Справа №295/4521/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.04.2025 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження № 0000388, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.03.2025 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з вищою освітою, працюючого по договору комплектувальником у ФОП ОСОБА_6 , неодруженого, немаючого на утриманні неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

21.03.2025 близько 03 год. 00 хв. ОСОБА_4 перебував у приміщенні адміністративного корпусу оздоровчого готельного комплексу «Хвиля» за адресою: м. Житомир, вул. Покровська, 130-А, де за стійкою адміністратора побачив раніше незнайомого йому ОСОБА_7 , біля якого на столі за стійкою знаходився належний останньому мобільний телефон торговельної марки «Xiaomi» моделі «RedmiA1» (220733SG) у корпусі чорного кольору, з наявною у ньому сім - картою мобільного оператора «Київстар» за № НОМЕР_1 .

У цей час, місці та за вказаних обставин у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна в умовах воєнного стану.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, у період запровадженого в Україні військового стану, керуючись корисливим мотивом, ОСОБА_8 перехилився через стійку адміністратора та відкрито для ОСОБА_7 взяв із поверхні столу мобільний телефон торговельної марки «Xiaomi» моделі «RedmiA1» (220733SG) у корпусі чорного кольору, з наявною у телефоні сім - картою мобільного оператора «Київстар» за номером НОМЕР_1 .

У подальшому, утримуючи вказане майно при собі, ОСОБА_4 не відреагував належним чином на прохання ОСОБА_7 повернути його майно, місце вчинення злочину залишив та розпорядився викраденим телефоном на власний розсуд.

Таким чином ОСОБА_4 відкрито, в умовах воєнного стану, викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_7 , чим завдав останньому майнову шкоду на суму 1 431,80 грн.

11.04.2025 між прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника останнього - адвоката ОСОБА_5 у приміщенні Житомирської окружної прокуратури за адресою: м. Житомир, вул. Леха Качинського, 2 на підставі статтей 468, 469, 470, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до якої ОСОБА_4 визнав свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, щиро розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, став на шлях виправлення, критично ставиться до своїх дій, не має наміру повторювати своїх помилок, готовий нести кримінальну відповідальність і публічно вибачитися.

Сторонами угоди дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 4 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), в умовах воєнного стану та узгоджено покарання за ч. 4 ст. 186 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді пробаційного нагляду на строк 4 роки. На підставі частин 2, 3 ст. 59-1 КК України зобов`язати ОСОБА_4 : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання та роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

У судовому засіданні обвинувачений беззастережно визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, підтвердив, що йому цілком зрозуміла суть обвинувачення, його права та наслідки укладення і затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, а також вид покарання, що буде застосоване до нього у разі затвердження угоди судом. Просив затвердити угоду, при цьому підтвердив, що угода укладена добровільно, без будь-якого тиску та примусу.

Захисник ОСОБА_4 підтвердила позицію обвинуваченого, заявила про відсутність будь-якого впливу на її підзахисного, добровільність укладення ним угоди у його ж інтересах, просила затвердити вказану угоду у кримінальному провадженні.

Прокурор у судовому засіданні вважав можливим затвердити угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання.

Потерпілий ОСОБА_7 надав суду письмову згоду на укладення угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості та призначення узгодженого сторонами покарання, претензій до ОСОБА_4 не має.

Вирішуючи питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості в порядку ст. 474 КПК України, враховуючи думку обвинуваченого, його захисника, позицію прокурора та згоду потерпілого, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з ч. 3 ст. 474 КПК України, якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

Відповідно до вимог ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди у кримінальному провадженні, у яких беруть участь потерпілий, не допускається, крім випадків надання потерпілим письмової згоди прокурору на укладення ними угоди (ч. 4 ст. 469 КПК України).

Інкриміноване ОСОБА_4 діяння правильно кваліфіковане за ч. 4 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене в умовах воєнного стану.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, скоєне ОСОБА_4 , є умисним тяжким злочином проти власності, можливість застосування угоди про визнання винуватості щодо якого передбачена законом; угоду укладено після повідомлення останньому про підозру у вчиненні кримінального правопорушення до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку; потерпілим надано згоду на укладення цієї угоди. Таким чином, сторони при укладенні угоди дотримались вимог частин 4 та 5 ст. 469 КПК України.

При цьому суд переконався, що обвинувачений цілком розуміє свої права, передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України та погоджується на призначення узгодженого сторонами покарання, укладення угоди є добровільним, без застосування насильства, примусу, погрози або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що зміст угоди відповідає ст. 472 КПК України, сторони розуміють наслідки укладення і затвердження даної угоди, визначені ст. 473 КПК України, зокрема, обмеження в праві на оскарження вироку суду та наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

Водночас умови угоди відповідають інтересам суспільства і не порушують прав, свобод чи інтересів сторін та інших осіб. Для визнання винуватості ОСОБА_4 наявні фактичні підстави.

Узгоджені сторонами вид і міра покарання, а також застосування ст. 69 КК України відповідають обставинам і ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даним про обвинуваченого, який є особою молодого віку, раніше не судимий, критично ставиться до вчиненого, на обліку лікарів психіатра і нарколога не перебуває, має позитивну характеристику, надану ФОП ОСОБА_6 , із яким співпрацює на підставі договору про надання послуг з комплектування товару, тяжкі наслідки внаслідок злочинних дій обвинуваченого відсутні.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суд вважає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне усунення заподіяної злочином шкоди, перерахування ОСОБА_4 у період воєнного стану в Україні на рахунок Благодійної організації «Благодійний фонд «Підтримай третю штурмову» коштів на допомогу Української Армії у сумі 3 000 грн. та повне відшкодування процесуальних витрат.

Зазначені обставини у своїй сукупності є підставою для застосування ст. 69 КК України та призначення більш м`якого покарання, не передбаченого санкцією ч. 4 ст. 186 КК України, у виді пробаційного нагляду, що на переконання суду буде достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

Очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань не вбачається.

За наведених обставин суд дійшов висновку про можливість затвердження вищевказаної угоди про визнання винуватості та призначення ОСОБА_4 узгодженого сторонами покарання.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, за правилами, передбаченими пп. а1 п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України у строк покарання ОСОБА_4 слід зарахувати строк його попереднього ув`язнення з 21.03.2025 по 22.03.2025 включно із розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення (позбавлення волі) відповідає два дні пробаційного нагляду, тобто зарахувати чотири дні пробаційного нагляду.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 24.03.2025 на мобільний телефон «Xiaomi» моделі «Redmi A1», підлягає скасуванню на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України.

Питання стосовно речових доказів суд вирішує згідно зі ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати на залучення експерта Житомирського НДЕКЦ для проведення судової товарознавчої експертизи № 218/25-25 від 26.03.2025 у розмірі 3392 (три тисячі триста дев`яносто дві) гривні 64 копіки у добровільному порядку відшкодовані обвинуваченим у повному обсязі, що підтверджується платіжною інструкцією АТ КБ Приватбанк № 1.113077479.1 від 02.04.2025.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено.

Враховуючи призначене покарання, запобіжний захід у виді домашнього арешту у певний період доби (нічний) підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 368, 369-371, 373-374, 394, 472-475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Затвердити у кримінальному провадженні № 0000388 угоду про визнання винуватості, укладену 11.04.2025 у приміщенні Житомирської окружної прокуратури між прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника обвинуваченого ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання з застосуванням ст. 69 КК України у виді 4 (чотирьох) років пробаційного нагляду.

На підставі ч.2 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати у строк покарання ОСОБА_4 за правилами, передбаченими пп. а1 п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України, строк його попереднього ув`язнення з 21.03.2025 по 22.03.2025 включно з розрахунку: одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні пробаційного нагляду.

Строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислювати з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Раніше обраний стосовно ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту у певний період доби (нічний) - скасувати.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 24.03.2025 на мобільний телефон «Xiaomi» моделі «Redmi A1 (220733SG) у корпусі чорного кольору - скасувати, а даний речовий доказ залишити у володінні власника - потерпілого ОСОБА_7 .

Речовий доказ DVD - диск для лазерної системи зчитування, який містить 2 mp-файли, на яких зафіксовано події 21.03.2025 - зберігати при матеріарах кримінального провадження.

Вирок на підставі угоди може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається прокурору, обвинуваченому. Захисник та потерпілий мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя