СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/1460/25
ун. № 759/5002/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2025 року місто Київ

Слідчий суддя Святошинського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві клопотання слідчого СВ Святошинського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_3 , подане у кримінальному провадженні за №0000866 від 07.03.2025, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Скибинці Погребищенського р-ну Вінницької обл., громадянина України, який здобув вищу освіту, неодружений, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Святошинського районного суду міста Києва надійшло клопотання слідчого СВ Святошинського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_3 подане у кримінальному провадженні за №0000866 від 07.03.2025, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 .

У провадженні СВ Святошинського УП ГУНП у місті Києві знаходиться кримінальне провадження за №0000866 від 07.03.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 07.03.2025 приблизно о 20 год., 20 хв., ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , в умовах воєнного стану проникли до квартири АДРЕСА_3 , звідки таємно викрали чуже майно, яке належить ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Так, ОСОБА_4 , у невстановленому місці, час та обставинах, зустрівся з ОСОБА_7 з якими вирішили вчинити крадіжку чужого майна, з помешкання громадян, чим вступили між собою в попередню злочинну змову.

Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна громадян 07.03.2025, приблизно о 19 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 зустрівся з ОСОБА_7 та прослідували до вул. Стеценка в місті Києві. Знаходячись за вищевказаною адресою та маючи певний досвід у пошуках квартир з яких можливо вчинити крадіжку чужого майна ОСОБА_4 та ОСОБА_7 прослідували до задньої сторони будинку АДРЕСА_4 де звернули увагу на вікно квартири №36 яке знаходилось на першому поверсі даного будинку, в якій проживає ОСОБА_8 та до якої вирішили незаконно проникнути з метою викрадення чужого майна та особистого збагачення.

В подальшому приблизно о 20 годині, 07.03.2025, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 переконавшись, що в даній квартирі мешканці відсутні та за їх діями ніхто не спостерігає, підійшли до одного із вікон квартири АДРЕСА_3 , розподіливши між собою обов`язки та за допомогою заздалегідь заготовленого ОСОБА_7 домкрату розігнули грати вікна, та в подальшому за допомогою викрутки шляхом віджиму відчинили вікно після чого ОСОБА_7 проник до вказаного помешкання, а ОСОБА_4 дотримуючись заздалегідь раніше узгодженого злочинного плану залишився неподалік будинку АДРЕСА_4 , щоб у разі появи сторонніх громадян, з метою уникнення бути притягненими до кримінальної відповідальності, попередити про це ОСОБА_7 .

Таким чином ОСОБА_4 та ОСОБА_7 з метою особистого збагачення таємно викрали майно з квартири АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_8 а саме: гроші в кількості 3600грн., прикраси у виді «злотий ланцюжок», «золотий хрестик», «золота підкова» загальною вартістю 46400грн., дві банківські картки «ПУМБ» та «Приват банк», а всього майна, яке належить ОСОБА_8 на загальну суму 50000 гривень.

Заволодівши чужим майном, яке належить ОСОБА_8 - ОСОБА_4 та ОСОБА_7 разом із викраденим майном з місця вчинення злочину зникли.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у житло, в умовах воєнного стану, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Прокурор у судовому засіданні клопотання про обрання підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримав. Зазначив, що зібрані органом досудового розслідування докази свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та підтверджують наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Обрання більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання належної процесуальної поведінки підозрюваного, у зв`язку з чим, прокурор просив застосувати відносно останнього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Захисник, думку якого підтримав підозрюваний, просив у задоволені клопотання відмовити в повному обсязі, обґрунтовуючи тим, що ризики недоведені та необгрунтовані.

Слідчий суддя, вислухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали та докази, прийшов до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що 07.03.2025 ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. 08.03.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Щодо оцінки слідчим суддею обґрунтованості підозри, то слід зазначити, що вимога обґрунтованої (розумної) підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним кримінальним правопорушенням і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом прийняття заяви про злочин від ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , протоколом огляду місця події за адресою: АДРЕСА_6 , протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , протоколами допитів свідків, протоколами затримання в порядку ст. 208 КПК України, ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Крім того, на початковій стадії розслідування слідчий суддя, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направлені справи до суду.

Враховуючи наведене, слідчий суддя, не вирішуючи наперед питання про винуватість підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, правильність кваліфікації його дій, належність та допустимість доказів на підтвердження вини ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, вважає, що зміст клопотання та долучених до нього документів можуть свідчити про існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, отже, про існування обґрунтованої підозри у вчиненні останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

При аналізі питання наявності зазначених прокурором ризиків, слідчий суддя дійшов до висновку про їх наявність з огляду на фактичні обставини кримінального провадження, та особу ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні тяжкого злочину.

Вирішуючи питання про існування, передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя враховує те, що ризиками у даному випадку є дії, які можуть вчинятися з високим ступенем ймовірності.

Так, слідчий суддя вважає, що прокурор у судовому засіданні довів, що вагомою підставою для вирішення питання про необхідність застосування до ОСОБА_4 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є ризик переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

За таких обставин, за результатами встановлених у судовому засіданні обставин та з урахуванням доводів, викладених стороною обвинувачення та стороною захисту, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК.

При цьому, слідчий суддя враховує, що сама по собі тяжкість покарання за кримінальне правопорушення, яке інкримінується підозрюваному не є виправданням застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, однак, суворість такого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторно вчинення кримінальних правопорушень.

Також слідчий суддя, на виконання вимог ст. 178 КПК України, приймає до уваги дані про особу підозрюваного ОСОБА_4 , а саме те, що він неодружений, офіційно не працевлаштований, раніше не судимий, має постійне місце проживання у м. Києві.

Враховуючи наведене, переслідуючи мету захисту інтересів суспільства, які очевидно переважають в даному випадку принцип поваги до особистої свободи, зважаючи, що надані органом досудового розслідування докази про причетність підозрюваного до вчинення злочину є вагомими, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, у разі визнання його винуватим, а також доведеність в ході розгляду клопотання наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання прокурора є обґрунтованим та підлягає задоволенню, а перебування підозрюваного під вартою буде виправданим за вказаних умов та таким, що не порушуватиме принципу пропорційності, та не буде свавільним.

При цьому, на даному етапі досудового розслідування жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не зможе запобігти зазначеним ризикам та не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного.

За таких обставин, клопотання захисника задоволенню не підлягає.

Разом з тим, слідчий суддя, керуючись правилами ч. 5 ст. 182; ст. 183 КПК України, знаходить правові підстави для визначення підозрюваному ОСОБА_4 розміру застави достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: 50 (п`ятдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. 131, 132, 176-178, 182, 183, 184, 193-197, 309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого - задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, але не довше ніж до 05 травня 2025 року включно, та утримувати його в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Визначити підозрюваному ОСОБА_4 розмір застави, який здатний забезпечити виконання покладених на нього обов`язків, а саме 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 151 400 грн 00 к., після внесення якої ОСОБА_4 підлягає звільненню з-під варти в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 202 КПК України.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_4 строком на 2 (два) місяці обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до органу досудового розслідування, прокурора, суду із встановленою періодичністю; не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора, суду; повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування із потерпілим та свідками у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, - не виконання яких тягне можливість застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Строк дії ухвали визначити в межах строку досудового розслідування, але не довше ніж до 05 травня 2025 року включно.

Копію ухвали вручити підозрюваному та прокурору, а також надіслати до Державної установи «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України на виконання.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлений та проголошений 14.03.2025.

Слідчий суддя: ОСОБА_1