Єдиний унікальний № 500/6867/17
Провадження № 1-в/946/229/24
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про приведення вироку у відповідність до нового закону

11 грудня 2024 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Ізмаїлі Одеської області клопотання Ізмаїльського районного відділу №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області (далі орган пробації) у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002539, про приведення вироку у відповідність до нового закону відносно

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Саф`яни Ізмаїльського району Одеської області, громадянина України, із середньою освітою, працюючого за наймом, такого, що перебуває у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

засудженого вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 31.10.2022, скасованого з ухваленням нового вироку в частині призначення покарання вироком Одеського апеляційного суду від 11.04.2023, за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст.185, ч. 2 ст. 185, ст. 70, ч. 4 ст. 70 Кримінального кодексу України (далі КК) до позбавлення волі на строк чотири роки шість місяців, звільненого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК з випробуванням на строк три роки, з покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК,

учасники судового провадження: прокурор ОСОБА_4 , засуджений ОСОБА_3 , представник органу пробації ОСОБА_5 ,

Відповідно до абз. 2 ч. 4 ст. 539 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття. У даному випадку суд не визнає участь осіб обов`язковою, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про проведення розгляду подання без участі осіб, що не з`явилися.

Суть питання, що вирішується

1.Представниця органу пробації звернулася до суду з клопотанням про часткове звільнення засудженого ОСОБА_3 від призначеного судом покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК, у зв`язку з усуненням караності за діяння, за які він був засуджений судом, а саме за ч. 2 ст. 185 КК, оскільки 09.08.2024 набув чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 №3886-IX (далі Закон від 18.07.2024), яким внесені зміни до ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), відповідно до яких викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати вважається дрібним, якщо його вартість не момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а ОСОБА_3 засуджений за вчинення крадіжок у меншому розмірі.

Встановлені судом обставини

2.Представниця органу пробації ОСОБА_5 та засуджений ОСОБА_3 до суду не прибули, належним чином повідомлені про час та місце слухання справи, прокурор ОСОБА_4 клопотання підтримала та просила привести вирок суду у відповідність до нового закону.

3.Відповідно до вироку Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 31.10.2022, скасованого з ухваленням нового вироку в частині призначення покарання вироком Одеського апеляційного суду від 11.04.2023, ОСОБА_3 засуджений за вчинення 06.09.2017 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК, а саме за таємне викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненої за попередньою змовою групою осіб, поєднаної з проникненням у житло, на суму 54 650 грн; за вчинення 06.09.2017 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК, а саме за незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненої повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаної з проникненням у житло, на суму 4 500 грн; за вчинення 08.10.2017 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК, а саме за таємне викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненої повторно, на суму 212,40 грн; за вчинення 09.10.2017 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК, а саме за таємне викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненої повторно, на суму 415,80 грн. При цьому йому було призначено покарання за ч. 3 ст. 185 КК у виді позбавлення волі на строк три роки, за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК у виді позбавлення волі на трок три роки, за ч. 2 ст. 185 КК у виді позбавлення волі на строк два роки, на підставі ст. 70 КК за сукупністю вказаних кримінальних правопорушень у виді позбавлення волі на строк чотири роки; на підставі ч. 4 ст. 70 КК шляхом часткового складання покарань призначеного за цим вироком та за вироком Біляївського районного суду Одеської області від 12.10.2021 ОСОБА_3 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на чотири роки шість місяців.

Мотиви, з яких суд виходив при постановлені ухвали

4.Суд, розглянув клопотання, дійшов висновку, що його слід задовольнити, та слід привести вирок у відповідність до вимог чинного законодавства.

5.Так, 09 серпня 2024 року набрав чинності Закон від 18.07.2024, яким ст. 51 КУпАП була викладена в новій редакції, згідно якій дрібним викраденням чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати слід вважати таке викрадення, якщо вартість викраденого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

6.Статтею 185 КК передбачено кримінальну відповідальність за вчинення таємного викрадення чужого майна, яка має бланкетний (відсилочний) характер до положень КУпАП, тобто якщо вартість викраденого майна перевищує розмір, за який передбачено адміністративну відповідальність (більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян). Тільки в такому випадку дії особи підпадають під ознаки кримінально-карного правопорушення після набрання чинності вказаним Законом від 18.07.2024.

7.Згідно з пунктом 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України (далі ПК), в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень сума неоподатковуваного мінімуму доходів громадян встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 ст. 169 розділу ІV ПК для відповідного року, а саме у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи. Цей розмір установлюється на початок кожного року окремо.

8.Враховуючи вказані положення ПК та відповідні положення Законів України про державні бюджети на відповідний рік, у контексті викрадення чужого майна два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у поточному 2024 році складає 3 028 грн, тоді як у 2017 1 600 грн.

9.За загальним правилом, згідно ч.ч. 2, 3 ст. 4 КК кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

10.Але відповідно до ч. 1 ст. 5 КК, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

11.Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 74 КК, особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

12.При цьому вказаний висновок суду повністю узгоджується з висновком Верховного Суду, що викладений у постанові від 07 жовтня 2024 у справі № 278/1566/21.

13.Тому, враховуючи, що ОСОБА_3 був засуджений за вчинення 08.10.2017 та 09.10.2017 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК, а саме за вчинення таємних викрадень чужого майна (крадіжок), вчинених повторно, на суми 212,40 грн та 415,80 грн відповідно, а новим Законом від 18.07.2024 підвищена вартість викраденого майна на момент вчинення правопорушення до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян для кваліфікації як дрібне викрадення чужого майна, що дорівнює 1 600 грн у 2017 році, то, виходячи з положень ч. 1 ст. 5, ч. 2 ст. 74 КК, засуджений підлягає звільненню від призначеного судом покарання за ці епізоди кримінальних правопорушень, з відповіднім приведенням вироку у відповідність до нового закону, без зміни змісту вироку в іншій частині, у тому числі щодо призначення засудженому покарання за ч. 3 ст. 185 КК за епізодом таємного викрадення чужого майна, вчиненої повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у житло, 06.09.2017 на суму 54 650 грн; за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК за епізодом незакінченого замаху на таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у житло, 06.09.2017 на суму 4 500 грн, а також щодо призначення йому покарання за сукупністю кримінальних правопорушень відповідно до положень ч.ч. 1, 4 ст. 70 КК відповідно до вироку Одеського апеляційного суду від 11.04.2023.

Керуючись ст. 51 КУпАП, ст. 5, ч. 2 ст. 74 КК, ст. ст. 537, 539, 370 372 КПК, суд

постановив:

1.Привести вирок Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 31.10.2022, скасованого з ухваленням нового вироку в частині призначення покарання вироком Одеського апеляційного суду від 11.04.2023, за ч. 2 ст.185, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК до позбавлення волі на строк чотири роки шість місяців, звільненого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК з випробуванням на строк три роки, з покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК, у відповідність до Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 №3886-IX.

2.Звільнити засудженого ОСОБА_3 від призначеного йому судом покарання за ч. 2 ст. 185 КК (за епізодами 08.10.2017 та 09.10.2017) на підставі ч. 2 ст. 74 КК, у зв`язку усуненням караності діянь, за які він був засуджений.

3.Вважати ОСОБА_3 таким, що засуджений вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 31.10.2022, скасованого з ухваленням нового вироку в частині призначення покарання вироком Одеського апеляційного суду від 11.04.2023, за ч. 3 ст. 185 КК у виді позбавлення волі на строк три роки та за ч.3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК у виді позбавлення волі на строк три роки, на підставі ст. 70 КК за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання призначених покарань у виді позбавлення волі на строк чотири роки, та на підставі ч. 4 ст. 70 КК за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання покарань, призначених за вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 31.10.2022, скасованого з ухваленням нового вироку в частині призначення покарання вироком Одеського апеляційного суду від 11.04.2023, та за попереднім вироком Біляївського районного суду Одеської області від 12.10.2021, у виді позбавлення волі на строк чотири роки шість місяців, зі звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК з випробуванням на строк три роки, з покладанням обов`язків, передбачених ст.76 КК, відповідно до вироку Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 31.10.2022, скасованого з ухваленням нового вироку в частині призначення покарання вироком Одеського апеляційного суду від 11.04.2023.

4.Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом семи днів з дня її оголошення.

5.Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1