Справа № 177/842/21
Провадження № 1-о/177/1/25
У Х В А Л А

Іменем України

28 січня 2025 року м. Кривий Ріг

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

судді - ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_3 про перегляд ухвали Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 19 жовтня 2023 року за нововиявленими обставинами,-

за участі:

прокурора ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 03.01.2025 звернувся до Криворізького районного суду Дніпропетровської області з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 19.10.2023, яка набрала законної сили, та згідно змісту якої кримінальне провадження внесене в ЄРДР за № 0000003 від 13.01.2021 за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч.2 ст. 125, ч.1 ст. 162 КК України закрито, на підставі п. 1 ч.2 ст. 284 КПК України, зі звільненням обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності.

В обґрунтування заяви про перегляд ухвали суду за нововиявленими обставинами, ОСОБА_3 вказав про вимушеність подання заяви про закриття кримінального провадження, у зв`язку з перешкоджанням правоохоронними органами у його захисті та відмовою суду у витребуванні доказів фальсифікації медичної документації, а саме довідки НХ без вихідного реєстраційного номеру на ім`я ОСОБА_5 , що на його переконання є єдиним доказом в якому зафіксовані тілесні ушкодження. Зазначив, що його клопотання про витребування доказів ігнорувалося як на стадії досудового розслідування, так і судового розгляду кримінального провадження. Вказував про ігнорування судом клопотань про визнання доказів недопустимими, вважав відсутніми повноваження суду на відмову у витребуванні доказів.

Вказував, що нововиявленою обставиною, в даному провадженні є відповідь МОЗ України 29/Т-12225/11605-зв від 06.12.2024 в якій йдеться про грубі порушення норм діючого законодавства та фальсифікацію доказів у вигляді тілесних ушкоджень при складенні «Висновку експерта № 516». Зазначав про симулювання ОСОБА_5 побиття, підроблення документальних доказів за попередньою змовою з судовим експертом та вчинення дисциплінарних проступків експертом. ОСОБА_3 зазначив, що вказані обставини стали йому відомі лише в грудні 2024, після отримання відповідей на звернення до МОЗ, ДСУ Головного бюро СМЕ, ДСУ «Кіровоградське обласне бюро судово-медичної експертизи». Вважав за необхідне дослідження судом первинної медичної документації ОСОБА_5 , наявної в матеріалах досудового розслідування, призначення по справі повторної судово-медичної експертизи.

Зазначав, що оскільки вказані обставини підтверджують його невинуватість, то перегляд судового рішення строками не обмежується. При цьому заявник посилається на судову практику, зокрема про те, що належним засобом доказування таких нововиявлених обставин як штучне створення або підроблення доказів, є процесуальне рішення за наслідками здійснення кримінального провадження, якими би було встановлено відповідні факти.

ОСОБА_3 будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, що в силу ч.2 ст. 466 КПК України не перешкоджає розгляду справи.

Прокурор ОСОБА_4 заперечив проти задоволення вказаної заяви, вказуючи на її необґрунтованість. Зазначав, що ОСОБА_3 не доведено існування нововиявлених обставин. Зібрані ОСОБА_3 та долучені до справи листи медичних установ, частина з яких навіть не стосується подій даного кримінального провадження (лист МОЗ від 06.12.2024 стосується висновку спеціаліста від 06.09.2017 № 1507), не можуть бути розцінені як нововиявлені обставини. Не є нововиявленими обставини й публікації в засобах масової інформації щодо дій певної особи ОСОБА_6 , оскільки доказів підробленням лікарем Орловим будь-яких документів у рамках розглядуваного кримінального провадження, заявником не надано. Більш того, обставини на які нині посилається заявник у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, не є новими для заявника, учасників провадження, оскільки ОСОБА_3 зазначав про вказані обставини під час судового розгляду кримінального провадження, заявляв клопотання про витребування доказів, виклик свідків, при цьому суд вживав всіх заходів для реалізації прав ОСОБА_3 в доведені своєї версії перед судом. Однак, ОСОБА_3 не бажав розгляду справи по суті з ухваленням вироку (обвинувального чи виправдувального), реалізував право на закриття провадження по справі на підставі ст. 49 КК України. Прокурор вважав відсутніми підстави для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.

Потерпіла ОСОБА_5 у ході судового засідання заперечила доводи заявника ОСОБА_3 , вважала відсутніми підстави для перегляду судового рішення по справі за новоявленими обставинами. Підтримала позицію прокурора висловлену в судовому засіданні.

Вислухавши учасників кримінального провадження, дослідивши заяву та додані до неї матеріали, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами.

Відповідно до ст. 459 КПК України, нововиявленими обставинами визнаються: штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Отже, з вищевказаного слідує, що нововиявлені обставини - це встановлені розслідуванням або вироком суду, що вступив у законну силу, юридичні факти, які знаходяться в органічному зв`язку з елементами предмета доказування у кримінальному провадженні та спростовують через їх попередню невідомість та істотність висновки, що містяться у судовому рішенні, як такі, що не відповідають об`єктивній дійсності.

Нововиявлені обставини характеризуються такими ознаками, як їх невідомість суду з причин, від нього незалежних; їх істотне значення для провадження; їх наявність в об`єктивній дійсності до постановлення вироку; неможливість урахування під час провадження у справі та постановлення вироку в зв`язку з їх невідомістю судові; їх відкриття тільки після вступу вироку у законну силу. Тобто необхідно наявність двох умов для визнання обставини нововиявленою, це обставини, які об`єктивно існували на момент вирішення кримінального провадження та не були відомі і не могли бути відомі на той час суду та хоча б одній особі, яка брала участь у справі.

Приписами п. п. 4, 5 ч. 2 ст. 462 КПК України передбачено, що у заяві про перегляд за нововиявленими обставинами зазначаються обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду; обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин та зміст вимог особи, яка подає заяву до суду. Тобто, заявник звертаючись до суду з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення що набрало законної сили, повинен вказати конкретні порушення закону, що є підставами для перегляду судового рішення, які, на його думку, допущені при постановленні цього рішення в зв`язку із нововиявленими обставинами, привести конкретні докази і аргументи в обґрунтування кожної позиції.

До нововиявлених обставин п.1 ч.2 ст.459 КПК України не відносить «незаконність висновку спеціаліста», оформлення первинних медичних документів без чіткого дотримання інструкції.

Належних доказів того, що висновок судового медичного експерта № 516 від 20.04.2021, що був покладений в основу обвинувачення ОСОБА_3 за ч.2 ст. 125 КК України, є підробленим, або штучно створеним, суду не надано, як не надано суду й доказів штучного створення або підроблення ОСОБА_5 документів, в тому числі за попередньою змовою з експертом, про що вказує в своїй заяві ОСОБА_3 .

Вказані обставини могли б бути підтверджені відповідним судом рішення (вироком) про наявність в діях вказаних осіб складу кримінальних правопорушень, але таких доказів суду не надано. Ні потерпіла, ні експерт до кримінальної відповідальності за підроблення документів, завідомо неправдиві покази не притягувалися.

Не надано суду й належних доказів підроблення певних медичних документів, що приймалися до уваги експертом при складенні висновку № 516 від 20.04.2021. Посилання ОСОБА_3 на публікації в засобах масової інформації щодо незаконних дій певної особи ОСОБА_6 , суд до уваги не приймає, оскільки вони не стосуються розглядуваного провадження.

Надані ОСОБА_7 листи медичних установ, що не є нормативно-правовими актами та носять виключно рекомендаційний характер, не фіксують жодну процесуальну дію, та в розумінні кримінального процесуального закону не є тим засобом, який спростовує висновок експертизи, що складався експертом будучи попередженим про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку. Подібного змісту висновки викладено в постанові ВС віл 08.08.2024 - № 708/1253/15.

Більш того, обов`язковою умовою перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є те, що обставини, які наводяться як підстави для скасування судового рішення, повинні бути абсолютно новими, суттєвими, раніше невідомими слідчим органам і суду, учасникам по справі, тобто такими, що не фігурували і не досліджувались в матеріалах справи та потребують окремого розслідування.

Однак, як слідує зі змісту заяви ОСОБА_3 , він фактично посилається на ті документи та обставини, що були предметом дослідження на стадії досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження за його обвинуваченням за ч.2 ст. 125 КК України, бажаючи надати їм нової оцінки, з урахуванням отриманих листів медичних закладів та установ. З матеріалів справи слідує, що предметом вирішення судом були клопотання ОСОБА_3 про витребування доказів (а.с. 194, 211-217 т.1), з посилання на підроблення документів, неналежне їх оформлення тощо, а отже обставини про які вказує заявник у заяві про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, були відомими учасникам провадження та були предметом судового розгляду, а отже не є нововиявленими в розумінні ст. 459 КПК України.

На стадії судового провадження, ОСОБА_3 , як обвинувачений, був наділений всіма правами на збирання та подання суду доказів, мав право заявляти клопотання визначені нормами КПК, в тому числі клопотати про призначення повторної судово-медичної експертизи, висловлювати свою позицію щодо недопустимості тих чи інших доказів, та вимагати продовження розгляду кримінального провадження по суті незалежно від закінчення строків давності, вимагаючи ухвалення судового рішення про його винуватість чи невинуватість. Однак ОСОБА_3 протягом більш як двох років судового провадження такі права не реалізував, клопотав перед судом про закриття кримінального провадження у зв`язку зі спливом строків давності, при цьому був обізнаний з тим, що така підстава закриття провадження є нереабілітуючою.

Відповідно, суд приходить до висновку, що вказані ОСОБА_3 обставини не є нововиявленими в розумінні ст. 459 КПК України. Фактично наведені заявником підстави перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами зводяться до переоцінки доказів, які вже досліджувалися судом.

Звертаючись до суду з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали суду від 19.10.2023 про закриття кримінального провадження щодо нього з нереабілітуючої підстави, що ініціювалося самим ОСОБА_3 , він ОСОБА_3 фактично ініціює питання про повторний розгляд кримінального провадження, закритого за його клопотанням, в якому бажає повторно дослідити, оцінити наявні докази та збирати нові докази, що за відсутності підстав визначених ст. 459 КПК України, є неприпустимим.

Таких висновків суд приходить врахуючи, у відповідності до ч. 5 ст. 9 КПК України, практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення в справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року, в якому зазначено, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заяву ОСОБА_3 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 19.10.2023 необхідно залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 466, 467 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_3 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 19.10.2023 року про закриття кримінального провадження на підставі п. 1 ч.2 ст. 284 КПК України та звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Криворізький районний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1