ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/456/25
Провадження №1-кс/477/326/25
УХВАЛА

про арешт майна

25 березня 2025 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Жовтневого районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві клопотання слідчого у кримінальному провадженні заступника начальника відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 , внесеного у кримінальному провадженні №0000739 від 22 серпня 2024 року про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

24 березня 2025 року до Жовтневого районного суду Миколаївської області засобами поштового зв`язку надійшло клопотання слідчого у кримінальному провадженні ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_4 в межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000739 від 22 серпня 2024 року про накладення арешту на майно, що було вилучене 19 березня 2025 року в ході проведення санкціонованого обшуку житла та іншого володіння особи за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування поданого клопотання посилається на те, що у провадженні відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Миколаївській області перебуває об`єднане кримінальне провадження №0000739, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань від 22 серпня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 263 КК України, за фактом незаконного зберігання та збуту вогнепальної зброї, вибухових пристроїв, бойових припасів.

Досудовим розслідуванням встановлено, що група осіб мешканців Миколаївської області, серед яких ОСОБА_5 , не маючи передбаченого законом дозволу, діючи умисно, здійснюють незаконне придбання, накопичування та подальший збут вогнепальної зброї та бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, що охоплюється складом кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 263 КК України.

19 березня 2025 року в межах вказаного кримінального провадження проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_5 під час якого виявлено та вилучено речі та документи згідно переліку, зокрема і кошти у національній валюті та мобільна техніка.

Оскільки майно, вилучене в ході проведення обшуку, що здійснено на підставі ухвали слідчого судді, може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а отже відповідає критеріям речових доказів, визначених частиною першою статті 98 КПК України, тому з метою забезпечення збереження речових доказів слідчий ОСОБА_3 звернувся з даним клопотанням.

У судове засідання слідчий ОСОБА_3 не з`явився. Прокурор Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_4 надіслав до суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності. Просив клопотання задовольнити.

ОСОБА_5 , як власник вилученого майна, у судове засідання не з`явився, не повідомивши про причини неявки.

Згідно з положенням частини четвертої статті 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Миколаївській області перебуває об`єднане кримінальне провадження №0000739, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань від 22 серпня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 263 КК України, за фактом незаконного зберігання та збуту вогнепальної зброї, вибухових пристроїв, бойових припасів, що підтверджується витягом з цього кримінального провадження від 20 березня 2025 року.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за невстановлених досудовим розслідуванням обставин та у невстановлені час та місці, але не пізніше 28 грудня 2024 року, не маючи передбаченого законом дозволу, усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи умисно, незаконно придбав реактивну протитанкову гранату РПГ-26 в кількості 1 шт., яку в подальшому переніс та став зберігати, без передбаченого законом дозволу за місцем свого мешкання.

28 грудня 2024 року ОСОБА_5 з метою реалізації свого злочинного умислу направленого на збут, з метою отримання грошових коштів від продажу реактивної протитанкової гранати РПГ-26 в кількості 1 шт., яку він незаконно придбав та зберігав за місцем за адресою м. Снігурівка, вул. Братня, 61, зустрівся з « ОСОБА_6 », (особисті дані якого змінені відповідно до Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні», та який діяв під контролем працівників поліції, при проведенні негласної слідчої (розшукової) дії - контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, у якості покупця), якому збув за 6 000 (шість тисяч) гривень реактивні протитанкову гранату РПГ-26, в кількості 1 шт.

Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на незаконне придбання, носіння, зберігання, збут боєприпасів без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_5 , діючи всупереч встановленому законом порядку, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин та у невстановлені час та місці, але не пізніше 19 березня 2025 року, не маючи передбаченого законом дозволу, усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи умисно, незаконно придбав реактивний піхотний вогнемет РПВ-А «Джміль» в кількості 2 шт., які в подальшому переніс та став зберігати, без передбаченого законом дозволу за місцем свого мешкання.

19 березня 2025 року ОСОБА_5 , з метою реалізації свого злочинного умислу направленого на збут, з метою отримання грошових коштів від продажу реактивного піхотного вогнемету РПВ-А «Джміль» в кількості 2 шт., які він незаконно придбав переніс, та зберігав за місцем свого мешкання, за адресою АДРЕСА_1 , зустрівся з « ОСОБА_6 », (особисті дані якого змінені відповідно до Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні», та який діяв під контролем працівників поліції, при проведенні негласної слідчої (розшукової) дії - контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, у якості покупця), якому збув за 15 000 (п`ятнадцять тисяч) гривень реактивний піхотний вогнемет РПВ-А «Джміль» в кількості 2 шт.

Цього ж дня ОСОБА_5 затриманий в порядку статті 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 263 КК України

19 березня 2025 року, у межах цього кримінального провадження, на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 17 березня 2025 року, проведено обшук житла та іншого володіння особи за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 під час якого, було виявлено та вилучено речі, документи та кошти у національній валюті.

Згідно постанови про визнання речовими доказами від 21 березня 2025 року, вилучене, в ході проведення обшуку житла та іншого володіння особи за місцем проживання ОСОБА_5 майно, визнано в якості речових доказів у кримінальному провадженні №0000739 від 22 серпня 2024 року.

20 березня 2025 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 263 КК України, а саме у незаконному придбанні, носінні, зберіганні, збуті, бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

З метою збереження речових доказів, слідчий ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на вилучене в ході обшуку майно.

Вирішуючи клопотання в межах заявлених вимог та відповідно до наданих органом досудового розслідування доказів, слідчий суддя виходить з такого.

Порядок застосування заходів забезпечення кримінального провадження і, зокрема, арешту майна визначений положеннями Глав 10 та 17 КПК України.

Згідно частини першої статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Частиною другою статті 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно частини третьої статті 170 КПК України, у випадку передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, тобто з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до статті 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно частини десятої статті 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

З огляду на вищезазначені положення закону, на майно, що було вилучено у ході обшуку житла та іншого володіння особи за місцем проживання ОСОБА_5 може бути накладено арешт незалежно від того, кому належить вилучене майно, за умови наявності у вилученого майна, ознак, передбачених статтею 98 КПК України.

У відповідності до частини першої, другої статті 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Так, долученими до клопотання матеріалами підтверджується наявність обґрунтованої підозри, щодо вчинення кримінального правопорушення, пов`язаного із придбанням, носінням, зберіганням, збутом, бойових припасів без передбаченого законом дозволу, що може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна.

Зі змісту клопотання та долучених до нього документів, вбачається, що під час проведення обушку житла та іншого володіння особи за місцем проживання ОСОБА_5 , який у цьому кримінальному провадженні повідомлений про підозру у вчиненні дій, що охоплюються складом злочину, передбаченого частиною першою статті 263 КК України, вилучено речі та документи перелічені слідчим у поданому клопотанні, які безпосередньо виступають як знаряддя вчинення кримінального правопорушення або предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, або які могли бути здобуті протиправним шляхом та свідчать про ймовірну причетність останнього до вчинення вищевказаних протиправних дій.

За змістом протоколу обшуку від 19 березня 2025 року вбачається що в приміщенні будинку де проживає ОСОБА_5 виявлено кошти у національній валюті, які були заздалегідь ідентифіковані органом досудового розслідування під та вручені підозрюваному під часпроведення слідчої дії - контролю за вчиненням злочину у форму оперативної закупки.

Змістом підозри, яка повідомлена ОСОБА_5 вбачається що останній у своїй незаконній діяльності отримував кошти за продаж вибухових пристроїв.

Вирішуючи питання з приводу накладення арешту на вилучені під час обшуку речі та майно, слідчий суддя враховує те, що ухвалою слідчого судді надано дозвіл на проведення обшуку з метою відшукання і вилучення таких речей та документів, які мають доказове значення у кримінальному провадженні.

Наявність підстав для вилучення документів, зазначених в ухвалі слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку, вбачається із відомостей, що містяться безпосередньо в протоколі обшуку від 19 березня 2025 року, згідно з яким в ході проведення обшуку виявлено документи на відшукання яких, в тому числі, надано дозвіл ухвалою слідчого судді.

З огляду на існування сукупності розумних підозр вважати, що інформація яка міститься на вказаних речах та документах, може бути використана як докази під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні, зокрема обставин виконання об`єктивної сторони кримінального правопорушення; кола осіб, які можуть бути причетні до вчинення кримінального правопорушення та зв`язків між такими особами, що забезпечить виконання завдань кримінального провадження, визначених статтею 2 КПК, слідчий суддя дійшов висновку про відповідність вказаного майна критеріям, зазначеним у статті 98 КПК та доцільність накладення на нього арешту.

Майно, вилучене під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , на думку слідчого судді, могло бути використані як знаряддя чи засіб вчинення кримінального правопорушення, та може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідають критерію, зазначеному у статті 98 КПК України.

Зокрема, інформація, яка міститься на мобільній техніці, може мати суттєве значення для встановлення обставин кримінального провадження, що розслідується (містити відомості про виготовлені на ньому документи, встановлені додатки, які можуть містити у собі відомості про осіб, які можуть бути причетні до вчинення злочину, дані про номери мобільних телефонів, використані під час вчинення злочину, зв`язки між особами, причетними до вчинення злочину, тощо).

З огляду на те, що слідчим суддею встановлено, що вилучені під проведення обшуку житла та іншого володіння особи за місцем проживання ОСОБА_5 речі та документи можуть містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідають критерію, зазначеному у статті 98 КПК України, клопотання слідчого підлягає задоволенню з наведених вище підстав.

Керуючись статтями 167, 170-173, 175, 372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 19 березня 2025 року в ході проведення санкціонованого обшуку житла та іншого володіння особи за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , із встановленням заборони будь-яким особам користуватися та розпоряджатися цим майном, а саме на:

банкноти схожі на національну валюті України в загальній кількості 15000 грн, номіналом 500 грн, з серіями та номерами: ВТ4838533, ЕА 5114050, ВУ9364812, ЕТ8110197, ЄР5031070, ЄЄ0698537; номіналом 1000 грн серіями та номерами: ГМ1965713, АЛ7439344, АЛ6323918Ю, АМ3412502, АЛ9278636, АМ 5672232, ВС1682854, ЄР1356325, ЄР1356321, ЕА3962059, ЄР1356324, СР1356320;

мобільний телефон Ксиоми в корпусі сірого кольору з численними пошкодженнями екрану.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_7