Справа №: 486/1891/24 Провадження № 1-кп/486/132/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2025 року м. Південноукраїнськ

Южноукраїнський міський суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ніжин Чернігівської області, громадянина України, маючого інвалідність 3-ї групи, офіційно не працевлаштованого, розлученого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, про зміну запобіжного заходу,

за участю прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання захисника ОСОБА_3 про зміну обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строк дії якого закінчується 11.03.2025, на нічний домашній арешт з носінням електронного засобу контролю або на будь-який інший запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.

Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_4 має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який потребує батьківського піклування, утримання та виховання. Також просить врахувати, що ОСОБА_4 має третю групу інвалідності та хронічні хвороби, які загострюються під час його перебування в СІЗО. На підтвердження посилається на відповідь начальника філії ДУ «Центр охорони здоров`я державної кримінально-виконавчої служби України» в Миколаївській та Одеській областях, згідно якої ОСОБА_4 встановлений діагноз посттравматична енцефалопатія, токсична гепатопатія, він постійно скаржиться на головний біль, запаморочення, судоми та загальну слабкість. Також захисник вважає, що в даному кримінальному провадженні відсутні ризики відповідно до ст.177 КПК України і просить замінити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід на такий, що не пов`язаний з триманням під вартою. Зазначила, що на даний час діє принцип презумції невинуватості, втановлений ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод- "кожний обвинувачений у здійсненні злочину вважається невинуватим, поки його винуватість не буде доведена у відповідності з законом", а також послалася на ч. 1 ст. 62 та ч. 2 ст. 29 Конситуції України.

Одночасно захисник просила клопотання розглядати без її участі у зв`язку з перебуванням на лікарняному.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання адвоката ОСОБА_3 та надав згоду на розгляд клопотання про зміну запобіжного заходу без участі захисника.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання. Зазначив, що ОСОБА_4 обгрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, про що свідчить поданий до суду обвинувальний акт. При цьому на даному етапі судового розгляду не вирішується питання про винуватість чи невинуватість обвинуваченого в інкримінованих кримінальних правопорушеннях, оскільки вказане питання буде вирішуватися після дослідження доказів. Крім того, пояснив, що відповідно до листа Філії ДУ "Центр охорони здоров`я державної кримінально-виконавчої служби України" в Миколаївській та Одеській областях на теперішній час загальний стан обвинуваченого компенсований, ургентної допомоги за межами СІЗО не потребує. Також прокурор зазначив, що кримінальні правопорушення обвинуваченим вчинялися в денний час доби, а тому нічний домашній арешт не забезпечить не вчинення обвинуваченим інших правопорушень. Тому на думку прокурора відсутні підстави для зміни обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного судом на нічний домашній арешт, з носінням електронного засобу контролю, або на будь-який інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, визначений судом.

Суд, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 201 КПК України, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до суду клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбаченихчастиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

За змістом ст. 201 КПК України підставою для зміни запобіжного заходу є, зокрема, наявність нових обставин, які не розглядалися суддею при застосуванні запобіжного заходу: зміна обставин підозри, зменшення встановлених ризиків.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

Ухвалою слідчого судді Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 18.09.2024 ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з утриманням в ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор» до 16.11.2024 включно.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею було встановлено, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307 КК України, тобто у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та незаконному збуті особливо небезпечних психотропних речовин, вчиненому повторно. Слідчий суддя обґрунтовує застосування тримання під вартою дослідженими письмовими та речовими доказами, в тому числі розсекреченими протоколами про результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій та додатками до них, які містяться в матеріалах кримінального провадження.

Ухвалами суду від 14.11.2024 та 10.01.2025 року було продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідно до 13.01.2025 та 11.03.2025 року включно.

Відповідно до ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Захисник у клопотанні про зміну запобіжного заходу посилається на відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, на запобігання яким спрямоване застосування виняткового запобіжного заходу тримання під вартою, стан здоров`я обвинуваченого та наявність на його утриманні неповнолітньої дитини.

Разом з тим, дослідивши лист, на який посилається захисник, судом встановлено, що ОСОБА_4 тривалий час вживав опіати та кристалічний метадон, що вплинуло на його стан здоров`я, але перебуваючи під вартою двічі лікувався від ГРВІ, на даний час пролікований, його стан здоров`я компенсований, ургентної допомоги за межами СІЗО не потребує.

Додаткові консультації психіатра є вимогою самого обвинуваченого, що на думку суду свідчить про маніпулювання станом здоров`я.

Щодо посилання захисника на факт того, що на утриманні обвинуваченого перебуває неповнолітня дитина, суд вважає такі доводи непереконливими з урахуванням наявності на розгляді у суді двох кримінальних провадженнях, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів.

Суд вважає, що ризики, які враховувалися судом при обранні обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на цей час залишаються реальними та продовжують існувати. На даний час відсутні підстави вважати, що ризики, встановлені слідчим суддею, а саме ризик переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, відпали, а отже відсутні підстави для зміни запобіжного заходу.

Суд враховує, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, покарання за яке передбачає позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, а також те, що останній офіційно не працює, відносно нього Южноукраїнським міським судом Миколаївської області розглядається кримінальне провадження за ч. 3 ст. 307 КК України, може переховуватись від суду, здійснювати вплив на свідків, які перебувають під захистом відповідно до положень Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві», перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інші кримінальні правопорушення. Такі ризики, передбачені ст. 177 КПК України неодноразово були предметом дослідження при вирішення клопотання про продовження строку тримання під вартою.

Вказані висновки суду не суперечать вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного/обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що клопотання захисника про зміну запобіжного заходу задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 201, 314-316, 331 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання захисника про зміну обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на нічний домашній арешт чи інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1