н/п 1-кс/953/550/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" січня 2025 р. м. Харків

Слідчий суддя Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду у м. Харкові клопотання прокурора відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.10.2023 за № 0001237 за ч. 3 ст. 332 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_2

секретар судового засідання ОСОБА_3

у с т а н о в и в:

1. Суть питання, що вирішується ухвалою, та встановлені судом обставини.

У провадженні відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001237 від 24.10.2023 року, за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

В ході досудового розслідуванням встановлено, що 24.10.2023 до СУ ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення з Управління оперативно-розшукової діяльності Східного регіонального управління Держприкордонслужби України про те, що отримано інформацію про причетність громадянина України ОСОБА_4 , який за попередньою змовою в групі з іншими невстановленими особами, організували незаконну схему переправлення через державний кордон України громадян чоловічої статі віком від 18 до 60 років, які ухиляються від мобілізації до лав ЗСУ, шляхом надання порад, вказівок , наданням засобів та усуненням перешкод, вчиненні з корисливих мотивів.

17.01.2025 року в період часу з 06:48 до 09:45 на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду проведено обшук квартири АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено: планшет «К7» у корпусі чорного кольору, серійний номер № ВТС353Р085; набої калібру 5,45 мм у кількості 21 шт.

Вказане майно, що тимчасово вилучене під час обшуку 17.01.2025 визнане речовими доказами в даному кримінальному провадженні.

На теперішній час. у органу досудового розслідування виникла необхідність у збереженні вказаних речових доказів по даному кримінальному провадженню шляхом накладення на них арешту, оскільки вилучені у ході зазначеного обшуку предмети, мають доказове значення за даним кримінальним провадженням, зможуть сприяти розкриттю даного кримінального правопорушення та притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності, а також мають значення для встановлення істини під час досудового розслідування.

2. Мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

За приписами ч. 1, п. 7) ч. 2 ст. 132 КПК захід забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: (1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; (2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; (3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням (ч. 3 ст. 132 КПК).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 цієї статті визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: (1) збереження речових доказів; (2) спеціальної конфіскації; (3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; (4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: (1) правову підставу для арешту майна; (2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); (3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); (3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); (4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); (5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб (ч. 2 ст. 173 КПК).

Відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна (ч. 3 ст. 173 КПК).

Матеріали кримінального провадження свідчать, що вилучене майно має значення для забезпечення кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є знаряддям вчинення злочину, зберегло на собі його сліди, та існує можливість його використання як доказу у кримінальному провадженні.

З урахуванням встановлених вище обставин кримінального правопорушення та наданих стороною обвинувачення доказів на підтвердження викладених у клопотанні доводів, слідчий суддя вважає доведеним, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, оскільки сприятимуть досягненню мети щодо всебічного, повного та неупередженого досудового розслідування та забезпечення збереження речових доказів, таке втручання у право на власність є пропорційним, оскільки, завдяки цьому заходу забезпечення кримінального провадження може бути виконане завдання, для виконання якого прокурор звернувся із клопотанням.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170-173 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_2 , - задовольнити.

Накласти арешт (з тимчасовим позбавленням власника (володільця) права на відчуження, розпорядження та користування) на тимчасово вилучені в ході проведення обшуку 17.01.2025 року в період часу з 06:48 до 09:45 квартири АДРЕСА_1 : планшет «К7» у корпусі чорного кольору, серійний номер № ВТС353Р085; набої калібру 5,45 мм у кількості 21 шт.

Місцем зберігання речового доказу: планшету «К7» у корпусі чорного кольору, серійний номер № ВТС353Р085 визначити камеру зберігання речових доказів СУ ГУНП в Харківській області,згідно Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою КМУ № 1104 від 19.11.2012.

Місцем зберігання речових доказів: набої калібру 5,45 мм у кількості 21 шт. визначити камеру зберігання Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області,згідно Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою КМУ № 1104 від 19.11.2012.

Ухвала слідчого судді про арешт майна підлягає негайному виконанню прокурором.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник майна або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1