ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/4887/24 Номер провадження 11-кп/814/1011/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2025 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого суддіОСОБА_2
суддів: за участю: секретаря судового засідання прокурора представника установи виконання покарань засудженоїОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції судове провадження за апеляційною скаргою засудженої ОСОБА_8 на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 12 листопада 2024 року,

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою задоволено подання ДУ «Надержинщинська виправна колонія (№65)».

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку та проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 ,

звільнено від покарання, призначеного за: вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 15 листопада 2021 року за ч.2 ст.185 КК України; вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 30 вересня 2022 року за ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.4 ст.185, ч.4 ст.185 КК України по епізодах від 27 листопада 2021 року, 22 квітня 2022 року, 04 травня 2022 року, 15 травня 2022 року; вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11 травня 2023 року за ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України, у зв`язку з усуненням караності вчиненого нею діяння.

Ухвалено вважати засудженою ОСОБА_8 за:

вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 15 листопада 2021 року - за ч.2 ст.15 ч.2 ст.186 КК України на 4 роки позбавлення волі;

вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 30 вересня 2022 року за ч.2 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі.

В іншій частині вирок Заводського районного суду м. Запоріжжя від 30 вересня 2022 року залишено без зміни.

Ухвалене рішення місцевий суд мотивував тим, що діяння, за вчинення яких засуджено ОСОБА_8 , за: вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 15 листопада 2021 року за ч.2 ст.185 КК України; вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 30 вересня 2022 року за ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.4 ст.185, ч.4 ст.185 КК України по епізодах від 27 листопада 2021 року, 22 квітня 2022 року, 04 травня 2022 року, 15 травня 2022 року; вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11 травня 2023 року за ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України, наразі не вважаються кримінальними правопорушеннями, оскільки вартість майна за цими епізодами не перевищує граничної вартості майна, з якої передбачено саме кримінальну відповідальність.

В апеляційній скарзі засуджена ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 12 листопада 2024 року та застосувати до неї ч.ч.2, 3 ст.74 КК України, вважати її засудженою за: вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 15 листопада 2021 року - за ч.2 ст.15 ч.2 ст.186 КК України на 4 роки позбавлення волі; вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 30 вересня 2022 року на 3 роки позбавлення волі, на підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити їй остаточне покарання 4 роки позбавлення волі. Свої вимоги мотивує тим, що місцевий суд дійшов висновку про звільнення її від покарання у зв`язку з декриміналізацією за вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 30 вересня 2022 року за епізодами вчинення злочину, за який їй було призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, але в подальшому при складанні покарань безпідставно врахував покарання у вигляді 5 років позбавлення волі. Також засуджена посилається на те, що вона визнає винуватість і щиро розкаюється у вчинених злочинах, активно сприяла в їх розкритті органу досудового розслідування.

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ заслухала суддю-доповідача, думку засудженої та представника установи виконання покарань на підтримку апеляційної скарги, доводи прокурора про необхідність скасування оскаржуваної ухвали та призначення нового розгляду в суді першої інстанції у зв`язку з тим, що не було виконано вимоги про фіксування судового провадження за допомогою технічних засобів фіксування кримінального провадження в місцевому суді та цим судом внесено зміни до призначеного ОСОБА_8 за вироком суду покарання, перевірила матеріали судового провадження, особової справи та дійшла висновку про те, що апеляційна скарга, як наслідок, підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Статтею 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Аргументи прокурора про відсутність фіксації технічними засобами судового провадження в місцевому суді, що є підставою для призначення нового розгляду в цьому суді, є обґрунтованими.

Так, під час апеляційного розгляду встановлено, що судом першої інстанції було допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.409 КПК України підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону .

Виходячи з положень ч.1 ст.412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог КПК України, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

За змістом п.1 ч.1 ст.415 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує ухвалу суду першої інстанції та призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо встановлено порушення, передбачене п.7 ч.2 ст.412 КПК України.

Відповідно до вимог п.7 ч.2 ст.412 КПК України невиконання вимог про фіксування судового провадження за допомогою технічних засобів фіксування кримінального провадження в суді першої інстанції є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та в будь-якому разі безумовною підставою для скасування ухвали та призначення нового розгляду в місцевому суді.

У силу ж ч.3 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, розглядається згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст.ст.318-380 КПК України, з урахуванням положень розділу VIII КПК України (виконання судових рішень).

Так, п.6 ч.3 ст.129 Конституції України встановлено основні засади судочинства, серед яких, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами. Зазначений вище конституційний припис покладає на суд обов`язок здійснювати повне фіксування судового процесу технічними засобами, оскільки саме за умови такого фіксування забезпечуються законність та інші основні засади судочинства.

Згідно з ч.5 ст.27 КПК України під час судового розгляду забезпечується повне фіксування судового засідання та процесуальних дій за допомогою звуко- й відеозаписувальних технічних засобів. Офіційним записом судового засідання є лише технічний запис, який здійснив суд у порядку, передбаченому КПК України.

На підставі приписів ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді під час судового провадження є обов`язковим, крім випадків, визначених у цій нормі (у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень КПК України судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб).

Повне фіксування технічними засобами ходу всього судового провадження слугує, з одного боку, його гласності та відкритості, а з іншого - забезпечує можливість встановити допущені під час судового розгляду порушення, які могли би вплинути на законність, обґрунтованість і справедливість ухваленого за результатами розгляду судового рішення.

Зі змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що розгляд подання ДУ «Надержинщинська виправна колонія (№65)» щодо ОСОБА_8 здійснювався за участю прокурора ОСОБА_9 , який висловив свою думку щодо подання виправної колонії, через це зазначений судовий розгляд обов`язково мав бути зафіксований технічними засобами в порядку, передбаченому КПК України, незалежно від позиції учасників судового провадження щодо фіксації судового провадження.

Однак у суді першої інстанції не було виконано вимоги про фіксування судового провадження за допомогою технічних засобів фіксування провадження (ходу розгляду питання про застосування до засудженої положень ч.ч.2, 3 ст.74 КК України), що встановлено перевіркою матеріалів справи та підтверджується змістом відповіді Полтавського районного суду Полтавської області від 24 лютого 2025 року, наданої на запит Полтавського апеляційного суду.

Наведене вище є істотним порушенням вимог ст.ст.27, 107 КПК України, оскільки ставить під сумнів законність і обґрунтованість судового рішення місцевого суду, та безумовною підставою для скасування такого рішення з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції на підставі п.1 ч.1 ст.415 КПК України.

З урахуванням характеру допущеного місцевим судом істотного порушення вимог КПК України, правових наслідків його допущення, передбачених п.7 ч.2 ст.412 КПК України, й того, що оцінка інших доводів апеляційної скарги можлива лише після усунення вказаного вище порушення, оцінка згаданим доводам не надається.

Ураховуючи викладені вище обставини, колегія суддів дійшла висновку про необхідність скасування оскаржуваної ухвали та призначення нового розгляду в суді першої інстанції, під час якого необхідно провести розгляд провадження відповідно до вимог КПК України, перевірити доводи апеляційної скарги ОСОБА_8 , за наслідком чого ухвалити законне й обґрунтоване судове рішення, належним чином умотивувавши свої висновки.

Отже, апеляційна скарга, в якій ОСОБА_8 теж порушувалось питання про скасування судового рішення місцевого суду, як наслідок, підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 12 листопада 2024 року щодо ОСОБА_8 скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4