Провадження №1-кп/447/23/25
Справа №447/2388/21
У Х В А Л А

03.03.2025 Миколаївський районний суд Львівської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві Львівської області кримінальне провадження №0000127, внесене у Єдиний реєстр досудових розслідувань 11.07.2021 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

захисниця ОСОБА_5

встановив:

ОСОБА_3 , 10.07.2021 ? 13 год. 14 хв., перебуваючи в приміщенні торгового залу магазину «ЄВА-1561» ТзОВ «РУШ», що знаходиться за адресою: проспект Шевченка, 32, у м. Новий Розділ Львівської області, керуючись раптово виниклим умислом на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, з метою власного незаконного збагачення, повторно, шляхом вільного доступу, переконавшись, що нікого з працівників магазину, немає поблизу та за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав із торгового стелажа вказаного приміщення магазину, флакон чоловічої туалетної води торговельної марки «Версаче О Фреш» об`ємом 50 мл., вартістю 662 гривні 53 копійки, після чого покинув місце вчинення злочину, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, заподіявши ТзОВ «РУШ» матеріальної шкоди на вищевказану суму.

Таким чином, ОСОБА_3 підозрюється у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненого повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

У судовому засіданні захисниця ОСОБА_3 , адвокатеса ОСОБА_5 заявила клопотання про закриття кримінального провадження за ч. 2 ст. 185 КК України у зв`язку з набранням чинності Закону України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" № 3886-IX від 18.07.2024.

У судовому засіданні судом відповідно до положень ч. 3 ст. 479-2 КПК України запитано згоду обвинуваченого ОСОБА_3 на закриття кримінального провадження за ч. 2 ст.185 КК України, з підстави, передбаченої п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 , після роз`яснення наслідків закриття кримінального провадження, просить провадження в справі закрити.

Прокурор не заперечив щодо закриття кримінального провадження у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність вчиненого обвинуваченим діяння, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України.

На підставі вимог ст. 325 КПК України, за погодженням із сторонами кримінального провадження, судовий розгляд проведено за відсутності потерпілого.

Суд заслухавши думку учасників, оглянувши матеріали кримінального провадження, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення.

За змістом ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX, який набрав чинності 09.08.2024 року, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст. 51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Об`єднана палата Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, розглянувши справу № 278/1566/21, зробила наступний висновок у Постанові від 07 жовтня 2024 року щодо декриміналізації викрадення чужого майна шляхом крадіжки «Закон України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким внесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП.

Зміни, внесені Законом № 3886 IX, мають зворотну дію в часі.

У ході з`ясування, чи перевищує вартість викраденого розмір, визначений ст. 51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ та підпункту 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV Податкового кодексу України.

Питання, що виникають у кримінальних провадженнях у зв`язку з набуттям чинності Законом № 3886 IX, вирішуються судами за правилами, передбаченими для випадків, коли втратив чинність закон, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння.

Отже, з 09.08.2024 змінився розмір крадіжки, який визначає кримінальну відповідальність за такі дії.

Внесені зміни про кримінальну відповідальність призвели до часткової декриміналізації діяння, і дія Закону має зворотну дію у часі, тому що скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

До набрання чинності вказаним Законом, кримінально караною вважалася крадіжка, виходячи з розміру понад 0,2 неоподатковуваного мінімуму, який за нормами адміністративного та кримінального законодавства для кваліфікації злочинів чи правопорушень, встановлювався з суми неоподатковуваного мінімуму на рівні податкової соціальної пільги.

З матеріалів кримінального провадження встановлено, що вартість таємно викраденого ОСОБА_3 майна становила 662 грн. 53 коп.

Передбачені ч.1 ст.5 КК України підстави для закриття кримінальної справи не пов`язані із встановленням фактичних обставин справи, що свідчать про відсутність в діянні особи складу злочину, а пов`язані зі змінами законодавства про кримінальну відповідальність (постанова ВС від 09.09.2019 року в справі № 591/6379/16-ц).

Крім того, згідно п.4 -1 ч.1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається у разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Згідно з ч. 3 ст.479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу.

Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

Враховуючи наведене, та те, що під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом щодо ОСОБА_3 втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність вчиненого ним діяння, а саме таємного викрадення чужого майна, обвинувачений ОСОБА_6 не заперечує проти закриття кримінального провадження у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 КПК України, суд доходить висновку про наявність правових підстав для закриття кримінального провадження на підставі пункту 4-1 частини першої статті 284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Цивільний позов не заявлений.

Витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Речовий доказ: оптичний компакт диск, який знаходиться в паперовому конверті білого кольору залишити при матеріалах кримінального провадження №0000127 від 11.07.2021.

Керуючись ст. 284, 479-2 КПК України, суд,-

постановив:

Клопотання захисниці ОСОБА_3 , адвокатеси ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 4-1 ч. 1 статті 284 КПК України, оскільки втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння задоволити.

Кримінальне провадження №0000127, від 11.07.2021 відносно ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України закрити з підстави, передбаченої п. 4-1 ч. 1 статті 284 КПК України, оскільки втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Миколаївський районний суд Львівської області протягом семи діб з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію ухвали негайно після її проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали.

Суддя ОСОБА_1