ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/280/25 Справа № 932/128/25 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

заявника (у режимі відеоконференції) ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 січня 2025 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_7 на бездіяльність прокурора Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону, що полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР за заявою від 16.12.2024 року, -

В с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 січня 2025 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_7 на бездіяльність прокурора Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону, що полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР за заявою від 16.12.2024 року.

Обґрунтовуючи прийняте рішення, слідчий суддя зазначив, що скаржниця посилається на те, що 16.12.2024 року вона разом з ОСОБА_8 звернулись до Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону із заявою про вчинення злочину, однак до скарги не було долучено доказів того, що скаржниця дійсно зверталась до Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону із відповідною заявою про вчинення кримінального правопорушення, у зв`язку із чим у задоволенні скарги належить відмовити за недоведеністю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді від 09.01.2025 року, постановити нову ухвалу, якою задовольнити вимоги, викладені у скарзі, а саме: визнати незаконною бездіяльність Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону в частині невнесення до ЄРДР відомостей про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 382 КК України, за заявою ОСОБА_7 , ОСОБА_8 від 16 грудня 2024 року.

Зазначає, що ухвала слідчого судді є такою, що не відповідає фактичним обставинам справи, через неповноту та неправильність встановлення обставин, які мають значення для справи, внаслідок чого не було досліджені факти бездіяльності.

Вказує, що до скарги на бездіяльність органу досудового розслідування була долучена копія заяви про вчинення кримінального правопорушення від 16 грудня 2024 року, з якою вона зверталась до Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону. Скарга та заяви були підписані електронним цифровим підписом (ЕЦП).

Також зазначає, що слідчий суддя не перевірив факти, які були викладені у скарзі щодо бездіяльності Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону, та не з`ясував факт отримання прокуратурою заяви, яка була надіслана засобами електронного зв`язку.

ОСОБА_8 вказує, що повістка про виклик до суду першої інстанції на 09.01.2025 року на 10:50 год., - була отримана 08.01.2025 року в підсистемі Електронний суд о 18:01 год., що унеможливило її участь у судовому засіданні через значну відстань між м. Запоріжжя та м. Дніпро, у зв`язку з чим і була подана заява про розгляд справи за її відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача; апелянта ОСОБА_7 , яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; перевіривши надані матеріали та апеляційні доводи, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Так, ст. 303 КПК України встановлено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно із якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Окрім цього, внесення відомостей до ЄРДР також врегульовано Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженим наказом Генерального прокурора України № 298 від 30.06.2020 року, згідно з пунктом 2 глави 1 розділу ІІ «Порядок формування та ведення Реєстру» якого, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 4 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Разом з тим, зміст ч. 1 ст. 214 КПК України не передбачає обов`язку слідчого чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі короткого викладу обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Вищезазначені положення закону дають підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо ж зі змісту заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР і це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Таким чином, закон передбачає необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, дізнавачем, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення.

У пункті 36 постанови Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 зазначено, що у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду від 30.09.2021 року (справа №556/450/18, провадження №21-4229км20) слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР, тобто підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР.

Отже, слідчий суддя при відсутності правових підстав не позбавлений можливості відмовити у задоволенні скарги щодо зобов`язання внести відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Обгрунтовуючи свій висновок про відсутність підстав для задоволення скарги, слідчий суддя зазначив, що заявницею не було долучено докази звернення до Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону із заявою про вчинення кримінального правопорушення

Із правильністю такого мотивування колегія суддів не може погодитись, оскільки до скарги було додано заяву про вчинення кримінального правопорушення від 16.12.2024 року (а.с. 7, 8), а також у судовому засіданні суду апеляційної інстанції прокурор підтвердив отримання вказаної заяви Спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Східного регіону.

Відтак висновки слідчого судді, якими обгрунтована оскаржувана ухвала, суд апеляційної інстанції вважає помилковими, втім дана обставина не є достатньою підставою для скасування правильного по суті рішення.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 16.12.2024 року ОСОБА_7 та ОСОБА_8 звернулись до керівника Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону із заявою, датованою 16.12.2024 року, про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України (а.с. 7, 8), пославшись у ній на наступні обставини:

- ухвалою слідчого судді від 22.07.2024 у справі № 203/3228/24, зобов`язано прокуратуру закінчити досудове розслідування кримінального провадження № 0000283 протягом 60 днів та зобов`язано слідчого вирішити питання щодо визнання ОСОБА_8 потерпілим, втім дана ухвала не виконана;

- 01.11.2024 року заявниками на адресу керівника Дніпровської спеціалізованої прокуратури в сфері оборони Східного регіону було направлено скаргу на недотримання розумних строків у кримінальному провадженні, на яку не було отримано відповіді, у зв`язку з чим вони звернулись зі скаргою до слідчого судді. Ухвалою від 21.11.2024 у справі № 203/6474/24 слідчий суддя зобов`язав уповноваженого прокурора Дніпровської спеціалізованої прокуратури в сфері оборони Східного регіону розглянути дану скаргу, втім вона залишається не розглянутою на даний час;

- ухвалою слідчого судді від 21.11.2024 року у справі № 203/6633/24 скасовано постанову слідчого ОСОБА_9 від 27.10.2024 року та зобов`язано повторно розглянути клопотання ОСОБА_8 про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні. Ухвала слідчого судді на даний час не виконана.

У зв`язку із зазначеним заявники вважали, що посадовими особами прокуратури, які умисно не виконують ухвали слідчих суддів від 22.07.2024 року та 21.11.2024 року, вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 382 КК України, та просили внести відомості про нього до ЄРДР, кримінальне провадження передати до ДБР за підслідністю.

Аналізуючи наведені обставини, колегія суддів акцентує увагу на тому, що склад злочину, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України, на який вказує скаржник у заяві, утворює умисне невиконання ухвал суду, що набрали законної сили, вчинене службовою особою, яка займає відповідальне становище, що заподіяло істотну шкоду охоронюваним законом правам і свободам громадян.

Натомість з обставин, зазначених у заяві, вбачається лише незгода заявників із допущеною, на їх думку, бездіяльністю посадових осіб прокуратури, яка може бути оскаржена у встановленому порядку. У той же час достатніх відомостей та ознак, які вказували б на реальність події кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України, заява не містить, а отже підстави для внесення за нею відповідних відомостей до ЄРДР були відсутні.

Відтак оскаржуване рішення слідчого судді хоча і грунтується на неналежних міркуваннях, втім є правильним по суті, у зв`язку із чим суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та його скасування.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 січня 2025 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_7 на бездіяльність прокурора Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону, що полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР за заявою від 16.12.2024 року, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4