справа № 619/8182/24
провадження № 1-кп/619/186/25
УХВАЛА

14 лютого 2025 року,

м. Дергачі,

Дергачівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0006376 від 14.08.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Житомира, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України.

Сторони кримінального провадження:

прокурор - ОСОБА_4

обвинувачений - ОСОБА_3

захисники - ОСОБА_5 (у режимі відеоконференції), ОСОБА_6 .

Суть питання, що вирішується ухвалою.

У провадженні Дергачівського районного суду Харківської області перебуває обвинувальний акт стосовно ОСОБА_3 за фактом скоєння злочину, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0006376 від 14.08.2024.

У судовому засіданні захисником заявлено клопотання про призначення у кримінальному провадженні судово-медичної експертизи, проведення якої доручити експертам Харківського обласного бюро судово-медичної експертизи. На вирішення експертів поставити наступні запитання: 1) на які хвороби страждає ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; 2) які симптоми та характерні ознаки хвороб, що діагностовано у ОСОБА_3 ; 3) чи можуть діагностовані у ОСОБА_3 хвороби проявлятись раптово та впливати на працездатність останнього? Якщо так, то як саме. У обґрунтування клопотання зазначено, що відповідно до довідки BJIK від 05.08.2024 № 1012 та медичної характеристики у ОСОБА_3 встановлено ряд захворювань. Вказане свідчить про те, що дії обвинуваченого спрямовані на реалізацію соціальних прав військовослужбовця, а саме на отримання медичної допомоги здійснене обвинуваченим, виходячи не з власних злочинних намірів, а виключно хворобливим станом здоров`я. При цьому матеріали кримінального провадження не можуть прямо чи непрямо підтвердити версію прокурора про злочинний умисел обвинуваченого на небажання виконувати свій конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни і будь-якими іншими доказами такий намір також не підтверджується. Проте, хворобливий стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_3 не був перевірений ані командуванням частини, ані правоохоронними органами, які були обізнані про причини відмови виконати бойовий наказ.

Прокурор проти клопотання заперечує, зазначивши, що відповідно до довідки ВЛК обвинувачений є придатним до військової служби. ОСОБА_3 в ДБР, ІВС, слідчому судді та в СІЗО не заявляв про необхідність надати йому медичну допомогу, фактів таких звернень не зафіксовано. Призначення експертизи буде необґрунтованим затягуванням розгляду справи.

Заслухавши клопотання та думку присутніх осіб, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 332 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.

Згідно з ч. 1 ст. 242 КПК України, експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами за дорученням слідчого судді чи суду, наданим за клопотанням сторони кримінального провадження або, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права.

Відповідно до ч. 6 ст. 244 КПК України, слідчий суддя або суд задовольняє клопотання, якщо особа, яка звернулася з відповідним клопотанням, доведе, що для вирішення питань, що мають істотне значення для кримінального провадження, необхідне залучення експерта.

Як передбачено ч.4 ст. 101 КПК України, запитання, які ставляться експертові, та його висновок щодо них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта.

Статтею 1 Закону України про судово-медичну експертну діяльність від 16.06.2015 № 2081а, встановлено, що судово-медична експертиза - це здійснюване на підставі спеціальних медичних знань дослідження матеріальних об`єктів, що містять інформацію про обставини справи, яка перебуває в провадженні органів досудового розслідування чи суду. Судово-медична експертиза включає: експертизу трупів у випадках насильницької смерті; експертизу трупів при підозрі застосування насилля або з інших обставин, що обумовлюють необхідність такої експертизи; експертизу потерпілих, обвинувачених та інших осіб; експертизу речових доказів; експертизу за матеріалами кримінальних справ; експертизу за матеріалами цивільних справ. Судово-медична експертиза здійснюється на принципах законності, об`єктивності, неупередженості, повноти дослідження та незалежності.

За вимогами КПК України судово-медична експертиза призначається обов`язково: для встановлення причин смерті; для встановлення тяжкості і характеру тілесних ушкоджень; для визначення психічного стану підозрюваного за наявності відомостей, які викликають сумнів щодо його осудності, обмеженої осудності; для встановлення віку особи, якщо це необхідно для вирішення питання про можливість притягнення її до кримінальної відповідальності, а іншим способом неможливо отримати ці відомості.

Розглядаючи клопотання суд вважає, що питання, які просить поставити захисник на вирішення судово-медичної експертизи, відносно наявності у ОСОБА_3 хвороб, їх проявів, впливу на працездатність та як саме, не відносяться до компетенції судово-медичної експертизи, оскільки зводяться до вирішення питання про ступінь придатності до військової служби.

Згідно висновків Верховного Суду, наведених у Постанові Верховного Суду від 12 червня 2020 року у справі №810/5009/18, надання оцінки діагнозу позивача на предмет того, чи підпадає він під дію статей Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступень придатності до військової служби, виходить за межі судового розгляду.

Питання визначення наявності або відсутності певного діагнозу у обвинуваченого та його придатності (непридатності) до військової служби за результатами медичного обстеження є дискреційними повноваженнями ВЛК, а тому суд не вправі перебирати на себе повноваження цього органу.

Наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (далі - Положення № 402).

У разі наявності сумніву щодо правильності висновку госпітальної Військово-лікарської комісії щодо придатності до військової служби, позивач мав право звернутись до Центральної військово-лікарської комісії для перегляду відповідного висновку.

Так, відповідно, п.п. 2.3.3 п. 2.3 розділу І Положення № 402 встановлено, що на Центральну військово-лікарську комісію покладається організація військово-лікарської експертизи у Збройних Силах України, а також: розгляд заяв, пропозицій, скарг та прийом відвідувачів з питань військово-лікарської експертизи.

Згідно з п.п. 2.3.4 п. 2.3 розділу І Положення № 402 Центральна військово-лікарська комісія має право, зокрема, розглядати, переглядати, скасовувати, затверджувати, не затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК Збройних Сил України.

Враховуючи викладене, суд вважає, що клопотання задоволенню не підлягає.

Також суд наголошує на тому, що в силу вимог ч. 1 ст. 318 КПК України, судовий розгляд має бути проведений і завершений протягом розумного строку, а призначення експертизи без достатніх на те підстав призведе до невиправданої тяганини та порушення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження.

Керуючись ст. 142, 332, 350 КПК України, суд

постановив:

Відмовити у клопотанні захисника про призначення судово-медичної експертизи щодо обвинуваченого ОСОБА_3 .

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення.

Суддя ОСОБА_1