ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2025 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Рівне у порядку спеціального судового провадження за відсутності обвинуваченої (in absentia) кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000064 від 10.04.2024 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Верхній Токмак Запорізької області, заміжньої, останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 , громадянки України, раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого

ч. 3 ст. 111-1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

24.02.2022 на виконання наказів вищого військового керівництва військовослужбовці збройних сил рф шляхом збройної агресії із застосуванням зброї, військової техніки та артилерії, з нанесенням ракетних та авіаційно-бомбових ударів по військовій та цивільній інфраструктурі, незаконно вторглись на територію Україну через державний кордон України в Донецькій, Запорізькій, Житомирській, Київській, Луганській, Сумській, Харківській, Херсонській та Чернігівській областях, та здійснили збройний напад на державні органи влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти військової та цивільної інфраструктури, які мають важливе народногосподарське та оборонне значення, після чого здійснили військову окупацію частини території України. Крім того, до здійснення збройної агресії рф проти України керівництвом держави - агресора залучено незаконні збройні формування силового блоку так званих «донецької народної республіки» та «луганської народної республіки», які, відповідно до звернення Верховної Ради України до Організації Об`єднаних Націй, Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, Парламентської Асамблеї НАТО, Парламентської Асамблеї ОБСЄ, Парламентської Асамблеї ГУАМ, національних парламентів держав світу про визнання Російської Федерації державою-агресором, затвердженим постановою Верховної Ради України №129-VIII від 27.01.2015; заявою Верховної Ради України «Про визнання Україною юрисдикції Міжнародного кримінального суду щодо скоєння злочинів проти людяності та воєнних злочинів вищими посадовими особами Російської Федерації та керівниками терористичних організацій «ДНР» та «ЛНР», які призвели до особливо тяжких наслідків та масового вбивства українських громадян», схваленою постановою Верховної Ради України №145- VIII від 04.02.2015; заявою Верховної Ради України «Про відсіч збройної агресії Російської Федерації та подолання її наслідків», схваленою постановою Верховної Ради України №337-VIII від 21.04.2015, визначено як терористичні організації.

24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією рф проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», постановлено введення в Україні воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24.02.2022, який діє по даний час.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 (в редакції від 07.05.2022, далі за текстом - Закон №1207-VII), тимчасово окупована російською федерацією територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Тимчасова окупація рф територій України, визначених частиною першою статті 3 цього Закону, незалежно від її тривалості, є незаконною і не створює для російської федерації жодних територіальних прав.

За державою Україна, територіальними громадами сіл, селищ, міст, розташованих на тимчасово окупованій території, органами державної влади, органами місцевого самоврядування та іншими суб`єктами публічного права зберігається право власності, інші речові права на майно, у тому числі на нерухоме майно, включаючи земельні ділянки, що знаходиться на тимчасово окупованій території.

Крім того, відповідно до п. 6 ст. 1 Закону: окупаційна адміністрація російської федерації - сукупність державних органів і структур російської федерації, функціонально відповідальних за управління тимчасово окупованими територіями та підконтрольних російською федерацією самопроголошених органів, які узурпували виконання владних повноважень на тимчасово окупованих територіях та які виконували чи виконують властиві органам державної влади чи органам місцевого самоврядування функції на тимчасово окупованій території України, в тому числі органи, організації, підприємства та установи, включаючи правоохоронні та судові органи, нотаріусів та суб`єктів адміністративних послуг.

Колабораціонізм - це співпраця громадянина України з російською окупаційною владою та створеними чи підтримуваними російською федерацією незаконними збройними формуваннями в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, а також на тимчасово непідконтрольних органам влади України територіях.

Тимчасово окупованою територією, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 1-1 Закону №1207-УІІ, є частини території України, в межах яких збройні формування російської федерації та окупаційна адміністрація російської федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування російської федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації російської федерації.

Відповідно до Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 22.12.2022 (в редакції від 02.08.2024) «Про затвердження переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією», територія с. Новополтавка Чернігівської селищної територіальної громади Бердянського району Запорізької області включена до переліку територіальних громад, які тимчасово окупованій рф з 26.02.2022 по даний час.

Після остаточної військової окупації частини території Запорізької області, представниками збройних формувань рф фактично було узурповано всі владні повноваження на тимчасово окупованій території шляхом збройного захоплення адміністративних будівель органів державної влади та місцевого самоврядування, встановлення інституту військових комендатур, запровадження тотального контролю та жорсткого управління у всіх сферах життєдіяльності громади, фактичної ліквідації приватної власності, свободи слова, пересування та волевиявлення, а також шляхом повсякденного залякування населення, застосування фізичного і психологічного впливу до окремих категорій суспільства та верств населення, в тому числі шляхом незаконного позбавлення волі діючих представників органів державної влади України та місцевого самоврядування.

Крім того, з метою впровадження стандартів освіти держави-агресора представниками окупаційної влади у невстановлений органом досудового розслідування час, але не пізніше 01.02.2023 на базі адміністративних приміщень та матеріальних ресурсів Новополтавської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Чернігівської територіальної громади Бердянського району Запорізької області було створено так зване «государственное казенное учреждение общеобразовательная организация запорожской области «Новополтавская средняя общеобразовательная школа» Бердянского района (ГКУ ЗО ««Новополтавская средняя общеобразовательная школа» Бердянского района»)», яке не пізніше 20.06.2023 отримало державну акредитацію рф на здійснення освітньої діяльності

Відповідно до ч. 2 ст. 14 «Федерального закона «Об образовании в Российской Федерации» від 29.12.2012 № 273-ФЗ (далі - закон № 273-ФЗ) в освітніх організаціях освітня діяльність здійснюється на державній мові Російської Федерації, якщо цією статтею не встановлено інше. Викладання та вивчення державної мови Російської Федерації в рамках освітніх програм, що мають державну акредитацію, здійснюються відповідно до федеральних державних освітніх стандартів, освітніх стандартів (мовою оригіналу: в образовательных организациях образовательная деятельность осуществляется на государственном языке Российской Федерации, если настоящей статьей не установлено иное. Преподавание и изучение государственного языка Российской Федерации в рамках имеющих государственную аккредитацию образовательных програм осуществляются в соответствии с федеральными государственными образовательными стандартами, образовательными стандартами).

Відповідно до п. 6 ст. 2 закону № 273-ФЗ федеральний державний освітній стандарт - сукупність обов`язкових вимог до освіти певного рівня та (або) до професії, спеціальності та напряму підготовки, затверджених залежно від рівня освіти федеральним органом виконавчої влади, що здійснює функції з вироблення та реалізації державної політики та нормативно-правового регулювання у сфері загальної освіти, або федеральним органом виконавчої влади, що здійснює функції з вироблення та реалізації державної політики та нормативно-правового регулювання у сфері вищої освіти (мовою оригіналу: федеральный государственный образовательный стандарт совокупность обязательных требований к образованию определенного уровня и (или) к профессии, специальности и направлению подготовки, утвержденных в зависимости от уровня образования федеральным органом исполнительной власти, осуществляющим функции по выработке и реализации государственной политики и нормативно-правовому регулированию в сфере общего образования, или федеральным органом исполнительной власти, осуществляющим функции по выработке и реализации государственной политики и нормативно-правовому регулированию в сфере высшего образования).

Відповідно до ч. 5 ст. 11 закону № 273-ФЗ федеральні державні освітні стандарти загальної освіти розробляються за рівнем освіти (мовою оригіналу: федеральные государственные образовательные стандарты общего образования разрабатываются по уровням образования).

Відповідно до положень «Устава ГКУ ЗО ««Новополтавская средняя общеобразовательная школа» Бердянского района», організаційно-правова форма даного так званого «освітнього закладу» державна бюджетна установа суб`єкта рф, яка у своїх діяльності керується конституцією рф та іншими нормативно-правовими актами рф в освітній сфері, а викладацька діяльність в ній здійснюється на державній мові держави-агресора.

В свою чергу, громадянка України ОСОБА_5 , усвідомлюючи факт наявної збройної агресії рф проти України, а також суспільну небезпеку своїх дій направлених на шкоду національній безпеці України, будучи ідеологічно проросійськи мотивованою особою, погодилась на добровільну співпрацю із представниками окупаційної влади, та за їх підтримки у невстановлений органом досудового розслідування час, але не раніше 01.02.2023 зайняла посаду заступника директора по навчально-виховній роботі так званого «ГКУ ЗО «Новополтавская средняя общеобразовательная школа» Бердянского района».

Перебуваючи на займаній посаді та продовжуючи свою протиправну діяльність, спрямовану запровадження стандартів освіти держави-агресора в освітніх закладах на тимчасово окупованій території Запорізької області, ОСОБА_5 бере активну участь в організації у вищевказаній так званій «навчальній установі» заходів, спрямованих на примусове вивчення учнями російської мови та літератури рф.

Крім того, у невстановлений органом досудового розслідування час, але не пізніше 09.06.2024 ОСОБА_5 ініціативно взяла участь в заходах, спрямованих на підвищення кваліфікації управлінських кадрів освітніх організацій в центрі знань «Машук», який розташований в м. П`ятигорськ Ставропольського краю рф, задля подальшого вчинення вищевказаної протиправної діяльності.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні дій, спрямованих на впровадження стандартів освіти держави-агресора у закладах освіти, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України.

Судовий розгляд у межах даного кримінального провадження здійснювався за відсутності обвинуваченої ОСОБА_5 (in absentia), яка показань суду не надавала та будь-яких клопотань від останньої на адресу суду також не надходило.

Враховуючи ті обставини, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України, знає про розпочате щодо неї кримінальне провадження і протягом тривалого часу переховується від органів досудового розслідування, з врахуванням того, що досудове розслідування даного кримінального провадження здійснювалось у спеціальному провадженні згідно ухвали слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 07.10.2024 року (т.2 а.п. 43-45), тому ухвалами суду від 07.01.2025 року (т. 1 а.п. 88,89) та від 15.01.2025 року (т. 1 а.п. 96,97) прийнято рішення про здійснення відкритого спеціального судового провадження у даному кримінальному провадженні та, відповідно, судовий розгляд проводився за відсутності обвинуваченої.

У зв`язку з цим обвинувачена ОСОБА_5 не була допитана судом в якості обвинуваченої по суті пред`явленого їй обвинувачення.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (in absentia) повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним у частині першій цієї статті, з урахуванням особливостей, встановлених законом.

Отже, кримінальне провадження за відсутності обвинуваченої повинно відповідати, у тому числі таким загальним засадам судочинства, як законність, рівність перед законом і судом, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини тощо (п.п. 2, 3, 10 ч. 1 ст. 7 КПК України).

Суть принципу законності відповідно до ч. 1 ст. 9 КПК України, крім іншого, полягає у тому, що під час кримінального провадження суд, прокурор та слідчий зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 10 КПК України, суть принципу рівності перед законом і судом полягає у тому, що не може бути привілеїв чи обмежень у процесуальних правах, передбачених цим Кодексом, за будь-якими ознаками, у тому числі за політичними переконаннями.

Зважаючи на специфіку спеціального судового провадження (ч. 3 ст. 323 КПК України), суд, зберігаючи неупередженість та безсторонність, надає особливого значення охороні прав та законних інтересів обвинуваченого як учасника кримінального провадження, яке відбувається за його відсутності, забезпеченню повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб до обвинуваченого була застосована належна правова процедура в контексті приписів ст. 2 КПК України з дотриманням всіх загальних засад кримінального провадження з урахуванням особливостей, встановлених виключно законом. Ці особливості вимагають від суду прискіпливої оцінки кожного поданого доказу обвинувачення, відтак поріг вимогливості до доказування у даному випадку має бути підвищений.

Аналіз наявних в матеріалах справи численних документів на підтвердження завчасних належних викликів ОСОБА_5 до слідчого (прокурора), направлених їй повідомлень з приводу її прав та обов`язків, оголошеної підозри, висунутого обвинувачення та руху спеціального судового провадження свідчить про те, що вона мала підстави усвідомлювати, що проти неї розпочато кримінальне провадження, вона отримала чи мала би отримати оголошену підозру, відповідні виклики та пред`явлене обвинувачення, мала можливість бути обізнаною із усіма своїми правами, в тому числі, на захист та доступ до правосуддя.

Відтак, держава Україна під контролем сторони захисту та суду використала всі можливості для того, щоб обвинувачена мала право під час судового провадження як мінімум на такі гарантії: а) бути терміново і докладно повідомлена мовою, яку вона розуміє, про характер і підставу обвинувачення; б) мати достатній час і можливості для підготовки свого захисту, обрати самою захисника; в) бути засудженою в її присутності і захищати себе особисто або за посередництвом обраного нею захисника, бути повідомленою про це право і мати призначеного їй захисника безплатно для неї.

Така ситуація узгоджується із взятими на себе зобов`язаннями, яких повинна дотримуватися держава Україна з тим, щоб забезпечити реальне використання права, яке гарантується статтею 6 Європейської Конвенції з прав людини та ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права.

Вказані висновки ґрунтуються і на правовій позиції Європейського суду з прав людини

(справа «Колоцца проти Італії» від 12 лютого 1985 року, «Шомоді проти Італії» від 18 травня 2004 року та ін.), за якою суд при розгляді справи в порядку спеціального судового провадження зобов`язаний обґрунтувати чи були здійсненні всі можливі, передбачені законом заходи, щодо дотримання прав обвинуваченого на захист та доступ до правосуддя.

Так, у рішеннях ЄСПЛ у справах «Колоцца проти Італії» від 12 лютого 1985 року; «F.C.B. проти Італії» від 28 серпня 1991 року; «Т. проти Італії» від 12 жовтня 1992 року; «Пуатрімоль проти Франції» від 23 листопада 1993 року; «Кромбах проти Франції» від 13 лютого 2001 року; «Меденіца проти Швейцарії» від 14 червня 2001 року; «Шомоді проти Італії» від 18 травня 2004 року; «Да Лус Домінгеш Ферейра проти Бельгії» від 24 травня 2007 року висвітлено пункт про здійснення судового провадження за відсутності обвинуваченого в аспекті вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка закріплює право кожного на справедливий суд, коли немає підстав вважати, що обвинувачений не був належно повідомлений про розпочате щодо нього судове провадження; якщо він згодом може домогтися ухвалення нового судового рішення за його участі, в якому містилася б оцінка обґрунтованості висунутих проти нього обвинувачень, а також під час дотримання інших гарантій його конвенціальних прав. Це свідчить про те, що здійснення судового провадження за відсутності обвинуваченого не суперечить вимогам цього нормативно-правового акта міжнародного значення.

Натомість, ОСОБА_5 скористалася своїми правами на власний розсуд за відсутності будь-яких перешкод для їх реалізації на території України.

Таким чином, ОСОБА_5 , в силу п. 3 ч. 3 ст. 323 КПК України, обізнана, тобто повинна була знати, що стосовно неї розпочато кримінальне провадження, винесено повідомлення про підозру та обвинувальний акт спрямовано до суду, втім до слідчого та у судові засідання жодного разу не з`явилася.

Про причини неявки суду не повідомила, можливістю взяти участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції «ВКЗ» поза межами приміщення суду не скористалася.

Суд вважає, що наявні у справі документи свідчать про відмову ОСОБА_5 , яка повинна знати про розпочате кримінальне провадження, від здійснення свого права предстати перед українським судом за діяння вчинені на території суверенної України, юрисдикцію якої над собою не визнає, та захищати себе безпосередньо в такому суді, а так само свідчать про її наміри ухилитися від зустрічі з правосуддям держави Україна. Ухилення обвинуваченої від правосуддя суд оцінює як реалізацію останньою її невід`ємного права на свободу від самозвинувачення чи самовикриття (п/п. «g» п. 3 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, ст. 63 Конституції України), як одну з ключових гарантій презумпції невинуватості.

Крім того, інтереси обвинуваченої ОСОБА_5 в судовому процесі належно і якісно були представлені захисником ОСОБА_6 , який був забезпечений державою з Західного міжрегіонального центру з надання безоплатної правової допомоги (т.2 а.п.72,73).

Отже, судом виконаний обов`язок вживати усіх заходів, необхідних для забезпечення обвинуваченій у колабораційній діяльності ОСОБА_5 права на кваліфікований захист, у тому числі і призначення захисника, який би надавав практичну юридичну допомогу ефективно, оскільки такий захист не може бути ілюзорним заради «видимості судового процесу», що є одним із основоположних елементів справедливого розгляду, на що неодноразово наголошував і наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Верхній Токмак Запорізької області, документована паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого Чернігівським РВ УМВС України в Запорізькій області 30.10.2007 року, РНОКПП НОМЕР_2 , є громадянкою України, що підтверджується копією відповіді на запит про надання інформації управлінням Державної міграційної служби України в Запорізькій області, долученою до матеріалів справи.

Отже, обвинувачена ОСОБА_5 є суб`єктом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України.

Також судом приймається до уваги те, що згідно з Конституцією України Україна є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року. Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і російською федерацією (далі-рф) 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами, є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16 липня 1990 року (далі - Декларація) вказано, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах.

Відповідно до розділу V Декларації територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди.

24 серпня 1991 року Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки схвалено Акт проголошення незалежності України, яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави України. Згідно з указаним документом територія України є неподільною та недоторканною.

Незалежність України визнали держави світу, серед яких і рф.

Статтями 1, 2 Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

Згідно зі статтею 5 Конституції України носієм суверенітету та єдиним джерелом влади в Україні є народ. Народ здійснює владу безпосередньо і через органи державної влади та органи місцевого самоврядування.

Право визначати і змінювати конституційний лад в Україні належить виключно народові і не може бути узурповане державою, її органами або посадовими особами.

Відповідно до статей 132-134 Конституції України територіальний устрій України ґрунтується на засадах єдності та цілісності державної території.

Загальновідомими обставинами є те, що 24.02.2022 збройні сили рф вторглись на визнану міжнародним співтовариством територію Україну через державні кордони України в Донецькій, Запорізькій, Житомирській, Київській, Луганській, Сумській, Харківській, Херсонській та Чернігівській областях, та здійснили збройний напад на державні органи влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти військової та цивільної інфраструктури, які мають важливе народногосподарське та оборонне значення, після чого здійснили військову окупацію частини території України, в тому числі і село Новополтавка Чернігівської селищної територіальної громади Бердянського Запорізької області.

24.02.2022 Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією рф проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України,Закону України «Про правовий режим воєнного стану`постановлено введення в Україні воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, в подальшому дія якого неодноразово продовжувалась, і який продовжує існувати станом на час ухвалення цього вироку.

Відповідно до положень частини 1 статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 (в редакції від 07.05.2022, далі за текстом - Закон № 1207-VII), тимчасово окупована рф територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Тимчасово окупованою територією, відповідно до пункту 7 частини 1 статті 1-1 Закону №1207-VII, є частини території України, в межах яких збройні формування та окупаційна адміністрація рф встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування рф встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації рф.

Тимчасова окупація рф територій України, визначених частиною першою статті 3 цього Закону, незалежно від її тривалості, є незаконною і не створює для рф жодних територіальних прав.

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України

№ 309 від 22.12.2022 (в редакції від 02.08.2024) «Про затвердження переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією», територія

с. Новополтавка Чернігівської селищної територіальної громади Бердянського району Запорізької області включена до переліку територіальних громад, які тимчасово окупованій рф з 26.02.2022 по даний час.

Так, згідно зі ст. 10 Конституції України державною мовою в Україні є українська мова. Частиною першою ст. 6 Закону України «Про освіту» встановлено, що засадами державної політики у сфері освіти та принципами освітньої діяльності є, серед інших: виховання патріотизму, поваги до культурних цінностей Українського народу, його історико-культурного надбання і традицій; формування усвідомленої потреби в дотриманні Конституції та законів України, нетерпимості до їх порушення. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про освіту» мовою освітнього процесу в закладах освіти є державна мова.

Статтею першою Закону України «Про повну загальну середню освіту» визначено, що державні стандарти повної загальної середньої освіти - документи, що визначають загальні обсяги навчального навантаження здобувачів початкової, базової середньої, профільної середньої освіти, вимоги до їх компетентностей і до згрупованих за відповідними освітніми галузями обов`язкових результатів навчання, яких вони мають досягти на відповідному рівні повної загальної середньої освіти.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону України «Про повну загальну середню освіту» мовою освітнього процесу в закладах загальної середньої освіти є державна мова. Кожен, хто здобуває в закладі освіти повну загальну середню освіту, вивчає у цьому закладі державну мову відповідно до державних стандартів. Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про повну загальну середню освіту» освітня програма закладу освіти схвалюється педагогічною радою закладу освіти та затверджується його керівником. Частиною п`ятою ст. 11 Закону України «Про повну загальну середню освіту» передбачено, що не можуть бути затверджені та використовуватися освітні програми, що не передбачають досягнення учнями результатів навчання, визначених державними стандартами.

Також Державним стандартом базової середньої освіти, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30.09.2020 № 898, визначено, що метою базової середньої освіти є розвиток природних здібностей, інтересів, обдарувань учнів, формування компетентностей, необхідних для їх соціалізації та громадянської активності, виховання відповідального, шанобливого ставлення до родини, суспільства, навколишнього природного середовища, національних та культурних цінностей українського народу. Реалізація мети базової середньої освіти ґрунтується на таких ціннісних орієнтирах, як формування в учнів активної громадянської позиції, патріотизму, поваги до культурних цінностей українського народу, його історико-культурного надбання і традицій, державної мови, плекання в учнів любові до рідного краю.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, надані прокурором під час судового розгляду, відеозаписи допитів свідків, суд вважає, що вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України, повністю підтверджується такими доказами:

- актом огляду та аналізу Інтернет-ресурсів від 03.04.2024 року з Додатками №1-№9 та диском «DVD» №25/77 від 03.04.2024 (додаток до акту огляду від 03.04.2024) (т.2 а.п.6-16), протоколом огляду від 23.05.2024 року з додатками (т.2 а.п.111-123) , якими встановлено:

-наявність спільноти «ГКУ ЗО «Новополтавская СОШ» Бердянского района» (https://vk.com/public219986955) в соціальній мережі «Вконтакте»;

-наявність розміщених у спільноті «ГКУ ЗО «Новополтавская СОШ» Бердянского района» (https://vk.com/public219986955) інформаційних даних щодо «ГКУ ЗО «Новополтавская СОШ» Бердянского района», а саме: Государственное казенное учреждение общеобразовательная организация Запорожской области «Новополтавская средняя общеобразовательная школа» Бердянского района; «Запорожская область М.р-н Бердянский с. п. Черниговское с. Новополтавка ул. Центральная, 119;

-наявність у спільноті «ГКУ ЗО «Новополтавская СОШ» Бердянского района» (https://vk.com/public219986955) публікації від 05.02.2024 щодо проведення конкурсу до дня «руського языка и литературы». На даному фото присутня заступник директора по виховній роботі ОСОБА_5 ;

-наявність у спільноті «ГКУ ЗО «Новополтавская СОШ» Бердянского района» (https://vk.com/public219986955) публікації від 05.02.2024 щодо проведення конкурсу до дня «руського языка и литературы». На даному фото присутня заступник директора по виховній роботі ОСОБА_5 ;

-наявність у спільноті «ГКУ ЗО «Новополтавская СОШ» Бердянского района» (https://vk.com/public219986955) публікації від 04.10.2023 щодо проведення заходу з приводу святкування дня вчителя. На даному фото присутня заступник директора по виховній роботі ОСОБА_5 ;

-Наявність у спільноті «ГКУ ЗО «Новополтавская СОШ» Бердянского района» (https://vk.com/public219986955) публікації від 04.10.2023 щодо проведення заходу з приводу святкування дня вчителя. На даному фото присутня заступник директора по виховній роботі ОСОБА_5 .

-Наявність у спільноті «ГКУ ЗО «Новополтавская СОШ» Бердянского района» (https://vk.com/public219986955) публікації від 04.10.2023 щодо проведення заходу, а саме «всероссийского педагогического диктанта «педагогические идеи прошлого, определяющие будущее». На даних фото присутня заступник директора по виховній роботі ОСОБА_5 .

-Наявність у спільноті «ГКУ ЗО «Новополтавская СОШ» Бердянского района» (https://vk.com/public219986955) публікації від 04.10.2023 щодо проведення заходу, а саме «всероссийского педагогического диктанта «педагогические идеи прошлого, определяющие будущее». На даних фото присутня заступник директора по виховній роботі ОСОБА_5 ;

-наявність підтверджувальних даних з офіційного сайту «ГКУ ЗО «Новополтавская СОШ» Бердянского района» (https://sh-novopoltavskaya-r23.gosweb.gosuslugi.ru) про добровільне заняття ОСОБА_5 посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території (заступник директора по виховній роботі навчального закладу - «ГКУ ЗО «Новополтавская СОШ» Бердянского района»).

- протоколом огляду інтернет ресурсів від 06.09.2024, проведеного за участю свідка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 уродженки та зареєстрованої за адресою:

АДРЕСА_2 , в ході якого оглянуто публікацію в проросійській соціально-орієнтовній мережі «Вконтакте» під назвою «Администрация ГБУ ОО ЗО «Новополтавская СОШ» Черниговского района повишает свою квалификацию в центре знаний «Машук» в г. Пятигорск Ставропольського края. Центр знаний «Машук» - всероссийкий центр подготовки просветительских и управленческих кадров» на стронці окупаційної влади «ГБУ ОО ЗО ««Новополтавская СОШ» за посиланням (https://vk.com/public219986955), наявна фотографія на якій присутня заступник директора по виховній роботі ОСОБА_5 , що підтверджує її дії, спрямовані на підвищення своєї кваліфікації задля подальшого впровадження стандартів освіти держави-агресора у закладах освіти, а також вказане підтверджує те, що ОСОБА_5 добровільно, за власною ініціативою виїжджала на територію країни агресора-російської федерації до м. п`ятигорська ставропольського краю російської федерації, а також добровільного зайняття ОСОБА_5 посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території (заступник директора по виховній роботі навчального закладу «ГКУ ЗО «Новополтавская СОШ» Черниговского района»).

Під час огляду зазначеної публікації, свідок ОСОБА_7 зазначила, що впізнає особу на фото (жінку, яка зображена на фото справа з чорною сумкою та окулярами на голові. Повідомила, що вказана особа це ОСОБА_5 , з якою вона працювала разом в Новополтавській ЗОШ I-III ступенів Бердянського району Запорізької області та яку вона знає особисто.

Зокрема, на сторінці за посиланням (https://vk.com/public219986955), міститься інформація щодо ОСОБА_5 , яка вчиняє дії спрямовані на здійснення пропаганди у закладах освіти з метою сприяння здійсненню збройної агресії проти України, а також дії спрямовані на впровадження стандартів освіти держави-агресора у закладах освіти (т.2 а.п.104-108);

- протоколом огляду інтернет ресурсів від 13.06.2024, проведеного за участю свідка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 уродженки та зареєстрованої за адресою:

АДРЕСА_2 , в ході якого оглянуто сайт ГКУ ЗО «Новополтавская СОШ» Черниговского района», встановлено наявність підтверджувальних даних про добровільне заняття ОСОБА_5 посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території (заступник директора по виховній роботі навчального закладу «ГКУ ЗО «Новополтавская СОШ» Черниговского района»).

Під час огляду зазначеної публікації, свідок ОСОБА_7 зазначила, що впізнає особу на фото (жінку з овальним обличчям та русявим волоссям). Повідомила, що вказана особа це ОСОБА_5 , з якою вона працювала разом в Новополтавській ЗОШ I-III ступенів Бердянського району Запорізької області та яку вона знає особисто (т.2 а.п.99-103);

- дослідженим відеозаписом з показаннями допитаної в якості свідка ОСОБА_8 , яка повідомила, що особисто знайома з ОСОБА_5 , мала робочі стосунки, оскільки з 01.09.2021 року до 24.02. 2022 року разом працювали в Новополтавській ЗОШ I-III ступеня, де ОСОБА_5 була заступником директора. Наскільки їй відомо, остання з 01.02.2023 займає посаду заступника директора по навчально-виховній роботі в Новополтавській ЗОШ I-III ступеня під керівництвом окупаційної влади. Має чоловіка, сина та маму, яка теж працює у тій же школі вчителем ( т. 2 а.п. 81).

- відеозаписом з показаннями допитаної в якості свідка ОСОБА_7 , яка повідомила, що особисто знайома з ОСОБА_5 , мала з нею дружні стосунки, оскільки до 24.02.2022 року разом працювали в Новополтавській ЗОШ I-III. Наскільки їй відомо, що остання з 01.02.2023 займає посаду заступника директора по навчально-виховній роботі так званого «ГКУ ЗО «Новополтавская средняя общеобразовательная школа» Бердянского района», яка раніше була Новополтавською ЗОШ I-III. Вказала, що українські підручники і художню літературу вивезли з бібліотеки, завезли російські підручники і тільки за російськими підручниками навчають дітей. (т.2 а.п. 91).

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 23.05.2024, слідча дія проведена з свідком ОСОБА_8 , якій в ході впізнання було пред`явлено фотозображення 4 осіб жіночої статі, без значних відмінностей, серед яких свідок впізнала ОСОБА_5 , як особу, яка з 01.02.2023 займає посаду заступника директора по навчально-виховній роботі так званого «ГКУ ЗО «Новополтавская средняя общеобразовательная школа» Бердянского района» ( т.2 а.п. 83-86);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13.06.2024, слідча дія проведена з свідком ОСОБА_7 . В ході впізнання свідку було пред`явлено фотозображення 4 осіб жіночої статі, без значних відмінностей, серед яких свідок впізнала ОСОБА_5 , як особу, яка з 01.02.2023 займає посаду заступника директора по навчально-виховній роботі так званого «ГКУ ЗО «Новополтавская средняя общеобразовательная школа» Бердянского района» ( т.2 а.п. 94-97).

Перераховані докази вини обвинуваченої ОСОБА_5 , у вчиненні інкримінованого їй злочину більш ніж переконливі. Всі докази узгоджені, послідовні, логічні, зібрані з дотриманням вимог КПК України, всебічно досліджені у судовому засіданні.

Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами з боку обвинувачення та захисту, які були вільними у використані своїх прав у межах та спосіб, передбачений КПК України, суду надано не було.

Суд враховує, що практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази, керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (Рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» п. 43). Також має братися до уваги якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (Рішення ЄСПЛ від 11.07.2013 у справі «Веренцов проти України» - п.86).

В даному випадку, на думку суду вказані вище та досліджені у судовому засіданні докази відповідають саме такому критерію, є належними, допустимими, достовірними та такими, що у своїй сукупності підтверджують встановлені судом обставини вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України.

Вищевказані показання свідків та дані оглянутих оптичних дисків узгоджуються між собою, не містять суперечностей, які б могли поставити під сумнів їх правдивість та достовірність.

Крім того, під час судового розгляду було досліджено характеризуючі обвинувачену ОСОБА_5 відомості, а також досліджені такі документи:

- витяг з ЄРДР у кримінальному провадженні №0000064 від 10.04.2024 року, за ч. 3 ст. 111-1 КК України, де у графі «Короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення», зазначено, що громадянка України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , після окупації с. Новополтавка Бердянського району Запорізької області російськими військами у 2022 році, перебуваючи на тимчасово окупованій території України, діючи умисно, зайнявши посаду заступника директора з виховної роботи так званої «Новополтавской среднеобразовательной школы Черниговского района», вчиняє дії, спрямовані на здійснення пропаганди у закладах освіти з метою сприяння здійснення збройної агресії проти України, а також дії, спрямовані на впровадження стандартів освіти держави-агресора у закладах освіти (т. 2 а.п.1);

- постанова про доручення на здійснення досудового розслідування групі слідчих та визначення старшого групи слідчих від 10.04.2024 року (т.2 а.п.25);

- постанова про визначення групи прокурорів у кримінальному провадженні від 11.04.2024 року т.2 а.п. 23);

- постанова про залучення спеціаліста від 11.04.2024 року;

- постанова про визначення підслідності кримінального правопорушення у кримінальному провадженні від 30.04.2024 року т.2 а.п. 29,30);

- постанова від 07.05.2024 року про визначення групи прокурорів у кримінальному провадженні (т.2 а.п. 31,32);

- постанова про доручення на здійснення досудового розслідування групі слідчих та визначення старшого групи слідчих від 09.07.2024 року (т.2 а.п.33,34);

- повідомлення про підозру за ч. 3 ст. 111-1 КК України від 18.09.2024 року (т. 2 а.п. 52-57);

- постанова про доручення на здійснення досудового розслідування групі слідчих та визначення старшого групи слідчих від 20.09.2024 року;

- постанова про залучення захисника за призначенням до участі у кримінальному провадженні від 20.09.2024 року;

- постанова про оголошення розшуку підозрюваної ОСОБА_5 та доручення його проведення від 27.09.2024 року (т.2 а.п. 74,75);

- ухвала Рівненського міського суду Рівненської області (справа №569/18983/24,

1-кс/569/7099/24) про спеціальне досудове розслідування від 07.10.2024 року (т.2 а.п.43-45);

- ухвала Рівненського міського суду Рівненської області (справа №569/18983/24,

1-кс/569/7100/24) про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (т.2 а.п. 226-228);

- постанова про доручення відкриття матеріалів іншій стороні від 21.10.2024 року (т.3 а.п. 25);

- протокол про надання доступу до матеріалів досудового розслідування іншій стороні від 22.10.2024 року (т.3 а.п.28).

Відомості, встановлені у зазначених документах, не є доказами винуватості обвинуваченої ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.111-1 КК України. Водночас, ці дані свідчать про дотримання норм чинного кримінального процесуального законодавства під час здійснення досудового розслідування по даному кримінальному провадженню.

Так, під час дослідження відеозаписів допиту, свідки ОСОБА_8 , ОСОБА_7 зазначили, що вони особисто знайомі з ОСОБА_5 , оскільки до 2022 року разом працювали в Новополтавській ЗОШ I-III ступеня. Вони впевнені, що ОСОБА_5 з 01.02.2023 займає посаду заступника директора по навчально-виховній роботі так званого «ГКУ ЗО «Новополтавская средняя общеобразовательная школа» Бердянского района».

Під час вивчення матеріалів кримінального провадження не виявлено даних, які б давали підстави вважати, що свідки з будь-яких причин обмовили чи могли обмовити ОСОБА_5 в інкримінованому їй злочині.

Фактичними даними, що містяться у протоколах оглядів інформації в мережі Інтернет, які з урахуванням відсутності доказів, що підривають довіру до них, узгоджуються із встановленими судом обставинами вчинення кримінального правопорушення.

Так, добровільність зайняття ОСОБА_5 посади заступника директора по навчально-виховній роботі так званого «ГКУ ЗО «Новополтавская средняя общеобразовательная школа» Бердянского района» підтверджується відомостями з протоколом огляду інтернет ресурсів від 06.09.2024 року, згідно з яким оглянуто публікацію в проросійській соціально-орієнтовній мережі «Вконтакте» під назвою «Администрация ГБУ ОО ЗО «Новополтавская ЗОШ» Черниговского района повышает свою квалификацию в центре знаний «Машук» в г. Пятигорск Ставропольськогокрая. Центр знаний «Машук» - всероссийкий центр подготовки просветительских и управленческих кадров» на сторінці окупаційної влади «ГБУ ОО ЗО ««Новополтавская СОШ», де наявна фотографія на якій присутня заступник директора по виховній роботі ОСОБА_5 та міститься інформація щодо ОСОБА_5 , яка вчиняє дії спрямовані на здійснення пропаганди у закладах освіти з метою сприяння здійсненню збройної агресії проти України, а також дії спрямовані на впровадження стандартів освіти держави-агресора у закладах освіти. Також підтверджується оглянутим протоколом огляду інтернет ресурсів від 13.06.2024 року, згідно з яким оглянуто сайт ГБУ ЗО «Новополтавская ЗОШ» Черниговского района» та встановлено про добровільне заняття ОСОБА_5 посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території (заступник директора по виховній роботі навчального закладу «ГКУ ЗО «Новополтавская СОШ» Черниговского района»).

Суд зауважує, що суд має право визнати допустимим доказом показання з чужих слів незалежно від можливості допитати особу, яка надала первинні пояснення, у виняткових випадках, якщо такі показання є допустимим доказом згідно з іншими правилами допустимості доказів (ч. 2 ст. 97 КПК України).

Відповідно до ч. 11 ст. 615 КПК України, показання, отримані під час допиту свідка, потерпілого, у тому числі одночасного допиту двох чи більше вже допитаних осіб, у кримінальному провадженні, що здійснюється в умовах воєнного стану, можуть бути використані як докази в суді виключно у випадку, якщо хід і результати такого допиту фіксувалися за допомогою доступних технічних засобів відеофіксації.

Таким чином, розглянувши кримінальне провадження з дотриманням положень

ч. 1 ст. 337 КПК України, в межах висунутого обвинувачення, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, оцінивши кожний доказ, наданий стороною обвинувачення, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, вважає зазначені докази належними, допустимими, достовірними та в сукупності достатніми для прийняття рішення про винуватість обвинуваченої ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого

ч. 3 ст. 111-1 КК України, поза розумним сумнівом.

Суд вважає вказане обвинувачення доведеним та кваліфікує дії ОСОБА_5 , яка є громадянкою України, за ч. 3 ст.111-1 КК України, як вчинення дій, спрямованих на впровадження стандартів освіти держави-агресора у закладах освіти.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення.

Судом обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_5 , є вчинення злочину з використанням умов воєнного стану або надзвичайного стану.

Частина 2 ст.61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

При призначенні покарання ОСОБА_5 суд виходить із положень статті 65 КК України, а саме: з принципів законності, справедливості, індивідуалізації а також достатності покарання для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. При цьому, враховує ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_5 , злочину, який відповідно до вимог ст.12 КК України є не тяжким злочином, суспільну небезпечність та характер скоєного злочину, особу обвинуваченої: раніше не судима, заміжня, має постійне місце мешкання, її вік та здоров`я.

Враховуючи особистість ОСОБА_5 , обставини кримінального провадження, факт відсутності обставин, що пом`якшують покарання, та наявність обставини, що обтяжує покарання, суд вважає, що виправлення обвинуваченої можливо лише в умовах ізоляції її від суспільства в місцях позбавлення волі. Суд вважає за необхідне ОСОБА_5 призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців, визначений санкцією ч. 3 ст. 111-1 КК України. Підстав для застосування ст. 69 КК України судом не встановлено.

Слід також зазначити, що значну роль у формуванні та збереженні ідентичності дитини відіграє саме освіта, через яку здійснюється безпосередній вплив на становлення та розвиток світоглядних уявлень, національної та правової ідентичності, громадянської позиції, ставлення до своєї держави та надбань її народу тощо. А системний підхід російської влади до впровадження власної освіти спрямований, у тому числі, на викорінення української ідентичності дітей, здійснення освітнього процесу передбачається повністю за російським стандартами, російською мовою та включає потужну пропагандистську складову, що має на меті «денацифікувати» українських дітей та сформувати державі-агресору світогляд.

Тому, на переконання суду, призначення обвинуваченій ОСОБА_5 такого покарання буде справедливим, співмірним і достатнім для її виправлення, кари та запобігання вчинення нових злочинів як самою обвинуваченою, так і іншими особами, а також буде відповідати таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Санкцією ч. 3 ст.111-1КК України передбачено додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю.

Приймаючи рішення про призначення додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та/або адміністративно-господарських функцій суд враховує, що вказане додаткове покарання є обов`язковим у санкції вказаної статті.

Крім того, ОСОБА_5 вчинила злочин, об`єктом якого є основи національної безпеки України. Обвинувачена своїми діями фактично допомогла державі-агресору створити певну вертикаль незаконного органу влади і фактично вчинила злочин проти незалежності, суверенітету та територіальної цілісності нашої держави. Виходячи з цього, суд приймає рішення про призначення ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та/або адміністративно-господарських функцій.

При прийнятті рішення суд також враховує правові висновки, викладені у постанові колегії Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 22.05.2018 року по справі №753/18479/16-к (провадження №51-520км18) та постанові колегії Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 21.06.2022 року по справі №171/869/21 (провадження №51-838км22) в частині можливості призначення додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, в тому числі і до осіб, які на час вчинення зазначеного кримінального правопорушення не займали офіційно певні посади та не займалися офіційно певною діяльністю, з огляду на положення, передбачені ст. 55 КК України.

Оскільки суд дійшов висновку про призначення ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі, то строк відбування нею покарання слід рахувати з часу фактичного затримання.

Строк додаткового покарання слід обчислювати відповідно до ч. 3 ст. 55 КК України з моменту відбуття основного покарання.

Запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_5 у виді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Відомості про речові докази у матеріалах провадження відсутні, тому питання про долю речових доказів судом не вирішується.

Цивільний позов не заявлявся, процесуальні витрати по справі відсутні.

Керуючись ст. ст.297-1, 323, 369-371, 374, 376, 395 КПК України, ч. 3 ст. 111-1 КК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України, та призначити їй покарання у виді 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та/або адміністративно-господарських функцій строком 15 (п`ятнадцять) років.

Строк відбуття покарання обвинуваченій ОСОБА_5 рахувати з моменту приведення вироку до виконання, тобто з моменту фактичного її затримання.

Строк додаткового покарання ОСОБА_5 у виді позбавлення права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та/або адміністративно-господарських функцій, обчислювати з моменту відбуття основного покарання.

Обраний запобіжний захід відносно ОСОБА_5 у виді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та захиснику.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Інформацію про ухвалений вирок, опублікувати у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті суду.

Роз`яснити учасникам судового провадження право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1