КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретарів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_7 на вирок Святошинського районного суду міста Києва від 14 вересня 2023 року щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_9 ,

захисника ОСОБА_10 ,

в с т а н о в и л а :

Вироком Святошинського районного суду міста Києва від 14 вересня 2023 року

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 14 червня 2022 року Дарницьким районним судом міста Києва за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 2 роки;

- 03 жовтня 2022 року Славутицьким міським судом Київської області за ч. 1 ст. 296; ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 2 роки;

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначено у виді арешту на строк 6 місяців.

На підставі ч. 4 ст. 70; ст. 72 КК України призначено ОСОБА_8 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Святошинського районного суду міста Києва від 14 вересня 2023 року, більш суворим, призначеного вироком Славутицького міського суду Київської області від 03 жовтня 2022 року, визначивши остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ст. 75 КК України обвинуваченого ОСОБА_8 звільнено від відбування покарання з випробуванням - іспитовим строком на 3 роки та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Згідно з вироком суду, обвинувачений ОСОБА_8 19 жовтня 2021 року приблизно о 15 годині 10 хвилин прибув до автозаправної станції «КЛО» ТОВ «Конверс Лінкс», розташованої за адресою: м. Київ, вул. Трублаїні, 1-Б. Знаходячись в приміщенні торгівельного залу, ОСОБА_8 вирішив повторно таємно викрасти чуже майно, яке належить ТОВ «Конверс Лінкс», з метою обернення його на власну користь і особистого збагачення. З метою виконання свого протиправного умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_8 , продовжуючи знаходитись в приміщенні торгівельного залу АЗС «КЛО», розташованої по вул. Трублаїні, 1-Б в м. Києві, скориставшись тим, що за його діями ніхто з оточуючих не спостерігає, взяв з торгових полиць чуже майно, яке належить ТОВ «Конверс Лінкс», а саме: дві пари навушників «FullFix», арт. 33347, на загальну суму 410 грн. (з ПДВ), та, сховавши їх до внутрішньої кишені власної куртки, безперешкодно залишив приміщення автозаправної станції та з місця вчинення кримінального проступку зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдав ТОВ «Конверс Лінкс» майнову шкоду.

В апеляційній скарзі заступник керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_11 просив вирок Святошинського районного суду м. Києва від 14 вересня 2023 року стосовно ОСОБА_8 скасувати в частині призначеного покарання, ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 років обмеження волі. На підставі ч. 4 ст. 70, 72 КК України вирок Славутицького міського суду Київської області від 03.10.2022 стосовно ОСОБА_8 виконувати самостійно. У решті вирок суду залишити без змін.

В зміненій апеляційній скарзі заступник керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_12 просить скасувати вирок Святошинського районного суду м. Києва від 14.09.2023 року відносно ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 185 КК України, а кримінальне провадження закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння.

Обґрунтовуючи вимоги зміненої апеляційної скарги, прокурор вказує про те, що Законом № 3886-ІХ від 18 липня 2024 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким було викладено у новій редакції ст. 51 КУпАП та змінено розмір дрібного викрадення чужого майна з 0,2 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, ст. 5 КК України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують кримінальну відповідальність особи, у такому разі вони поширюються на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання такими законами чинності.

Враховуючи те, що у кримінальному законі не визначено розмір кримінально караного викрадення чужого майна, така зміна КУпАП є зміною кримінального законодавства, яка пом`якшує або скасовує кримінальну відповідальність особи, а тому Закон №3886-ІХ має зворотню дію в часі і поширюється на діяння ОСОБА_8 , вчинене ним 19.10.2021 року.

Відповідно до п. 5 р. XX Податкового кодексу України неоподатковуваний мінімум доходів громадян, вказаний в диспозиції норм для настання адміністративної і кримінальної відповідальності, встановлюється в розмірі податкової соціальної пільги, яка становить 1/2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 1 січня поточного року.

Згідно з діючим на момент вчинення злочину законодавством, прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 1 січня 2021 року становив 2270 гривень, відповідно податкова соціальна пільга та неоподатковуваний мінімум доходів громадян становили 1135 грн.

Таким чином, кримінальна відповідальність за крадіжку з врахуванням змін, внесених Законом №3886-ІХ, настає за вчинення крадіжки в 2021 році на суму 2270 грн.

Враховуючи те, що ОСОБА_8 визнаний винуватим у вчинені крадіжки на суму 410 гривень, кримінальне провадження стосовно останнього підлягає закриттю.

28 жовтня 2024 року на адресу Київського апеляційного суду надійшло клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 про закриття кримінального провадження щодо нього, на підставі ст. 284 КПК України, оскільки втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав доводи зміненої апеляційної скарги та просив її задовольнити, захисника, який підтримав думку прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги зі змінами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга зі змінами підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до положень ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 51 КУпАП до внесення змін Законом України № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» передбачалась відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати. Викрадення чужого майна вважалось дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Згідно з вироком ОСОБА_8 визнаний винуватим у вчинені крадіжки в 2021 році на суму 410 грн.

Зважаючи, що 1 січня 2021 року прожитковий мінімум для працездатної особи з розрахунку на місяць складав 2270 грн., то для кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень застосовувалась сума у 1135 грн.

Разом з тим, як обґрунтовано вказав прокурор у зміненій апеляційній скарзі, 9 серпня 2024 року набув чинності Закон № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року, яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону 3886-IX) передбачена відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП, настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За змістом ст. 3 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Отже, з урахуванням вимог Закону № 3886-IX від 18 липня 2024 року особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За наведеного, колегія суддів доходить висновку, що з урахуванням вимог Закону № 3886-IX від 18 липня 2024 року особа підлягає кримінальній відповідальності за ст. 185 КК України, якщо розмір викраденого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Згідно з положеннями ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Зміни, внесені Законом № 3886-IX від 18 липня 2024 року у ст. 51 КУпАП, безпосередньо впливають на розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність, і такі зміни поліпшують становище особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 185 КК України.

Зважаючи на те, що вартість майна, яке викрав ОСОБА_8 , є меншою за розмір, з якого відповідно до Закону 3886-IX у взаємозв`язку з нормами Податкового кодексу України з 1 січня 2021 року настає кримінальна відповідальність, а саме 2270 грн., колегія суддів, з урахуванням вимог ст. 58 Конституції України, ст. 3, 5 КК України, вважає, що станом на час апеляційного розгляду - 02 грудня 2024 року законом усунута караність діяння, вчиненого ОСОБА_8 , і таке діяння не є кримінальним правопорушенням, передбаченим ч. 2 ст. 185 КК України.

За змістом п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

У зв`язку з викладеним вище, колегія суддів дійшла висновку, що вирок суду щодо ОСОБА_8 підлягає скасуванню, а кримінальне провадження щодо нього за ч. 2 ст. 185 КК України - закриттю на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_7 зі змінами задовольнити.

Вирок Святошинського районного суду міста Києва від 14 вересня 2023 року щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,скасувати.

Кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 185 КК України закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння.

Речові докази по справі: дві пари навушників, які передані на зберігання представнику потерпілого ТОВ «Конверс Лінкс» ОСОБА_13 , залишити у належного володільця; DVD-RCD-R диски, які долучені до матеріалів кримінального провадження, - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 759/3515/23

Провадження № 11-кп/824/74/2024

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_14

Доповідач ОСОБА_1