Справа №463/9454/24
Провадження №1-кп/463/227/25
В И Р О К

іменем України

20 січня 2025 року Личаківський районний суд м.Львова

в складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002305 від 27.07.2024 про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Львова, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , згідно з ст.89 КК України раніше не судимої

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч.4 ст.185 КК України,-

встановив:

18.07.2024 у точно не встановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_4 перебуваючи за адресою: м.Львів, вул.Пасічна, 90, з метою подальшого використання в злочинних цілях, незаконно привласнила банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» () № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), яка відкрита на ім`я ОСОБА_5 , яку він попередньо загубив, та яка відповідно до ст.1 Закону України «Про інформацію», п.п.1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст.1, п.15.2 ст.15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ч.4 ст.51 Закону України «Про банки та банківську діяльність», є офіційним документом, з метою подальшого її використання в особистих інтересах.

В подальшому, ОСОБА_4 реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на викрадення грошових коштів, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою власного безпідставного збагачення, під час дії воєнного стану на території України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переконавшись, що за її протиправними діями ніхто не спостерігає, діючи таємно, 18.07.2024 року у період часу з 09-54 год по 09-55 год, перебуваючи в магазині «Напої і Тютюн» ФОП ОСОБА_6 за адресою м.Львів, вул.Пасічна 94В, , використовуючи попередньо привласнену банківську картку потерпілого № НОМЕР_1 , емітовану в АТ КБ «ПриватБанк», номер рахунку НОМЕР_2 , викрала грошові кошти, розплатившись за товари двома транзакціями на загальну суму 163 грн.

Крім цього, продовжуючи свій злочинний умисел ОСОБА_4 , 18.07.2024 року у період часу з 09-54 год по 09-55 год., перебуваючи поблизу банкомата АТ КБ «ПриватБанк», що за адресою: м.Львів, вул.Пасічна 92, використовуючи попередньо привласнену банківську картку потерпілого № НОМЕР_1 , яка емітована в АТ КБ «ПриватБанк», номер рахунку НОМЕР_2 , викрала грошові кошти в розмірі 15 200 грн, шляхом їх зняття чотирьма транзакціями.

Крім цього, продовжуючи свій злочинний умисел ОСОБА_4 , 18.07.2024 року у період часу з 10-26 год по 10-28 год, перебуваючи поблизу банкомата АТ «ОщадБанк», що за адресою: м.Львів, вул.Пасічна 102, використовуючи попередньо викрадену банківську картку потерпілого № НОМЕР_1 , яка емітована в АТ КБ «ПриватБанк», номер рахунку НОМЕР_2 , викрала грошові кошти, шляхом їх зняття двома транзакціями на загальну 20 000 грн.

Крім цього, продовжуючи свій злочинний умисел ОСОБА_4 18.07.2024 року у період часу з 10-53 год по 11-02 год , перебуваючи у приміщенні банку АТ «ОщадБанк», що за адресою: м.Львів, вул.Пасічна 102, використовуючи попередньо викрадену банківську картку потерпілого № НОМЕР_1 , яка емітована в АТ КБ «ПриватБанк», номер рахунку НОМЕР_2 , викрала грошові кошти, шляхом їх зняття через касу двома транзакціями на загальну суму 25 625 грн.

Крім цього, продовжуючи свій злочинний умисел ОСОБА_4 , 18.07.2024 року у період часу з 14-26 год по 14-32 год перебуваючи поблизу банкомата АТ КБ «ПриватБанк», що за адресою: м.Львів, вул.Зелена 147 використовуючи попередньо викрадену банківську картку потерпілого № НОМЕР_1 , яка емітована в AT КБ «ПриватБанк», номер рахунку НОМЕР_2 , шляхом їх зняття двома транзакціями на загальну суму 3200 грн.

Таким чином, своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 спричинила потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 64 188 грн.

В судовомузасіданні, обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні даних кримінальних правопорушень визнала повністю і пояснила, що на даний час влаштовується на роботу і має намір відшкодувати потерпілому шкоду. У вчиненому обвинувачена розкаялася і просить суворо її не карати.

Оскільки учасники судового провадження визнали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження проведено у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України. При цьому, судом їм було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене вище, суд, дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченої, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Дії ОСОБА_4 за ч.1 ст.357, ч.4 ст.185 КК України привласнення офіційного документа, вчинене з корисливих мотивів та таємне викрадення чужого майна, у період дії воєнного стану - кваліфіковано правильно.

При призначенні покарання суд керується наступним.

Згідно з п.3 ч.1 ст.65 КК України, суд призначаючи покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2004р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Згідно з п.3 вищезазначеної Постанови, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Тому, виходячи з принципу індивідуалізації покарання суд враховує обставини вчинення кримінальних правопорушень, тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, які згідно з ст.12 КК України відносяться до кримінальних проступків та тяжких злочинів.

Особи обвинуваченої ОСОБА_4 , яка має постійне місце реєстрації та проживання, згідно з ст..89 КК України раніше не судима, обставини, що пом`якшують покарання щире каяття у вчиненому, відсутність обставин, що обтяжують покарання, та вважає за необхідне призначити покарання в межах санкцій ч.1 ст.357, ч.4 ст.185 КК України.

Разом з тим, беручи до уваги дані про особу обвинуваченої, з врахуванням всіх обставин вчинених кримінальних правопорушень в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що також при призначенні покарання має бути застосований принцип гуманізації відповідальності з врахуванням засад закріплених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню згідно зі ст.9 Конституції України та ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», а тому, з врахуванням думки прокурора, суд прийшов до переконання, що виправлення обвинуваченої можливе в умовах без ізоляції від суспільства та відбування призначеного покарання і її слід звільнити від відбування покарання з випробуванням, застосувавши ст.75 КК України.

Керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч.4 ст.185 КК України і призначити їй покарання:

за ч.1 ст.357 КК України два роки обмеження волі,

за ч.4 ст.185 КК України п`ять років позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України за сукупністю вчинених кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо вона протягом іспитового строку 2 (два) роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази:

СD-R диски в кількості три шт. з камер відеоспостережень залишити при матеріалах кримінального провадження.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга через суд першої інстанції до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити прокурору і обвинуваченій.

Суддя: ОСОБА_1