Провадження № 1-кс/202/516/2025
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м.ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

22 січня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , яке погоджено прокурором Слобожанської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 , про арешт майна, яке подане в рамках кримінального провадження №0001143, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 серпня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий в ОВС СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська з клопотанням, яке погоджено прокурором Слобожанської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 , про арешт майна, яке подане в рамках кримінального провадження №0001143, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 серпня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що в провадженні знаходиться кримінальне провадження, відомості щодо якого внесено до ЄРДР за №0001143 від 01.08.2024, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, а саме щодо організації групою осіб незаконного переправлення громадян через державний кордон України.

Зокрема, з початку квітня 2024 року в мережі інтернет з`явилось повідомлення щодо виїзду за кордон України у складі української команди, яка виїжджає на змагання до Республіки Польща, за 3000 євро.

За наявними даними у кінці травня поточного року планувався виїзд української команди на змагання з футболу юніорської команди U17.

При відповідній домовленості, з невстановленою особою на ім`я ОСОБА_8 (м.т.н. НОМЕР_1 , представляється вигаданим ім`ям), громадянина України призовного віку можуть включити до складу спортивної команди за різними спеціальностями (водій, фотограф, масажист психолог та інше).

За словами ОСОБА_8 , така особа має надати йому документи, які потрібні для включення до складу спортивної команди, а саме: копії паспортів - закордонного та громадянина України, ІПН та довідку про реєстрацію. Грошову винагороду за перетин державного кордону ОСОБА_8 , з його слів, повинен отримати до перетину кордону України через платіжні системи «Western Union», «MoneyGram», «RIA» на реквізити особи, які надаються напередодні виїзду.

Так, 28.05.24 з Республіки Польща (оскільки перекази вказаними платіжним системами з України заборонені під час воєнного стану) через платіжну систему «Western Union» на розрахунковий рахунок (Приват Банк 053191) ОСОБА_9 від особи, яка намагалась виїхати за кордон казаним каналом, здійснено переказ коштів в сумі 3000 євро (132000 грн). В подальшому ОСОБА_9 з власного рахунку перерахувала по 20 500 грн на рахунки ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , та ОСОБА_15 , після чого останні, вказані грошові кошти обготівкували через банківські банкомати, та повернули ОСОБА_9 яка в подальшому зазначену суму готівки передала ОСОБА_16 .

Досудовим розслідуванням, встановлено що одним із організатором злочинної схеми є ОСОБА_17 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який фактично проживає за адресами: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 й має у володінні нерухому власність, оформлену на дружину ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 , та його батько ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресами: АДРЕСА_5 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_6 .

ОСОБА_16 неодноразово звертався до ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з проханням надати йому номери особистих банківських карток, на які із-за кордону були перераховані кошти з платіжної систем «Western Union», в подальшому вказані перекази було переведено в готівку та передано останньому.

17.01.2025 на підставі ухвали Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 07.01.2025, за місцем проживання ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 проведено обшук, під час якого, крім речей та документів на які була надано дозвіл суду щодо вилучення, було виявлено та вилучено грошові кошти: 297 510 гривень, 13 355 Євро, та 1130 доларів США.

Згідно протоколу обшуку присутні особи: ОСОБА_16 , ОСОБА_18 та їх захисник ОСОБА_19 , не заявляли зауважень щодо вилучених грошових коштів.

Вилучені під час обшуку грошові кошти можуть бути засобами та знаряддями вчинення злочину та можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, адже на теперішній час у кримінальному провадженні до кінця не встановлено всіх потерпіли осіб які втратили свої грошові кошти через дану оборудку та потребують відшкодування завданих їм збитків, у зв`язку із чим виникла необхідність в накладенні арешту на перелічені грошові кошти.

Враховуючи зазначене, вилучені грошові кошти відповідають ст. 98 КПК України, визнано речовими доказами, як такі що були отримані злочинним шляхом та були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, та зберегли на собі сліди та мають істотні відомості, які можуть бути використані, як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, при цьому зважаючи, що грошові кошти були набуті кримінально-протиправним шляхом.

Накладання арешту на визначене в клопотанні майно, яке є речовими доказами, зокрема є предметом кримінального правопорушення, є необхідним для цілей кримінального провадження, зокрема запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, необхідність його використання під час досудового розслідування в якості речового доказу.

Прокурор та слідчий всудовому засідання клопотання підтримали та просили його задовольнити.

ОСОБА_16 та ОСОБА_18 в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, приходить до таких висновків.

СУ ГУНП в Дніпропетровській області здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001143, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 серпня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, а саме щодо організації групою осіб незаконного переправлення громадян через державний кордон України.

17.01.2025 на підставі ухвали Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 07.01.2025, за місцем проживання ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 проведено обшук, в ході якого, крім речей та документів на які була надано дозвіл суду щодо вилучення, було виявлено та вилучено грошові кошти: 297 510 гривень, 13 355 Євро, та 1130 доларів США, які є грошовими коштами здобутими злочинним шляхом від зайняття як шахрайською діяльністю так і від незаконного переправлення військовозобов?язаних осіб, які підлягають призову на військову службу під час мобілізації через державний кордон України.

Постановою старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 17.01.2025 грошові кошти грошові кошти: 297 510 гривень, 13 355 Євро, та 1130 доларів США, визнано речовими доказами на підставі ст. 98 КПК України.

Як визначено ч. 2 ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Частиною 3 статті 132 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Речовими доказами відповідно до ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Описана у клопотанні фабула кримінального правопорушення у сукупності з долученими до клопотання матеріалами кримінального провадження, на даному етапі провадження дає слідчому судді підстави вважати з достатньою ймовірністю про існування факту події кримінального правопорушення, який має бути предметом ретельного дослідження з боку органу досудового розслідування.

Накладення арешту на вказане майно шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування ним враховуючи те, що зазначене майно відповідає критеріям визначеним у ст. 98 КПК України, оскільки є підстави вважати, що вони набуті кримінально протиправним шляхом, є необхідним на даному етапі кримінального провадження, оскільки сприятиме досягненню мети щодо всебічного, повного та неупередженого досудового розслідування, і потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, яке на даному етапі кримінального провадження слідчий суддя вважає є пропорційним та співмірним завданням кримінального провадження.

З огляду на обставини вчиненого кримінального правопорушення, представлених доказів за матеріалами клопотання в їх сукупності, а також на те, що прокурором у судовому засіданні доведено необхідність накладення арешту на зазначене в клопотанні майно, оскільки в органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що грошові кошти в сумі 1 130 доларів США; грошові кошти в сумі 13 355 Євро; грошові кошти в сумі 297 510 грн,відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, тому слідчий суддя з метою забезпечення кримінального провадження та можливого використання майна як доказу факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, розумності та співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також враховуючи правову підставу для арешту майна та наслідки арешту майна для інших осіб, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання про арешт майна з метою збереження речових доказів.

Незастосування цього заходу може зумовити труднощі та неможливість органу досудового розслідування провести слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії, необхідні для встановлення істини у справі.

Окрім цього, слідчий суддя зазначає, що арешт майна має тимчасовий характер, та може бути скасований у випадках, передбачених КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 110, 131-132, 170-173, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , яке погоджено прокурором Слобожанської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 , про арешт майна, яке подане в рамках кримінального провадження №0001143, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 серпня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України задовольнити.

Накласти арешт на: грошові кошти в сумі 1 130 доларів США; грошові кошти в сумі 13 355 Євро; грошові кошти в сумі 297 510 грн, що були вилучені під час проведення обшуку 17.01.2025 в квартирі АДРЕСА_7 .

Роз`яснити, що відповідно до частини 1 статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1