Провадження №1-кс/463/1757/25
У Х В А Л А

про продовження строку запобіжного заходу

21 лютого 2025 року слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_5 , розглянувши клопотання прокурора Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_3 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченій у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121, ч.1 ст.122 КК України, в межах кримінального провадження № 0003292 від 23.11.2024, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Галицької окружної прокуратури м. Львова звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченій у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121, ч.1 ст.122 КК України, в межах кримінального провадження № 0003292 від 23.11.2024, на строк 60 діб.

Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121, ч.1 ст.122 КК України - у заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України; у заподіянні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, обвинувальний акт відносно якої 20.02.2025 в межах кримінального провадження № 0003292 від 23.11.2024 скеровано Галицькою окружною прокуратурою м.Львова в Личаківський районний суд м.Львова для розгляду по суті.

Необхідність продовження обвинуваченій строку запобіжного заходу обґрунтовує покликаючись на положення ч.6 ст.199 КПК України та зазначає про те, що строк раніше продовженого обвинуваченій ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 16.01.2025 року запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою закінчується 24.02.2025 року, а підготовче засідання з розгляду обвинувального акту відносно ОСОБА_5 Личаківським районним судом м.Львова призначено на 06.03.2025 року, а відтак продовжити запобіжний захід ОСОБА_5 до початку підготовчого судового розгляду не представляється за можливе.

Крім того, зазначив, що на сьогоднішній день існує обґрунтована підозра у вчиненні обвинуваченою інкримінованих їй кримінальних правопорушень, які, зокрема, передбачене ч.1 ст.121 КК України, належить до категорії тяжких злочинів та за яке передбачено покарання до 8 років позбавлення волі. Обгрунтованість підозри, на думку прокурора, стверджується зібраними по справі доказами та повністю відповідає вимогам чинного законодавства та вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості» та «розумності». Вважає, що в діях обвинуваченої і надалі наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України для продовження строку вказаного виду запобіжного заходу, а саме: є достатні підстави, що обвинувачена може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки за вчинений злочин, передбачений ч.1 ст.121 КК України, передбачена відповідальність у вигляді позбавлення волі до 8 років позбавлення волі, і це вже само по собі є підставою та мотивом для обвинуваченої переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки офіційно не працює, а отже не має постійного та стабільного доходу. Крім того, прокурор вважає, що обвинувачена залишаючись на свободі може впливати на свідків у даному кримінальному провадженні. Є працездатною особою, ніде не працює, у неї відсутні міцні соціальні зв`язки, тяжкими захворюваннями не страждає, а відтак відсутні підстави, які б перешкоджали продовженню обвинуваченій запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. На думку прокурора, жоден інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України. Щодо відсутності підстав для застосування до підозрюваної альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, то прокурор покликався на положення п.1 ч.4 ст.183 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні подане клопотання підтримав в повному обсязі з підстав, передбачених в ньому, та просив таке задовольнити.

Захисник в судовому засіданні проти продовження обвинуваченій строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечив та просив застосувати щодо останньої більш м`який вид запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання або застави.

Обвинувачена в судовому засіданні підтримала думку захисника.

Заслухавши учасників процесу, оглянувши та перевіривши надані матеріали клопотання, вважаю, що клопотання прокурора підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі "Ілійков проти Болгарії" №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".

П. 48 рішення "Чеботарь проти Молдови" № 35615/06 від 13.11.07 р. - Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання".

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Положеннями статті 199 КПК України закріплено порядок продовження строку тримання під вартою. Так, частиною 3 вказаної статті передбачено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

У разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті (ч.6 ст.199 КПК України).

Відповідно до матеріалів клопотання 23.11.2024 року до Єдиного реєстру досудового розслідування внесено кримінальне провадження №0003292 за ч. 1 ст. 121 КК України.

24.11.2024 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру в заподіянні тяжкого тілесного ушкодження, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 25.11.2024 року до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначенням розміру застави на строк 60 діб. Строк тримання під вартою на підставі ухвали слідчого судді від 25.11.2024 року закінчується 21.01.2025 року.

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 16.01.2025 року підозрюваній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено строк запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначенням розміру застави на строк 60 діб. Строк тримання під вартою на підставі ухвали слідчого судді від 16.01.2025 року закінчується 24.02.2025 року.

19.02.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше не судимій, повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри від 24.11.2024 та про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 122 КК України.

20.02.2025 Галицькою окружною прокуратурою м.Львова в Галицький районний суд м.Львова скеровано обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0003292 від 23.11.2024 про обвинувачення ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 122 КК України для розгляду по суті, який призначено до розгляду в підготовче судове засідання на 06.03.2025.

Вирішуючи заявлене прокурором клопотання, суд, враховуючи вимоги ч.2 ст.177 КПК України щодо наявності обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та ризиків в його діях, а також наявності обставин, передбачених ч.3-6 ст.199 КПК України, виходить з наступного.

На виконання вимог положень ч.1 ст.194 КПК України судом встановлено, що надані сторонами кримінального провадження докази свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 122 КК України.

Крім того, обґрунтовано доведеним є наявність в діях обвинуваченої ОСОБА_5 ризиків, передбачених ст.177 КПК України, для продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме: може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити про наступне. У відповідності до рекомендацій, наданих Верховним Судом у Листі від 03 березня 2022 року № 1/0/2-22 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану», запровадження воєнного стану та збройна агресія щодо України самі по собі є ризиками, які мають враховувати суди при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу. Зазначена позиція попередньо була висловлена і Радою суддів України в рекомендаціях щодо роботи судів в умовах воєнного стану, оприлюднених 02 березня 2022 року. А тому надані рекомендації слідчий суддя також враховує при вирішенні даної справи.

Як встановлено з матеріалів клопотання, 20.02.2025 Галицькою окружною прокуратурою м.Львова в Личаківський районний суд м.Львова скеровано обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0003292 від 23.11.2024 про обвинувачення ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 122 КК України для розгляду по суті.

Оскільки Личаківським районним судом м.Львова підготовче судове засідання призначено на 06.03.2025, а відтак, продовжити запобіжний захід ОСОБА_5 до початку підготовчого судового розгляду не представляється за можливе.

Продовжуючи обвинуваченій ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою суд виходить з того, що остання підозрюється у вчиненні, в тому числі кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, яке належить до категорії тяжких злочинів та за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 8 років позбавлення волі, а також яке за своєю правовою природою та об`єктом спрямування спрямоване проти життя та здоров`я особи, що є найвищою соціальною цінністю та охороняється на найвищому конституційному рівні державі (стаття 3 Конституції України). Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , вчинено в умовах воєнного стану, запровадженого у зв`язку із широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти Української Держави та Українського Народу. Крім того, суд вважає, що в діях обвинуваченої наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, є працездатною особою, ніде не працює, тяжкими захворюваннями не страждає, а відтак відсутні підстави, які б перешкоджали продовженню підозрюваній строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Жоден інший більш м`який запобіжний захід на даному етапі досудового розслідування, на думку суду, не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.

Крім того, вирішити питання про продовження строку запобіжного заходу обвинуваченій в межах справи з розгляду обвинувального акта не вдається за можливе, оскільки, як зазначено вище підготовче судове засідання з розгляду обвинувального акта призначено на 06.03.2025.

Тому з урахуванням обставин клопотання та долучених до матеріалів клопотання письмових документів, а також враховуючи стадію кримінального провадження, суд вважає виправданим та обґрунтованим клопотання прокурора про продовження обвинуваченій запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у зв`язку з наявністю обґрунтованої підозри та з метою уникнення ризиків, а також у зв`язку із неможливість вирішення такого питання в межах справи з розгляду обвинувального акта.

Щодо можливості застосування до обвинуваченої альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно вимог ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Згідно п.2 ч.5 ст.182 КПК України, розмір застави щодо особи, яка підозрюється у вчиненні тяжкого злочину встановлюється у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Поряд з цим положеннями п.1 ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

З урахуванням обставин справи та враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, вчиненого із застосуванням насильства, суд вважає за можливе не визначати обвинуваченій розмір застави у кримінальному провадженні.

Задовольняючи клопотання прокурора частково суд вважає, що строк запобіжного заходу слід продовжити ОСОБА_5 на 30 діб.

Керуючись вимогами статей 177, 178, 182, 183, 186, 197, 199,395 КПК України, -

постановив:

Клопотання прокурора Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_3 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченій у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121, ч.1 ст.122 КК України, в межах кримінального провадження № 0003292 від 23.11.2024 задовольнити частково.

Продовжити обвинуваченій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№19)».

Строк дії ухвали становить 30 днів: починаючи з 21 лютого 2025 року до 22 березня 2025 року включно.

В решті клопотання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1