Провадження № 1-кс/202/2156/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Індустріального районного суду м. Дніпропетровська клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором другого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000066 від 14.07.2023 року, у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, маючого вищу освіту, працюючого на посаді провідного інженера Дніпровського квартирно-експлуатаційного управління, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий за погодженням з прокурора звернувся до суду з вищевказаним клопотанням, в якому просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді домашнього арешту у період часу з 20:00 години до 07:00 години, строком на 60 (шістдесят) діб, із покладенням на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідних обов`язків, а саме: прибувати до органу досудового розслідування та суду за першою вимогою; не залишати місце свого постійного проживання в нічний час доби, крім випадків звернення за медичною допомогою, запобігання надзвичайним ситуаціям; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання; утримуватися від спілкування зі свідками, експертами та іншими підозрюваними особами, здати на зберігання органу досудового розслідування паспорт для виїзду за кордон або інші документи, що дають право на виїзд з України.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що слідчим управлінням ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000066 від 14.07.2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191 КК України.

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням здійснюється спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Східного регіону.

18.03.2025 ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 4 ст. 191 КК України, а саме його дії кваліфіковані як розтрата чужого майна, яке перебувало у його віданні, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, повторно, вчинене за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

Йому інкримінується, що він , умисно, за попередньою змовою групою осіб, зловживаючи своїм службовим становищем, здійснив привласнення та розтрату бюджетних коштів під час проведення процедур держзакупівель

Необхідність обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби обумовлюється наявністю ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме покладається необхідність запобігання спробам:

- переховуватися від органу досудового розслідування та суду, що підтверджується, тим що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за який, передбачено понесення винною особою покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, у зв`язку із чим розуміючи тяжкість понесення покарання у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення понесення покарання. При цьому, можливі посилання сторони захисту на відсутність на даний час спроб втечі підозрюваного будуть безпідставними, оскільки його належна процесуальна поведінка наразі обумовлена не його правосвідомістю, а відсутністю запобіжного заходу, що жодним чином не свідчить про неможливість переховування підозрюваного у разі не обрання йому запобіжного заходу;

- незаконно впливати на свідків, підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, що підтверджується тим, що підозрюваний може вплинути на свідків які йому знайомі, експертів, що фактично створить умови для здійснення впливу на безпосередніх свідків, у тому числі шляхом залякування та здійснення стосовно останніх насильницьких дій. Слід зазначити, що ризик незаконного впливу на свідків залишається актуальним з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме усно шляхом допиту особи в судовому засіданні відповідно до положень ст. 23 КПК України. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином що підтверджується тим, що підозрюваний розуміючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, наслідки та ризик втечі для нього, може будь-яким чином здійснювати вплив на свідків та осіб котрі на даному етапі досудового розслідування слідством не були встановлені. Імовірність впливу на свідків за допомогою насилля складатиме суть ризику вчинити інше кримінальне правопорушення або перешкоджання кримінальному провадженню будь-яким чином. Крім цього, підозрюваний перебуваючи на волі, з метою ухилитись від кримінальної відповідальності за вчинений злочин, в якому підозрюється, може умисно вчинити самокалічення або симулювати хворобу, підробивши для цього відповідні документи або іншим обманом, щоб не перебувати в умовах ізоляції до завершення досудового розслідування.

Слідчий вказує, що у разі обрання судом стосовно ОСОБА_5 , більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з домашнім арештом, останній зможе реалізувати дії, зазначені у п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, це може призвести до втрати доказів для доведення вини останнього в суді, що призведе до уникнення особою кримінальної відповідальності за скоєння тяжкого злочину, а тому слідчий звернувся до слідчого судді з даним клопотанням.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, посилаючись на викладені у ньому обставини, наявність обґрунтованої підозри та наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України. Просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту в межах строку досудового розслідування, оскільки більш м`який запобіжний захід не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Захисник в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на необґрунтованість підозри та недоведеність ризиків. Ризик переховування від органів слідства та суду вважає необґрунтованим посилаючись на демонстрацію належної процесуальної поведінки підозрюваного, що є прямим доказом відсутності ризику імовірності втечі від правосуддя, та цей ризик не може ґрунтуватись лише на тяжкості пред`явленої підозри. Ризики,передбачені п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, також вважає недоведеними, стороною обвинувачення зазначено про них формально, оскільки були неодноразово проведенні обшуки із за місцем проживання підозрюваних, так і за адресою підприємства, а тому всі можливі документи все вилучені.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав позицію свого захисника.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали досудового розслідування та копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Встановлено, що слідчим управлінням ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000066 від 14.07.2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191 КК України.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених статтею 177 КПК України,на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

18.03.2025 ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень ,передбачених ч. 4 ст. 191 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві, тому, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України та позиції Європейського суду з прав людини, яка відображена у п. 175 рішення від 21.04.2011 р. у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справах «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 р., «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 р.).

За обставин, викладених у клопотанні про застосування запобіжного заходу, слідчим та прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри щодо причетності підозрюваного до вчинення інкримінованих йому органом досудового розслідування злочинів та існування фактів, які в контексті практики Європейського суду з прав людини можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дані злочини.

Так, обґрунтованість підозри підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: договорами із додатками та специфікаціями, висновками судово-товарознавчих експертиз, видатковими накладними, рахунками на оплату та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.

Встановлено, що підозрюваний , працює, має постійне місце проживання, характеризується позитивно, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

Слідчий суддя вважає, що прокурором доведено, що існує ризик того, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування, враховуючи тяжкість інкримінованого злочину, але , на думку суду він є не значний , враховуючи, що підозрюваний раніше не судимий, має постійне місця проживання, роботу . 18.03.2025 року йому повідомлено про підозру у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення і він без будь-яких перешкод з`явився до суду для розгляду клопотання.

На думку слідчого судді існує ризик впливу підозрюваного на свідків, але ж зазначеному ризику можна запобігти покладенням на нього обов`язку не спілкуватись зі свідками кримінального правопорушення.

Слідчим та прокурором не доведено неможливість застосувати до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, з урахуванням відомостей про особу підозрюваного, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання, за викликом для розгляду клопотання з`явився самостійно.

Метою застосування запобіжного заходу є не покарання а забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваним.

Тому слідчий суддя, користуючись своїм правом, передбаченим ч.4 ст.194 КПК України, вважає за потрібне застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід, ніж домашній арешт, та покласти на нього обов`язки, передбачені ст.194 КПК України, щоб запобігти ризикам, які суд вважає доведеними.

Таким чином, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, що буде достатнім для запобігання вказаних ризиків та для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, враховуючи відомості, що характеризують його особу.

Керуючись вимогами ст.ст.176-178, 181, 193-194, 309, 372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у відношенні ОСОБА_5 .

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

1) прибувати на першу вимогу слідчого, прокурора, суду в цьому кримінальному провадженні;

2) не відлучатися за межі Дніпропетровської області без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;

4) утримуватися від спілкування зі свідками, експертами та іншими підозрюваними в цьому кримінальному провадженні;

5) здати на зберігання органу досудового розслідування паспорт для виїзду за кордон або інші документи, що дають право на виїзд з України.

Зазначені обов`язки покласти на підозрюваного в межах строку досудового розслідування, тобто до 30 березня 2025 року включно.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання вказаних обов`язків до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід і накладене грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Копію ухвали на виконання направити до органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, який здійснює досудове розслідування даного кримінального правопорушення, а на час перебування справи у провадженні суду - на прокурора.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Встановити? строк дії ухвали до 30.03.2025 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1