УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.02.2025 Справа №607/15758/24 Провадження №1-кп/607/664/2025

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

у складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

під час розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Тернополі кримінального провадження №0000549 від 29.02.2024 щодо ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України,

за участі:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

встановив:

на розгляді суду перебуває кримінальне провадження №0000549 від 29.02.2024 щодо ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

У судовому засіданні під час судового розгляду вказаного кримінального провадження захисник заявив письмове клопотання про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку із зміною обстановки, яке мотивував тим, що: ОСОБА_3 у даній кримінальній справі обвинувачується в тому, що під час дії постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28.09.2023 у справі № 607/12475/23, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУПАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, був затриманий працівниками поліції під час керування транспортним засобом. Станом на сьогодні строк дії вказаної постанови суду закінчився, а 20.01.2025 ОСОБА_3 отримав водійське посвідчення та на законних підставах керує транспортним засобом і не становить суспільної небезпеки.

Вказане клопотання захисник підтримав з підстав, наведених у ньому. Окрім того, надав суду копії документів, які характеризують особу обвинуваченого, пред`явивши оригінали подяк для встановлення відповідності між ними.

Також захисник зазначив, що посвідчення водія ОСОБА_3 , яке видане йому у 2015 році, повернули останньому назад, однак у нього немає процедурних документів, на підставі яких його поновили. Уточнив, що нове посвідчення водія ОСОБА_3 не видавалося.

Обвинувачений у судовому засіданні підтримав клопотання свого захисника. Підтвердив суду те, що йому зрозуміла підстава звільнення від кримінальної відповідальності, яка є не реабілітуючою, та наслідки прийняття судом такого рішення. Повідомив, що судимість у колі його спілкування є неприпустимою, щиро кається, більше такого вчиняти не буде. Вважає, що для суспільства більше не становить суспільної небезпеки, оскільки здав на права, надає багато гуманітарної допомоги, а також допомагає Збройним Силам України, у зв`язку із чим просить звільнити його від кримінальної відповідальності.

Також на запитання прокурора, обвинувачений пояснив, що необхідність посвідчення водія для нього зумовлена тим, що у нього є Товариство з обмеженою відповідальністю, яке базується на торгівлі транспортних засобів. Категорію на лафету він не отримував, однак користується послугами перевізника. Крім того, зазначив, що таке посвідчення йому необхідне для керування транспортними засобами, а також перевезення гуманітарної допомоги.

У судовому засіданні прокурор на підставі Постанови Пленуму Верховного Суду №12 від 23.12.2005 вважає, що ОСОБА_3 втратив суспільну небезпечність, оскільки він здав на права, враховуючи характер діяльності обвинуваченого, якому права необхідні, наявна суспільна корисність від його дій, оскільки він допомагає Збройним Силам України, що підтверджується подяками, останній вину визнає, а тому вважає, що у даному випадку можливо застосувати ст. 48 КК України.

Заслухавши клопотання захисника, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали справи в частині порушеного питання, суд приходить такого висновку:

Статтею 48 КК України встановлено, що особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

Тобто статтею 48 КК передбачено дві окремі самостійні підстави до звільнення особи від кримінальної відповідальності внаслідок зміни обстановки коли вчинене особою діяння втратило ознаки суспільної небезпечності або коли ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

Втратою діянням суспільно небезпечного характеру є або повна втрата ним суспільної небезпечності, або втрата її в такій мірі, за якої діяння через малозначність не може бути визнане судом кримінальним правопорушенням, оскільки воно не заподіяло і не здатне заподіяти істотну шкоди охоронюваним законом суспільним відносинам (ч. 2 ст. 11 КК України). Як правило, для кримінальних правопорушень із формальним складом заподіяння істотної шкоди законодавець пов`язує із самим фактом їх вчинення.

Така втрата може мати місце насамперед унаслідок швидких змін у тих чи інших сферах життя суспільства, за яких законодавець не встигає відповідним чином змінити ознаки складу кримінального правопорушення, ухвалити рішення про його декриміналізацію, за умови, що діяння, яке є суспільно небезпечним у момент його вчинення, може втратити цю властивість через зміни, що сталися у суспільстві, державі тощо.

Приписи ст. 48 КК можуть застосовуватися і в разі, якщо після вчинення кримінального правопорушення обстановка змінилася таким чином, що внаслідок цього особа, яка його вчинила, перестала бути суспільно небезпечною, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнали таких змін, що об`єктивно унеможливлюють вчинення цією особою нового кримінального правопорушення. Встановлення такої обстановки має значення для оцінювання її зміни і впливу на суспільну небезпечність даної особи під час кримінального провадження і з великою долею ймовірності свідчити про те, що ця особа не вчинятиме у майбутньому кримінально караних діянь.

Така позиція узгоджується із позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 06.12.2023 (справа № 715/396/23).

У абз. 5, 6 п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23.12.2005 передбачено, що особу можна визнати такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнала таких змін, що унеможливлюють вчинення нею нового злочину. Звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України право, а не обов`язок суду, який вирішує це питання в порядку, передбаченому ст. 7 КПК України.

Судовим розглядом з клопотання захисника встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, сплатив штрафи за адміністративні правопорушення, повторно отримав посвідчення водія, є фізичною особою-підприємцем, допомагає благодійній організації гуманітарною допомогою, позитивно характеризується за місцем проживання, не отримував амбулаторної психіатричної допомоги в КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР, за медичною допомогою до лікаря-психіатра поліклініки КНП «ТОКПЛ» ТОР не звертався, заявив суду про своє щире каяття та визнання вини.

Також у судовому засіданні захисником надано копії подяк ОСОБА_3 , зі змісту яких не вбачається коли такі вручені, зокрема до притягнення останнього до адміністративної відповідальності чи після. Також долучені до матеріалів справи платіжні документи не підтверджують того, що грошові кошти були спрямовані саме на допомогу Збройним Силам України, оскільки отримувачами таких коштів є фізичні особи-підприємці. Підтверджуючих документів, що ці особи займаються допомогою українській армії, суду не надано.

Відтак вищенаведені обставини в своїй сукупності не є такими, які б вказували, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , втратило суспільну небезпечність, а обвинувачений перестав бути суспільно небезпечним, як це передбачено ст. 48 КК України. До того ж, повторне отримання ОСОБА_3 посвідчення водія, на переконання суду, не свідчить про те, що сам обвинувачений та обстановка навколо нього зазнали таких змін, що робить маловірогідним вчинення ним нових тотожного або однорідного злочину. Встановлені судом обставини характеризують особу обвинуваченого та будуть враховані при прийнятті рішення за результатами судового розгляду кримінального провадження.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що для звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_3 у зв`язку із зміною обстановки та закриття кримінального провадження відсутні передбачені законом підстави, у зв`язку з чим у задоволенні клопотання захисника слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 12, 44, 48 КК України, ст.ст. 284-286, 288, 350, 369, 372, 392 КПК України, суд

постановив:

у задоволенні клопотання захисника про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності згідно ст. 48 КК України у зв`язку із зміною обстановки відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, що визначене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Головуюча суддя ОСОБА_1