Справа № 946/1462/25
Провадження № 1-кс/946/503/25
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2025 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Ізмаїльського ВП ГУ Національної поліції в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Ізмаїльської окружної прокуратури про продовження строку запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Слов`янськ Донецької області, громадянина України, українця, одруженого, працюючого лікарем педіатром в КНП Ізмаїльського району Одеської області «Ізмаїльський міський центр первинної медико-санітарної допомоги», який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст.384, ст. 167 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчим відділом Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеські області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001204, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 вересня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч 4 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 діючи відповідно до раніше розробленого плану ОСОБА_5 , будучи пособником та виконуючи відведену їй роль у виконанні плану вчинила кримінальне правопорушення при наступних обставинах.

Так, ОСОБА_5 в жовтні 2015 року, більш точну дату та час не встановлено, працюючи лікарем-інтерном з педіатрії в КУ «Ізмаїльський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» з метою заволодіння чужим майном шляхом обману, а саме житловою нерухомістю для подальшого свого проживання, розробив злочинний план, відповідно до якого він з залученням інших осіб підшукає з психіатричного відділення недієздатну особу в якої немає родичів та є житлова нерухомість, та в подальшому зазначену житлову нерухомість отримає у власність.

З цією метою, ОСОБА_5 підшукав ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є інвалідом з загального захворювання 2 групи безстроково та в поведінці якої спостерігаються вираженні психічні порушення, яка з 2000 року перебувала постійно на стаціонарному лікуванні в психіатричному відділенні лікарень м.Ізмаїла, та з 2014 року в психіатричному відділенні в КУ «Дунайська басейнова лікарня на водному транспорті», у якої з 14.04.2015 відсутні близькі родичі та є в користуванні квартира, яка не приватизована та перебуває в комунальній власності, та розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яку ОСОБА_8 у зв`язку з хворобою та перебуванням на лікуванні не мала можливості використовувати.

З метою реалізації свого плану ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , яка є його дружиною в жовтні 2015 року разом подали заяву до органів опіки та піклування Ізмаїльської міської ради про встановлення опіки над ОСОБА_8

Виконавчим комітетом Ізмаїльської міської ради 23.10.2015 надано позитивний висновок органів опіки та піклування про можливість встановлення піклування над ОСОБА_8 опікунами ОСОБА_5 та ОСОБА_9 .

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду від 04.11.2015 ОСОБА_8 визнано недієздатною.

В подальшому, рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду від 16.11.2015 заяву ОСОБА_5 та ОСОБА_10 про встановлення опіки над ОСОБА_8 та призначення їй опікунів задоволено. Недієздатній ОСОБА_8 призначено опікунів ОСОБА_5 та ОСОБА_9 .

Після встановлення опіки, ОСОБА_5 недієздатну ОСОБА_8 до себе додому не забрав, а залишив на лікуванні в психіатричному відділенні КУ «Дунайська басейнова лікарня на водному транспорті», яке розташоване за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, проспект Незалежності, 68.

З метою реалізації свого злочинного умислу, діючи у власних інтересах, ОСОБА_5 з січня 2016 року уклав нові договори від свого імені та з корисливих мотивів, з комунальними підприємствами Ізмаїльської міської ради та з іншими підприємствами які надають послуги водопостачання та водовідведення, електропостачання, газопостачання та обслуговування квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Продовжуючи свою злочину діяльність ОСОБА_5 , з метою заволодіння квартирою ОСОБА_8 ,та недопущення повернення вказаної квартири, після смерті останньої, у комунальну власність,розпочав процес її приватизації, який було завершено 02.10.2018 отриманням свідоцтва про право власності на нерухоме майно, на підставі якого та відповідно до заяви опікуна ОСОБА_5 , 03.12.2018 зареєстровано право власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_8 .

Далі, 19.12.2018 ОСОБА_5 використовуючи опіку над ОСОБА_8 з корисливою метою, на шкоду останній зареєстрував своє місце проживання у квартирі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та належить підопічній ОСОБА_8 , після чого розпочав у ній своє проживання, тим самим фактично зайняв житлову площу ОСОБА_8 та використовував її майно в особистих цілях.

Крім того, з метою зміни реєстрації місця проживання підопічної ОСОБА_8 , а також для унеможливлення використання останньою своєї квартири, у якій вже проживав ОСОБА_5 , 28.10.2019 надано звернення до органів опіки та піклування Ізмаїльської міської ради з заявою на поселення підопічної ОСОБА_8 до інтернату.

Рішенням виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради від 14.11.2019 надано згоду на влаштування недієздатної ОСОБА_8 до психоневрологічного будинку-інтернату.

В подальшому наказом від 17.01.2020 ОСОБА_8 включено до списку Великорибальського психоневрологічного будинку-інтернату та поставлено на повне державне забезпечення.

Також, з 20.01.2020 ОСОБА_8 змінено місце реєстрації з адреси: АДРЕСА_1 на адресу: АДРЕСА_2 , де вона і знаходилася до смерті, тобто до 08.09.2021.

В подальшому 07.10.2021 для завершення реалізації свого злочинного плану, ОСОБА_5 звернувся до приватного нотаріуса Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_8 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Постановою від 10.03.2022 приватним нотаріусом Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області відмовлено у вчиненні вищезазначеної нотаріальної дії.

Не зважаючи на це, для реалізації свого злочинного плану, 31.03.2022 ОСОБА_5 подав до Ізмаїльського міськрайонного суду позовну заяву про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Для отримання позитивного рішення суду за своїм позовом, ОСОБА_5 , у якості пособників залучив свою тещу - ОСОБА_11 та колишнього керівника - ОСОБА_7 , яким ОСОБА_5 відвів роль свідків в судовому засіданні при розгляді позову ОСОБА_5 та доручив надати суду неправдиві показання, щодопроживання ОСОБА_8 з ОСОБА_5 та ОСОБА_9 однією сім`єю в період з 01.01.2015 по 20.01.2020 за адресою: АДРЕСА_1 .

Так, в судовому засіданні, яке відбулося 26.05.2022 в приміщенні Ізмаїльського міськрайонного суду свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_7 діючи умисно, з корисливих мотивів, виконуючи свою роль відведену їм організатором в злочинному плані, будучи попередженими про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання, усвідомлюючи, що ОСОБА_8 жодного дня не проживала однією сім`єю з ОСОБА_5 та ОСОБА_9 надали суду завідомо неправдиві показання про проживання ОСОБА_8 з ОСОБА_5 та ОСОБА_9 однією сім`єю в період з 01.01.2015 по 20.01.2020 за адресою: АДРЕСА_1 .

В подальшому на підставі неправдивих показів свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_12 , рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду від 08.06.2022 задоволено цивільний позов ОСОБА_5 до Ізмаїльської міської ради Одеської області, про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно.

Встановлено факт спільного проживання спадкоємця ОСОБА_5 однією сім`єю з ОСОБА_8 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_3 з січня 2015 року до дня відкриття спадщини, тобто до 08.09.2021 за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнано за ОСОБА_5 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_8 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 право власності на квартиру АДРЕСА_3 .

В подальшому, на підставі вказаного вище рішення суду за ОСОБА_5 23.08.2022 зареєстровано право власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, ОСОБА_5 незаконно отримав у спадщину за законом зазначене майно, яке відповідно до положень ст. 1277 ЦК України є відумерлою спадщиною та є власністю територіальної громади.

Таким чином, ОСОБА_5 незаконно заволодів квартирою що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , чим спричинив збитки Ізмаїльській міській раді на загальну суму 1008777,76 гривень.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 26.05.2022 о 10:42 діючи відповідно до раніше розробленого ОСОБА_5 плану, виконуючи роль пособника у вчиненні кримінального правопорушення, та доручення останнього про надання суду неправдивих показань, щодо проживання ОСОБА_8 з ОСОБА_5 та ОСОБА_9 однією сім`єю в період з 01.01.2015 по 20.01.2020 за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи у залі судових засідань № 1 Ізмаїльського міськрайонного суду, що розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Клушина, 2, під час судового засідання з розгляду цивільної справи № 946/2242/22 (провадження № 2/946/2408/22) за позовом ОСОБА_5 до Ізмаїльської міської ради Одеської області, про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно, будучи попередженою про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання і відмову від давання показань, усвідомлюючи, що ОСОБА_8 жодного дня не проживала однією сім`єю з ОСОБА_5 та ОСОБА_9 надала у судовому засіданні, з корисливих мотивів, як свідок неправдиві показання суду про проживання ОСОБА_8 з ОСОБА_5 та ОСОБА_9 однією сім`єю в період з 01.01.2015 по 20.01.2020 за адресою: АДРЕСА_1 .

В подальшому на підставі неправдивих показів свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_12 , рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду від 08.06.2022 задоволено цивільний позов ОСОБА_5 до Ізмаїльської міської ради Одеської області, про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно.

Встановлено факт спільного проживання спадкоємця ОСОБА_5 однією сім`єю з ОСОБА_8 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_3 з січня 2015 року до дня відкриття спадщини, тобто до 08.09.2021 за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнано за ОСОБА_5 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_8 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 право власності на квартиру АДРЕСА_3 .

На підставі вказаного вище рішення суду за ОСОБА_5 23.08.2022 зареєстровано право власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

28.12.2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 190, ст. 167 КК України.

Надалі, 08.01.2025 року відносно підозрюваному слідчим суддею Київського районного суду м. Одеси, було обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Строк дії ухвали спливає 28.02.2025 року

Так, на підозрюваного були покладені наступні обов`язки: прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора та суду; утримуватися від спілкування зі свідками в рамках кримінального провадження повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи.

Надалі, керівником Ізмаїльського окружної прокуратури було продовжено строку досудового слідства до трьох місяці, тобто до 28.03.2025 року.

Виходячи з наведеного, слідчий у клопотанні зазначає, що у ході досудового розслідування встановлено, що найбільш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання буде достатнім для забезпечення виконання ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків.

У судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали заявлене клопотання, просили його задовольнити.

Захисник у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання. Зазначив, що ризиків немає, клопотання не обґрунтоване, підозра не обґрунтована.

В судовому засіданні підозрюваний погодився з позицією адвоката.

Вислухавши слідчого, прокурора, підозрюваного, захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про продовження строку запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Згідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Судом встановлено, що слідчим відділом Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області в Одеській області здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0001204, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 вересня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч 4 ст. 190, ч. 2 ст. 384, ст. 167 КК України.

28.12.2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 190, ст. 167 КК України.

Вина ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

08.01.2025 року відносно підозрюваної слідчим суддею Київського районного суду м. Одеси, було обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Строк дії ухвали спливає 28.02.2025 року

На підозрюваного були покладені наступні обов`язки: прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора та суду; утримуватися від спілкування зі свідками в рамках кримінального провадження; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи.

26.02.2025 року Керівником Ізмаїльського окружної прокуратури було продовжено строку досудового слідства до трьох місяці, тобто до 28.03.2025 року.

Розглядаючи та вирішуючи по суті подане клопотання слідчий суддя діє правомірно та в межах наданих КПК України повноважень.

Згідно вимог ч. 6 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини справа "Нечипорук і Йонкало проти України" термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчините правопорушення.

В ході судового засідання слідчий зазначив, що запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання необхідно застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 у зв`язку з наявністю ризиків, передбачених у п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 покладається необхідність запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу або в майбутньому. Отже ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови достатньої вірогідності їх здійснення.

Як обов`язковий критерій застосування запобіжного заходу ризик кримінального провадження має прогностичний характер, його визначення у конкретний проміжок часу спрямоване на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому. Безумовно, наявність заявлених ризиків має обґрунтовуватися. Однак в переважній більшості випадків, враховуючи їх вірогідний характер, класичні категорії доказування, притаманні судовому процесу, при їх обґрунтуванні не застосовуються. При встановленні ризиків кримінального провадження слідчий суддя застосовує стандарт достатності підстав вважати, що підозрюваний може вдатися до дій на шкоду кримінальному провадженню. Оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, слідчий суддя має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи.

Особисте зобов`язання є найбільш м`яким запобіжним заходом із переліку запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України та є достатнім для запобігання ризику зазначеному у клопотанні та забезпечення виконання обов`язків, покладених на підозрюваного.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 178 КПК України суд враховує всі обставини, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків, репутацію, тощо.

Таким чином, на підставі наданих матеріалів, підлягає задоволенню клопотання прокурора про продовження обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, що були покладені ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 08.01.2025 року при застосуванні запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання - до 28.03.2025 року.

Керуючись ст.ст. 184, 193, 194, 196 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого СВ Ізмаїльського ВП ГУ Національної поліції в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Ізмаїльської окружної прокуратури про продовження строку запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком до 28.03.2025 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

-прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора та суду;

-утримуватися від спілкування зі свідками в рамках кримінального провадження

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання припиняє свою дію 28 березня 2025 року.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі порушення ним покладених на нього особистих зобов`язань, до нього може бути застосована більш жорстока міра запобіжного заходу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено 04.03.2025р. о 15:35 год.

Слідчий суддя: ОСОБА_1