СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 306/142/25
Провадження № 1-кп/306/210/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2025 року м.Свалява

Свалявський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Свалява кримінальне провадження № 0000465 щодо, -

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , молдаванина, громадянина Республіка Молдова, офіційно не працюючого, раніше судимого 20.02.2023 року вироком Свалявського районного суду за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України на строк 5 років позбавлення волі, та на підставі ст. 75 КК України був звільнений від відбування покарання з іспитовим строком два роки,-, -

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357 КК України та ч. 4 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_5 , 16.10.2024, близько 10 години, знаходячись за своїм місцем проживання, викрав належну потерпілій ОСОБА_4 банківську картку для виплат «ОТР Банк» № НОМЕР_1 на рахунку якої знаходилися грошові кошти у сумі близько 8000,00 грн, та яка відповідно до Закону України від 02.04.1992 «Про інформацію», Закону України від 02.10.2001 «Про платіжні системи та переказ коштів в України», п. 1 ст. 5 Закону України від 22.05.2003 року «Про електронні документи та електронний документообіг», «Положення про міжбанківські розрахунки», затвердженого постановою Правління Національного банку України від 08.10.1998 і ст. 200 КК України, являється електронним платіжним документом.

Також ОСОБА_5 того ж дня, близько 11 години, за допомогою банкомату АТ «ПРИВАТБАНК» DN00 (CAUG6215), шляхом використання банківської картки для виплат «ОТП Банк» № НОМЕР_1 , знаючи пін-код від вищевказаної банківської картки, повторно, таємно заволодів чужими грошовими коштами, здійснивши одну трансакцію зняття на суму 7000,00 грн, після чого витратив дані грошові кошти на власний розсуд.

Своїми діями обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 357 КК України - викрадення офіційного документу, вчинене з корисливих мотивів та ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , не заперечуючи обставин вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, вважає себе не винуватим, пояснивши, що вищезгадані кошти використав для потреб сім`ї. Яка сума коштів була на банківському рахунку так і яку суму він зняв достеменно не пам`ятає. Пояснив, що згадані кошти з банкомату поблизу магазину ОРС у м. Свалява, на його прохання, зняла продавчиня даного магазину. Згодом пояснив потерпілій, що кошти зняв з її банківської картки. Зазначив, що картку забрала з сумки потерпілої їхня спільна донька, яка запропонувала йому зняти гроші. Вважає, що потерпілій про це відомо.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим своєї вини у вчинених та інкримінованих йому кримінальних правопорушень, така повністю доведена у судовому засіданні наступними доказами, зокрема:

показаннями допитаної в судовому засіданні потерпілої ОСОБА_4 , про те, що 16.10.2024 року близько обіду виявила відсутність банківської картки «ОТР Банк» № НОМЕР_1 із записаним на аркуші паперу пін-кодом, на рахунку якої знаходилося близько 8000,00 грн, що знаходилася у її сумці. У цей час обвинувачений з їх спільною донькою пішов у невідомому напрямку. Через деякий час повернувся додому на таксі, принісши продукти харчування. На її запитання про наявність у нього коштів для придбання згаданих продуктів відповів, що заробив. Через деякий час вищезгадану картку виявила у своїй сумці та попросила сина, щоб зняв залишок коштів, однак останній повідомив, що грошей на картці нема;

показаннями допитаного в судовому засіданні в присутності законного представника неповнолітнього свідка ОСОБА_7 , про те, що про крадіжку вітчимом картки дізнався від мами. Прийшовши,16.10.2024 року, додому зі школи, мама попросила перевірити залишок коштів на картці, який склав 700,00 грн. Він змінив пін-код картки та повернув її потерпілій;

показаннями допитаної в судовому засіданні свідка ОСОБА_8 (продавчині магазину ОРС), про те, що 16.10.2024 року, обвинувачений, зайшовши в приміщення магазину запитав про допомогу у знятті коштів з банківської картки. Позаяк свідок була не зайнята, ввела вказаний дівчинкою, яка була з обвинуваченим, пін-код, сказавши обвинуваченому, що картка вже доступна. Яку суму зняв обвинувачений, їй не відомо. Щодо факту придбання останнім продуктів харчування у магазині нічого повідомити не може, оскільки у магазині є дві розрахункові каси і у касі, яку вона обслуговувала, обвинувачений не розраховувався.

Дослідженими та оголошеними у судовому засіданні письмовими доказами, а саме:

звіту рахунку банківської картки ОТП Банк № НОМЕР_1 за період з 01.09.2024 по 20.11.2024 року, згідно з яким 16.10.2024 року знято готівку у сумі 7000,00 грн. (а.с.85-86);

даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками з довідкою до протоколу, відповідно до якого, свідком ОСОБА_8 , на фотознімку під №2 впізнано обвинуваченого ОСОБА_5 (а.с.88-90);

Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винуватого, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає наявність на утриманні малолітньої дитини (а.с. 103).

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченому є вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває (перебував) у близьких відносинах та рецидив злочинів.

Виходячи з принципу індивідуалізації покарання та співмірності заходів примусу, з урахуванням вищевикладеного суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження вчинення нового кримінального правопорушення призначити покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, за ч. 1 ст. 357 КК України обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 70, ч. 3 ст. 72 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

На підставі ст. 71 КК України до покарання за даним вироком приєднати не відбуту частину покарання за вироком Свалявського районного суду від 20.02.2023 року у виді 5 місяців позбавлення волі та призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 5 місяців.

Цивільний позов по кримінальному провадженні не заявлений.

Речові докази та процесуальні витрати по кримінальному провадженні відсутні.

Відповідно до ч. 4 ст. 374 КПК України у разі визнання особи винуватою, у резолютивній частині вироку зазначається рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження.

При цьому, згідно з ч.3 ст. 377 КПК України, якщо обвинувачений, що тримається під вартою, засуджений до арешту чи позбавлення волі, суд у виняткових випадках з урахуванням особи та обставин, встановлених під час кримінального провадження, має право змінити йому запобіжний захід до набрання вироком законної сили на такий, що не пов`язаний з триманням під вартою, та звільнити такого обвинуваченого з-під варти.

Ураховуючи, що згадані кримінальні правопорушення вчинені обвинуваченим протягом іспитового строку, що на переконання суду, свідчить про небажання останнього стати на шлях виправлення, правові підстави для зміни запобіжного заходу відсутні.

Таким чином, зі змісту вказаної норми випливає, що за загальним правилом до обвинуваченого, який тримається під вартою і засудженого до покарання у вигляді арешту або позбавлення волі, підлягає подальше застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Виходячи з вищевикладеного обвинуваченому ОСОБА_5 необхідно до набрання вироком законної сили, залишити раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст. 100, 124, 349, 368, 370, 374, 377, 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України та ч. 1 ст. 357 КК України та в межах санкції зазначених норми закону призначити покарання за:

-за ч. 4 ст. 185 КК України 5 (п`ять) років позбавлення волі;

-за ч. 1 ст. 357 КК України 1 (один) рік обмеження волі.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити засудженому ОСОБА_5 покарання у виді 5 (п`ять) років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до покарання за даним вироком приєднати не відбуту частину покарання за вироком Свалявського районного суду від 20.02.2023 року у виді 5 (п`ять) місяців позбавлення волі та призначити засудженому ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 5 (п`ять) місяців.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_5 обчислювати з 15 січня 2025 року, з моменту його затримання.

Цивільний позов по кримінальному провадженні не заявлений.

Речові докази та процесуальні витрати по кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Апеляційна скарга на вирок подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду через Свалявський районний суд, а для особи, яка перебуває під вартою - з моменту вручення копії вироку.

ГОЛОВУЮЧИЙ ОСОБА_1