Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
Справа № 695/4089/23
номер провадження 1-в/695/219/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2024 рокум. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Ушакової К.М.,

за участю: секретаря судового засідання Землянухіної Є.М.,

прокурора Гомаз В.В.,

представника Золотоніського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" у Черкаській області Зібницького Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання начальника Золотоніського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Черкаській області Долгушина В.Ф. про приведення вироку Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 26.10.2023 у відповідність до вимог закону відповідно до ч.2 ст.74 КК України,

ВСТАНОВИВ:

начальник Золотоніського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" у Черкаській області Долгушин В.Ф. звернувся до суду з поданням про приведення вироку Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 26.10.2023 відносно ОСОБА_1 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" №3886-ІХ від 18.07.2024, що набрав чинності 09.08.2024. Вважає, що засуджений ОСОБА_1 підлягає звільненню від відбування покарання, призначеного вироком Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 26.10.2023 у зв`язку із скасуванням кримінальної відповідальності за вчинення крадіжки, оскільки вартість викраденого майна складає менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Зазначив, що ОСОБА_1 за вироком Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 26.10.2023 здійснив крадіжку майна, загальна сума якого становить 397,42 грн.

Представник Золотоніського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" у Черкаській області Зібницький Р.В. у судовому засіданні подання підтримав та просив його задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення подання та звільнення засудженого ОСОБА_1 від призначеного судом покарання.

Засуджений ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився. Про причини неявки суд не повідомив.

Суд, заслухавши думку представника Золотоніського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" у Черкаській області, прокурора, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

У процесі реалізації кримінальної відповідальності, найпоширенішою формою якої є покарання, іноді виникають такі юридичні факти, котрі призводять до необхідності звільнення особи від призначеного покарання. Одним із таких фактів є усунення злочинності діяння, тобто його декриміналізація, закріплене ч.2 ст.74 КК України. Слід зазначити, що застосування положень цієї норми ґрунтується на положеннях ст.58 Конституції України про зворотну дію законів та інших нормативно-правових актів та ст.5 КК України про зворотну дію кримінального закону у часі. Так, згідно з ч.1 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, має зворотну дію у часі. Це означає, що він поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Звільнення від покарання осіб, засуджених за діяння, караність якого усунута, здійснюється судом (ч.1 ст.74 КК України).

Скасування караності діяння означає його декриміналізацію (повну або часткову), яка може бути досягнута шляхом: 1) виключення з чинного Кримінального кодексу певної статті (частини статті) Особливої частини Кодексу; 2) внесення до диспозиції статті (частини статті) Особливої частини Кримінального кодексу певних змін; 3) внесення змін до норм Загальної частини КК; 4) внесення змін до інших нормативно-правових актів, зокрема, Кодексу України про адміністративні правопорушення

Вказана в ч.2 ст.74 КК України підстава застосовується у випадках, коли особу вже засуджено за вчинення діяння.

Звільнення від відбування покарання на підставі ч.2 ст.74 КК України можна застосувати лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду - засудження особи незалежно від того, відбуває вона покарання чи ні (наприклад, звільнена від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України чи виконання вироку відстрочене ст.536 КПК України). При цьому законом передбачено негайне звільнення особи від відбування покарання. Слід зазначити, що вказана підстава є обов`язковою для застосування судом. Передумовою для початку провадження щодо звільнення засудженого від відбування покарання за ч.2 ст.74 КК України завжди є прийняття і набрання чинності спеціальним законом, яким усувається караність діяння, за яке особу засуджено. Він є передумовою або правовою підставою ініціювання, розгляду питання та прийняття рішення про застосування звільнення від покарання щодо конкретної особи. Така процедура завершується прийняттям конкретного процесуального рішення судом.

Відповідно до положень п.2 ч.2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4,6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 13-1, 14 ч.1 ст. 537 цього Кодексу.

Згідно п.13 ч.1 ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст.539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Як вбачається з вироку Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 26.10.2023, ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком один рік із зобов`язанням періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. Вирок набрав законної сили.

Відповідно до положення ст.51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в редакції Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-ІХ від 18.07.2024, який набрав чинності 09.08.2024, декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Неоподатковиний мінімум доходів громадян - це грошова сума розміром 17 гривень, встановлена пунктом 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового Кодексу України, яка застосовується при посиланнях на неоподаткований мінімум доходів громадян в законах або інших нормативно-правових актах, за винятком норм адміністративного та кримінального законодавства у частині кваліфікації злочинів або правопорушень, для яких сума неоподаткованого мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1, пункту 169.1 статті 169 розділу ІV Податкового Кодексу України. Підпунктом 169.1.1, пункту 169.1 статті 169 розділу ІV Податкового Кодексу України, визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Два неоподатковуваних мінімуму доходів громадян станом на 2021 становила 2270 грн.

Згідно з ч.1 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Згідно вироку Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 26.10.2023, ОСОБА_1 18.05.2021 здійснив крадіжку на загальну суму 397,42 грн., що станом на момент вчинення крадіжки складає суму менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, на засудженого ОСОБА_1 розповсюджується дія Закону України №3886-ІХ від 18.07.2024, який набрав чинності 09.08.2024, яким декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Відповідно до положень ч.2 ст.74 КК України, особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Відтак, відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України ОСОБА_1 підлягає звільненню від призначеного судом покарання за ч. 1 ст. 185 КК України, оскільки він засуджений за діяння, кримінальна караність якого усунута.

За таких обставин, враховуючи, що станом на день вчинення кримінального правопорушення була завдала матеріальна шкода на суму меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тому вчинене діяння відповідно до вимог Закону України № 3886-ІХ не є кримінально-караним на цей час, і тому засудженого слід звільнити від покарання, призначеного вироком суду за ч. 1 ст. 185 КК України, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України у зв`язку із усуненням караності вчиненого діяння.

Також суд вважає за необхідне виключити з вироку Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 26.10.2023 вказівку на застосування ст. 70 КК України щодо призначення ОСОБА_1 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Керуючись ст.74 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

подання задовольнити.

Звільнити засудженого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від призначеного за вироком Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 26.10.2023 покарання за ч. 1 ст. 185 КК України, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, у зв`язку із усуненням каранності вчиненого діяння, відповідно до положень Закону України № 3886-ІХ від 18.07.2024.

Виключити з вироку Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 26.10.2023 (справа № 695/4089/23) вказівку на застосування ст. 70 КК України щодо призначення ОСОБА_1 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважати засудженим вироком Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 26.10.2023 за ч. 1 ст. 263 КК України до покарання у виді трьох років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України зі звільненням від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком на 1 рік.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: К.М. Ушакова