КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2025 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду ОСОБА_2 , вирішуючи питання про можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04 березня 2025 року про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19 березня 2021 року у справі №357/10242/19 у кримінальному проваджені №0000588 від 22 січня 2018 року, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04 березня 2025 року клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19 березня 2021 року у справі №357/10242/19 у кримінальному проваджені №0000588 від 22 січня 2018 року, - залишено без задоволення.

Не погоджуючись з указаною ухвалою слідчого судді ОСОБА_3 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить поновити строк на подання апеляційної скарги; скасувати ухвалу слідчого судді та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

17 березня 2025 року до Київського апеляційного суду з Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшли матеріали судового провадження за клопотанням ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19 березня 2021 року у справі №357/10242/19 у кримінальному проваджені №0000588 від 22 січня 2018 року.

Вивчивши апеляційну скаргу та матеріали судового провадження суд уважає, що у відкритті апеляційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 55 Конституції України гарантує кожному право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

В офіційному тлумаченні частини другої статті 55 Конституції України, викладеному в рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року №19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом.

Відповідно до положень частини четвертої статті 399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями статті 394 цього Кодексу.

Оскарження ухвал слідчого судді під час досудового розслідування регламентовано параграфом 2 Глави 26 КПК України.

Відповідно до частини третьої статті 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.

Частиною першою статті 309 КПК України визначено вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування.

Згідно частини третьої статті 309 КПК України скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Зазначеними нормами кримінального процесуального законодавства не передбачено оскарження в апеляційному порядку ухвал слідчого судді про відмову у задоволенні клопотання про скасування арешту майна, поданого у порядку частини першої статті 174 КПК України.

Вказане узгоджується і з правовою позицією Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, викладеною в ухвалі від 19 лютого 2019 року у справі №569/17036/18, у постанові від 20 травня 2024 року у справі №712/191/23.

Частина четверта статті 399 КПК України визначає не право, а обов`язок суду апеляційної інстанції відмовити у відкритті провадження, тому що законом визначено чіткий перелік ухвал слідчого судді, які підлягають оскарженню, і не надає можливості діяти вибірково щодо кожного конкретного випадку.

У даному випадку закон не передбачає права або обов`язку суду апеляційної інстанції давати оцінку законності чи незаконності прийнятого по суті рішення слідчим суддею.

Оскільки чинним кримінальним процесуальним законодавством не передбачено оскарження в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про відмову у скасуванні арешту майна, постановленої у порядку частини першої статті 174 КПК України, суд уважає, що підстави для відкриття провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 відсутні.

Керуючись статтями 309, 376, 392, 399 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04 березня 2025 року про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19 березня 2021 року у справі №357/10242/19 у кримінальному проваджені №0000588 від 22 січня 2018 року.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу, разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Суддя

Київського апеляційного суду ОСОБА_2