слідчі ізолятори, органи державного фінансового контролю, рибоохорони, державної лісової охорони, інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції.

У відповідності до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань: здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Таким чином, в силу займаної посади, старшого оперуповноваженого в ОВС УКР ГУНП в Чернівецькій, ОСОБА_5 є представником влади та службовою особою правоохоронного органу, відповідно до примітки ст.364 КК України та ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів».

24.02.2022 о 05.30 відповідно до Указу Президента України № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України в Україні введено воєнний стан, строк дії якого на теперішній час продовжено.

Відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», на період дії правового режиму воєнного стану чоловікам - громадянам України, віком від 18 до 60 років, а також жінкам-військовозобов`язаним обмежено виїзд за межі України, крім військовозобов`язаних, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації відповідно до статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Крім того, у «Правилах перетинання державного кордону громадянами України», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 №57 зазначено, що виїзд чоловіків призовного віку за межі України в умовах воєнного стану, за деякими виключеннями, не дозволяються.

ОСОБА_5 , будучи достеменно обізнаним про введення на території України воєнного стану та діючими обмеженнями щодо виїзду чоловіків призивного віку за кордон, діючи умисно та протиправно, вчинила сприяння у незаконному переправленні осіб через державний кордон України порадами, вказівками, вчинене за попередньою змовою групою осіб за наступних обставин.

Так, ОСОБА_5 на початку листопада 2024 року, більш точний час у ході досудового розслідування не встановлено, вступив з раніше знайомим ОСОБА_4 , військовослужбовцем 4 Прикордонного загону ДПСУ та іншими, невстановленими на теперішній час особами, у злочинну змову, направлену на незаконне переправлення осіб через державний кордон, та діючи умисно, протиправно, разом із ОСОБА_4 почав розповсюджувати серед своїх знайомих інформацію про можливість незаконного переправлення осіб через державний кордон України, підшукував осіб, яким пропонував послуги з перетину державного кордону за грошову винагороду та керував діями підшуканих осіб, з метою подальшого укладання між ними домовленостей з приводу перетину державного кордону України.

Згідно заздалегідь розробленого плану, ОСОБА_4 , діючи умисно, маючи за мету своїми порадами, вказівками та наданням засобів сприяти незаконному переправленню осіб через державний кордон України, усвідомлюючи, що раніше знайомий йому ОСОБА_6 є чоловіком призовного віку та діючим військовослужбовцем ІНФОРМАЦІЯ_1 , виїзд якого за межі України в умовах воєнного стану не дозволяється, 07.11.2024 в денний час доби (більш точний час не встановлено) в особистій переписці в соціальній мережі Інстаграм з ОСОБА_6 , запропонував останньому здійснити незаконний перетин державного кордону України за грошову винагороду в розмірі 7 тисяч євро, зазначивши при цьому, що супровід перетину буде забезпечений працівниками правоохоронних органів.

У подальшому, ОСОБА_4 , 20.12.2024 у денний час доби під час особистої зустрічі з ОСОБА_6 проконсультував останнього з приводу способу та всіх умов перетину державного кордону до сусідньої країни - Румунії, акцентуючи увагу на вартості та про реальну наявність усунутих перешкод, а саме сплановані заходи конспірації з метою запобігання викриттю. Також під час вказаної розмови ОСОБА_4 пообіцяв надати ОСОБА_6 засоби для безперешкодного переміщення до місця зустрічі з ОСОБА_5 у м. Чернівці, а саме: бланки відпускних посвідчень з печатками ІНФОРМАЦІЯ_1 , які ОСОБА_6 мав заповнити у свої дати виїзду та, за необхідності, пред`являти уповноваженим особам, для створення уявності законності переміщення військовослужбовця до м. Чернівці.

У подальшому, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_4 засобами оператора поштового зв`язку «Нова пошта» надіслав на адресу ОСОБА_6 4 бланки відпускних квитків з печатками 4 Прикордонного загону ДПСУ, які ОСОБА_6 26.12.2024 отримав особисто.

Надалі, ОСОБА_4 , діючи умисно, маючи за мету своїми порадами, вказівками та наданням засобів, сприяти незаконному переправленню осіб через державний кордон України, в невстановлений час, за допомогою мобільного зв`язку зателефонував ОСОБА_5 та, діючи по заздалегідь розробленому плану, повідомив про наявність особи чоловічої статі, діючого військовослужбовця, який бажає перетнути державний кордон України користуючись послугами ОСОБА_5 .

В подальшому ОСОБА_5 , 20.01.2025 в денний час доби, отримав від ОСОБА_4 інформацію про те, що ОСОБА_6 прибув до м. Чернівці та у подальшому, продовжуючи реалізацію злочинного умислу, спрямованого на сприяння у незаконному переправленні осіб через державний кордон України порадами та вказівками, в період часу з 20.01.2025 по 23.01.2025 діючи за попередньою змовою та в групі з ОСОБА_4 , організовував та керував діями ОСОБА_6 , направленими на незаконний перетин кордону.

Так, 23.01.2025 ОСОБА_5 , самостійно вийшов на зв`язок з ОСОБА_6 та почав обговорювати деталі сприяння у перетині державного кордону України поза пунктами пропуску, зазначивши про здійснення переходу орієнтовно 27-28 січня 2025 року.

У подальшому ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію злочинного умислу, спрямованого на сприяння у незаконному переправленні осіб через державний кордон України порадами та вказівками, 24.01.2025 о 08.50 годині зателефонував ОСОБА_6 та повідомив про те, що особисто приїде на зустріч з ним для обговорення деталей перетину державного кордону України.

Надалі, того ж дня, 24.01.2025 у період часу з 09.10 год. по 09.30 год., ОСОБА_5 на службовому автомобілі ГУНП в Чернівецькій області «BMW Х5» з номерами оперативного прикриття, прибув на зустріч з ОСОБА_6 та, перебуваючи поблизу вул. Головної у м. Чернівці, обговорив деталі перетину державного кордону України поза пунктами пропуску 27-28 січня 2025 року, надав підтвердження можливості перетину державного кордону України за організацією та під керівництвом невстановлених на теперішній час осіб, надав вказівки щодо необхідних засобів для перетину державного кордону України, після чого отримав заздалегідь обумовлену суму в розмірі 7 тис. євро., після чого протиправна діяльність була припинена працівниками правоохоронного органу.

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, а саме сприяння у незаконному переправленні осіб через державний кордон України порадами та вказівками, вчинене за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

24.01.2025 о 09.30 годині ОСОБА_5 під час затримання останнього в порядку ст. 208 КПК України, на своєму службовому автомобілі BMW X5, пошкодивши автомобіль працівників ДБР, зник у невідомому напрямку.

У зв`язку з викладеним вище, враховуючи положення ст. 233 КПК України, у випадках пов`язаних із врятуванням майна (грошових коштів у розмірі 7 тис. євро, отриманих під час проведення спеціального слідчого експерименту) та з безпосереднім переслідуванням особи, яка підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення виникла необхідність у проведенні обшуку автомобіля Audi А6 д.н.з НОМЕР_1 , що перебуває у користуванні підозрюваного ОСОБА_5 та належить на праві приватної власності дружині останнього ОСОБА_7 , який проведено 24.01.2025 у період часу з 18.15 год. по 18.41 год та під час якого виявлено та вилучено: Копію паспорта та документів на ім`я ОСОБА_8 на 4 арк. та 4 фото 3на4 останнього; Папка червоного кольору з документами на ім`я ОСОБА_9 на 4 арк.; Конверт з двома бланками фото; Файл з документами на ім`я ОСОБА_10 з 3ма фото 3на4 останнього; Копія рапорту щодо виділення пального на службове авто BMW X5 07-17 на 1 арк.; Файл з копіями документів на ім`я ОСОБА_11 на 2 арк., 3 фото 3на4 останньго, DVD-R диск; Папка з документами на ім`я ОСОБА_12 (щодо інвалідності останньої) на 23 арк. та військовий квиток ОСОБА_13 ; Паспорт серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_5 ; 3 фото ОСОБА_5 у поліцейській формі; Картка приват Банк 735745; Дозвіл на зброю на ім`я ОСОБА_5 ; 3 флеш-носії інформації.

Зазначені речі постановою слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Харкові) ТУ ДБР у м. Полтаві від 25.01.2025 визнані речовими доказами. Власником вилученого майна є підозрюваний ОСОБА_5 .

З урахуванням вищезазначеного, з метою врятування зазначеного вище майна, яке у подальшому визнане речовими доказами, встановлення місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_5 , а також забезпечення виявлення, фіксації та вилучення слідів злочину, запобігання їх знищенню, проведено зазначений вище обшук до постановлення ухвали слідчого судді.

На теперішній час встановлено, що виявлені та вилучені в ході проведення обшуку вищевказані речі, зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Завданням арешту зазначеного вище вилученого майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Таким чином, необхідність арешту майна зумовлюється необхідністю збереження речових доказів, забезпечення доказової бази та забезпечення можливої конфіскації майна та обґрунтованою підозрою вважати, що незастосування цього заходу перешкоджатиме встановленню істини внаслідок того, що майно може бути відчужене, приховане, знищене або пошкоджене.

Прокурор в судове засідання не з`явився, до початку розгляду клопотання подав заяву, в якій просив розглянути клопотання без його участі, клопотання підтримав та просив задовольнити.

В зв`язку з розглядом клопотання за відсутності учасників кримінального провадження, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до вимог ч. 4 ст. 107 КПК України.

Суд, розглянувши клопотання про арешт майна, дослідивши додані до клопотання матеріали, вважає його таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна здійснюється під час огляду, обшуку.

Згідно ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використовувалися як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Згідно абз. 2 ч.1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно положень ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи за наявності підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Згідно ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Відповідно до ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилученого майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Стороною обвинувачення доведено, що зазначене в клопотанні прокурора майно, яке було вилучене 24.01.2025 в ході проведення обшуку автомобіля Audi А6 д.н.з НОМЕР_1 , що перебуває у користуванні підозрюваного ОСОБА_5 , у період часу з 18.15 год. по 18.41 год., а саме: копії паспорта та документів на ім`я ОСОБА_8 на 4 арк. та 4 фото 3на4 останнього; папка червоного кольору з документами на ім`я ОСОБА_9 на 4 арк.; конверт з двома бланками фото; файл з документами на ім`я ОСОБА_10 з 3ма фото 3на4 останнього; копія рапорту щодо виділення пального на службове авто BMW X5 07-17 на 1 арк.; файл з копіями документів на ім`я ОСОБА_11 на 2 арк., 3 фото 3на4 останнього, DVD-R диск; папка з документами на ім`я ОСОБА_12 (щодо інвалідності останньої) на 23 арк. та військовий квиток ОСОБА_13 ; паспорт серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_5 ; 3 фото ОСОБА_5 у поліцейській формі; картка приват Банк 735745; дозвіл на зброю на ім`я ОСОБА_5 ; 3 флеш-носії інформації, власником якого є підозрюваний ОСОБА_5 має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт вказаного майна в подальшому може перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України, сторона обвинувачення довела слідчому судді необхідність арешту цього майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131-132, 170-175, 309, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування на майно, яке було вилучене під час обшуку автомобіля Audi А6 д.н.з НОМЕР_1 , що перебуває у користуванні підозрюваного ОСОБА_5 та належить на праві приватної власності дружині останнього ОСОБА_7 , який проведено 24.01.2025 у період часу з 18.15 год. по 18.41 год ., а саме: копію паспорта та документів на ім`я ОСОБА_8 на 4 арк. та 4 фото 3на4 останнього; папка червоного кольору з документами на ім`я ОСОБА_9 на 4 арк.; конверт з двома бланками фото; файл з документами на ім`я ОСОБА_10 з 3ма фото 3на4 останнього; копія рапорту щодо виділення пального на службове авто BMW X5 07-17 на 1 арк.; файл з копіями документів на ім`я ОСОБА_11 на 2 арк., 3 фото 3на4 останнього, DVD-R диск; Папка з документами на ім`я ОСОБА_12 (щодо інвалідності останньої) на 23 арк. та військовий квиток ОСОБА_13 ; паспорт серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_5 ; 3 фото ОСОБА_5 у поліцейській формі; картка приват Банк 735745; дозвіл на зброю на ім`я ОСОБА_5 ; 3 флеш-носії інформації,

власником якого є підозрюваний ОСОБА_5 .

Визначити місцем зберігання арештованого майна камеру зберігання речових доказів Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві (м. Полтава, вул. Гоголя, 25).

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час проголошення ухвали в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1