Справа № 164/453/24
п/с 1-кп/164/61/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2025 року. Селище Маневичі.

Маневицький районний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за № 0000054 від 9 лютого 2024 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки c.Старі Бабани Уманського району Черкаської області, зареєстрованої та мешканки по АДРЕСА_1 , з базовою середньою освітою, працюючої продавчинею, розлученої, маючої на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, -

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинувачена ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

ОСОБА_4 , в порушення вимог Законів України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними», діючи умисно, з метою незаконного збуту наркотичних засобів, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин (час, місце, спосіб) незаконно придбала наркотичний засіб, обіг якого обмежено - бупренорфін, який незаконно зберігала з метою збуту в місцях позбавлення волі. Після чого, 9 лютого 2024 року ОСОБА_4 з метою збуту, перенесла наркотичний засіб у розфасованому вигляді в місця позбавлення волі - у Державну установу «Маневицька виправна колонія (№42)», що розташована за адресою: вул. Андрія Снітка, 25, у сел. Маневичі Волинської області, де оформила заявку на довгострокове побачення у період з 6 лютого 2024 року по 9 лютого 2024 року зі своїм чоловіком ОСОБА_8 , який відбував покарання у ДУ «Маневицька виправна колонія (№42)» та якому мала намір збути зазначену наркотичну речовину. Перед поверненням на заборонену зону ДУ «Маневицька виправна колонія (№42)», ОСОБА_4 приховала наркотичний засіб у своєму тілі (анальному отворі), з метою безперешкодного його пронесення на територію зазначеної установи виконання покарань, однак під час її повного огляду працівниками ДУ «Маневицька виправна колонія (№42)», який здійснювався відповідно до Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, 9 лютого 2024 року о 18 годині 41 хвилині виявлено заборонену речовину - наркотичний засіб, обіг якого обмежено, бупренорфін, загальна маса якого у трьох частинах блістерів становить 0, 0055 г.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у незаконному придбанні і зберіганні з метою збуту наркотичних засобів та збуті наркотичних засобів у місця позбавлення волі, вчинила злочин, передбачений ч.2 ст. 307 КК України.

Позиція обвинуваченої ОСОБА_4 .

Обвинувачена ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй злочину визнала повністю за обставин, зазначених у обвинувальному акті. Дала суду показання про те, що у січні 2022 року вона була одружена із ОСОБА_8 , який відбував покарання у ДУ «Маневицька ВК (№42)». 6 лютого 2024 року приїхала на довгострокове побачення із чоловіком, що мало тривати по 9 лютого 2024 року у кімнаті №3 «Люкс». Зранку 9 лютого 2024 року ОСОБА_8 попросив забрати відправлення із відділення №1 «Нової пошти», пояснивши, що у тому відправленні будуть таблетки для інших засуджених, щоб «не кололись». У посилці були продукти харчування та ще три таблетки, обмотані поліетиленовою плівкою, до яких скотчем приклеїла сім карту «Водафон», на номер якої уваги не звертала, як і не дивилися від кого була посилка. У подальшому, перебуваючи у приміщенні вбиральні автовокзалу, ввела в анальний отвір зазначений згорток, який мала намір пронести у своєму тілі в приміщення установи виконання покарань для ОСОБА_8 , однак під час огляду працівниками колонії зізналася у незаконних діях та видала заборонені речі. Зазначила, що злочин вчинила під впливом колишнього чоловіка ОСОБА_8 внаслідок тяжких особистих та сімейних обставин. Щиро жалкує про вчинене та негативно оцінює злочин, запевнила суд, що ніколи більше не буде вчиняти кримінальні правопорушення і все своє життя присвятить вихованню дітей. Повідомила, що під час судового розгляду кримінального провадження розірвала шлюб із ОСОБА_8 та усвідомила негативні наслідки свого діяння. Готова за вчинене понести заслужене покарання, однак просила суд суворо не карати, не обирати покарання, пов`язане із позбавленням волі, оскільки у неї на утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей та інших родичів, які би про них піклувалися, не має.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Окрім повного визнання винуватості ОСОБА_4 , її вина також повністю підтверджується письмовими доказами, дослідженими судом безпосередньо під час судового розгляду, зокрема:

-протоколом огляду місця події від 9 лютого 2024 року у ДУ «Маневицька ВК (№42)» та заявою ОСОБА_4 , якими зафіксовано факт видачі обвинуваченою пакунка із трьома таблетками та сім - картою, які мала намір пронести для засудженого ОСОБА_8 (а.п.102 - 109 т.1);

-протоколом огляду предметів від 9 лютого 2024 року із фототаблицею, де зафіксовано вигляд мобільного телефону, належного ОСОБА_4 , зі скріншотами переписки (а.п.64 - 73 т.1);

Відповідно до висновку експерта № СЕ- 19 /103-24/1979-НЗПРАП від 10 лютого 2024 року надані на дослідження частини таблеток білого кольору у трьох частинах блістерів, містять у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - бупренорфін, загальною масою 0, 0055 г (а.п.112 - 116 т.1).

Обставини, яка пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Також, за наслідками судового розгляду, до обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить вчинення злочину внаслідок збігу тяжких особистих і сімейних обставин та здатність особи підпадати під чужий вплив.

Встановлюючи обставини, які можуть вплинути на призначення покарання, суд враховує наявність зв`язку між пом`якшуючими обставинами і метою та/або мотивами злочину, роллю, яку виконувала особа, визнана винуватою у вчиненні злочину, її поведінкою під час вчинення злочину та іншими факторами, які безпосередньо впливають на суспільну небезпеку злочину та/або небезпечність винуватця.

Обставин, які б обтяжували покарання, не встановлено.

Мотиви призначення покарання та ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку і положення закону, якими керувався суд.

Загальні засади призначення покарання, визначені ст. 65 КК, наділяють суд правом вибору однієї з форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Її реалізація становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст. 75 цього Кодексу, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо призначено покарання певного виду і розміру, враховано тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи і всі ці дані в сукупності спонукають до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Так, вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину і є соціально - небезпечним злочином у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів.

Корисливим тяжким або особливо тяжким злочином може бути визнаний будь-який зі злочинів, визначених у частинах 4 і 5 ст. 12 КК, якщо його вчинено з корисливих спонукань. Під корисливими спонуканнями необхідно розуміти бажання винного одержати внаслідок скоєння злочину матеріальні блага для себе або інших осіб, одержати чи зберегти певні майнові права, уникнути матеріальних витрат чи обов`язків або досягти іншої матеріальної вигоди.

Під час досудового розслідування та під час судового розгляду обставин, які би свідчили про корисливі спонукання ОСОБА_4 під час вчинення злочину, не встановлено.

Ураховуючи зазначені пом`якшуючі обставини та відсутність обставин, які б обтяжували покарання, дані про особу ОСОБА_4 , яка раніше не притягувалася до кримінальної відповідальності, на обліку у лікаря - нарколога та психіатра не перебуває, її активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, повне визнання вини від початку досудового розслідування та усвідомлення незаконність вчинених нею дій, не доведеність корисливого мотиву, виключно позитивну характеристику за місцем проживання та місцем роботи, наявність на утриманні двох неповнолітніх дітей, суд вважає, що вказані обставини в сукупності істотно знижують ступінь тяжкості вказаного кримінального правопорушення та дають підстави для призначення ОСОБА_4 покарання із застосуванням приписів ст. 69 КК України, нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч.2 ст. 307 КК України.

Із урахуванням усіх фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення у сукупності із обставинами, передбаченими ст. 65 КК України, зокрема того, що не було встановлено антисоціальної поведінки ОСОБА_4 та небезпечність її для суспільства, суд приходить висновку про можливість застосування до обвинуваченої норм ст.ст 75, 76 КК України і звільнення від відбування покарання з випробуванням, що буде необхідним та достатнім для виправлення засудженої, попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як нею, так й іншими особами і не буде становити надмірного особистого тягаря.

Застосовуючи ст. 75, 76 КК України при призначення покарання, суд також звертає увагу на те, що ОСОБА_4 раніше ні до кримінальної, ні до адміністративної відповідальності не притягувалася, має постійне місце реєстрації та проживання, офіційно працевлаштована, є матір`ю - одиначкою двох неповнолітніх дітей, після вчинення кримінального правопорушення розірвала шлюб із ОСОБА_8 (свідоцтво про розірвання шлюбу від 29 березня 2024 року, а.п.210 т.1), що свідчить про негативне ставлення до скоєного та критичну оцінку винною своєї протиправної діяльності, її осуд і бажання залагодити провину шляхом вчинення конкретних дій.

Частиною другою ст. 69 КК України унормовано, що на підставах, передбачених у частині першій цієї статті, суд може не призначати додаткового покарання, що передбачене в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу як обов`язкове, за винятком випадків призначення покарання за вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

А тому додаткове покарання у виді конфіскації майна обвинуваченій не призначається, оскільки суд прийняв рішення про її звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Маневицького районного суду Волинської області від 15 лютого 2024 року - скасувати (а.п.89-90 т.1).

Долю речових доказів суд вирішує згідно зі ст. 100 КПК України.

Витрати на залучення експертів на суму 1 514, 56 гривень обвинуваченою добровільно сплачено під час судового розгляду (а.п.148 т.1).

Цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічну пору доби, обраний ухвалою слідчого судді Маневицького районного суду Волинської області 10 лютого 2024 року та продовжений востаннє ухвалою Маневицького районного суду Волинської області 12 лютого 2025 року, - залишити до вступу у законну силу вироку суду.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, призначивши покарання із застосуванням ст. 69 КК України, - 5 (п`ять) років позбавлення волі.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнити обвинувачену ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки:

-періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічну пору доби, обраний ухвалою слідчого судді Маневицького районного суду Волинської області 10 лютого 2024 року та продовжений востаннє ухвалою Маневицького районного суду Волинської області 12 лютого 2025 року залишити до вступу у законну силу вироку суду.

Арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Маневицького районного суду Волинської області від 15 лютого 2024 року - скасувати.

Речові докази:

- частини таблеток білого кольору у трьох частинах блістерів, які містять у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - бупренорфін, загальною масою 0, 0055 г, які поміщено до спец пакету Експертної служби МВС №3898584 та знаходяться на зберіганні в кімнаті речових доказів ГУНП у Волинській області - передати НОМЕР_1 прикордонному загону (військовій частині НОМЕР_2 ) для зберігання, використання та знищення в навчальних цілях, відповідно до Порядку використання наркотичних засобів і психотропних речовин під час дресирування службових собак для розшуку таких засобів і речовин, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 липня 2009 року №831;

- дві полімерні плівки, які поміщено до спец пакету НПУ №PSP1254378, змиви із сім - карти, які поміщено до паперового конверту та опечатано паперовою биркою «Для пакетів», змиви із трьох таблеток (фольги) із невідомим вмістом, які поміщено до паперового конверту та опечатано паперовою биркою «Для пакетів» - знищити;

- мобільний телефон марки «Samsung Galaxy А12» із сім - картою НОМЕР_3 та чохлом синього кольору, який поміщено до спец пакету НПУ №ІСR0141798 та сім - карту із маркуванням « НОМЕР_4 4G/LTE» з логотипом «ВФ - Україна», яку поміщено до спец пакету НПУ №PSP1254384 - повернути ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Маневицький районний суд Волинської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя

Маневицького районного суду

Волинської області ОСОБА_1