ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2024 року м. Володимир

Володимир-Волинський міський суд Волинської області, в складі:

головуючого судді: Кусік І.В.,

за участю:

секретаря судового засідання: Редько В.В.,

прокурора: Свириденко З.В.,

обвинуваченого: ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу в кримінальному провадженні № 0000094 провадженні по обвинуваченню:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Володимир-Волинський Волинської області, громадянина України, непрацюючого, зареєстрованому за адресою АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за ч. 1 ст. 164 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 , згідно рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 18.06.2018 року було збільшено розмір аліментів стягуваних відповідно до рішення Володимир - Волинського міського суду Волинської області від 15 жовтня 2015 року та відповідно до котрого ОСОБА_2 був зобов`язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 по 1000 (одній тисячі) гривень на кожну дитину щомісячно починаючи з 18 липня 2018 року і до досягнення дітьми повноліття.

Однак, в подальшому ОСОБА_2 будучи ознайомлений із вказаним судовим рішенням та знаючи про покладений на нього обов`язок щодо сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей, порушуючи вимоги ст. 21, ч. 3 ст. 51 Конституції України, ст. 80 Сімейного кодексу України, відповідно до положень яких усі люди є вільні та рівні в своїй гідності та правах, права і свободи є невідчужуваними та непорушними, та що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. в період часу з 01 березня 2022 року по 01

лютого 2024 року злісно ухилявся від сплати вищевказаних коштів. У вказаний період часу будучи працездатним і попередженим державним виконавцем про кримінальну відповідальність за злісне ухилення від сплати аліментів, документів які б свідчили про неможливість працевлаштування чи погіршення стану здоров?я у виконавчу службу не пред`являв, офіційно не працевлаштовувався при цьому в період з березня 2022 року по квітень 2022 року перебуваючи на обліку в центрі зайнятості та отримуючи допомогу по безробіттю, державного виконавця про суму заробітку та джерела доходів не попереджав, хоча після зняття з обліку у центрі зайнятості працював неофіційно та заробляв кошти на прожиття, внаслідок чого за період з 01 березня 2022 року по 01 лютого 2024 року утворилася заборгованість по сплаті коштів на утримання неповнолітніх дітей у сумі 64 217 (шістдесят чотири тисячі гривень двісті сімнадцять) гривень, що сукупно перевищує суму виплат за три місяці відповідних платежів.

Внаслідок злісного ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_2 допустив заборгованість по сплаті аліментів на загальну суму 100 930 грн. 38 коп.

Обвинувачений ОСОБА_2 у судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, яке йому інкримінується, визнав повністю, щиро покаявся та суду пояснив, що дійсно рішенням суду він був зобов`язаний сплачувати на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 по 1000 гривень на кожну дитину щомісячно починаючи з 18 липня 2018 року і до досягнення дітьми повноліття. Проте, в період часу з 01.03.2022 по 01.02.2024 року, кошти на утримання дітей він не сплачував, іншої допомоги не надавав. Зазначив, що на теперішній час він частково погасив заборгованість по аліментам та, зобов`язується і надалі сплачувати аліменти на утримання дитини.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні при визначенні міри покарання поклалися на думку суду.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає та роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

При встановлених обставинах, оцінюючи наявні докази, суд вважає винуватість ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованих йому кримінального правопорушення доведеною повністю.

Таким чином, суд вважає встановленим, що обвинувачений ОСОБА_2 своїми умисними протиправними діями, які виразилися у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КК України.

Тож, призначаючи ОСОБА_2 покарання у відповідності до вимог ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини його вчинення, відомості про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання є щире каяття, активне сприяння розкриттю проступку .

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання не встановлено.

Крім того суд враховує обставини та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відносяться до кримінального проступку, особу обвинуваченого, що неодружений, за місцем проживання характеризується позитивно, утриманців не має, на обліку у лікаря нарколога-психіатра не перебуває, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на наявність пом`якшуючих покарання обставин та відсутність обтяжуючих покарання обставин,враховуючи позитивні характеризуючи на особу, суд дійшов висновку про призначення покарання у виді у виді громадських робіт у межах, встановлених санкцією частини 1 статті 164 КК України.

На думку суду, саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення особи та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, а також буде співмірним по відношенню між тяжкістю вчиненого кримінального правопорушення та наслідками, які настали в результаті його вчинення.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено, судові витрати та речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст.368, 370 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 80 (вісімдесят) годин.

Вирок може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги, яку може бути подано через Володимир-Волинський міський суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку суду буде вручена учасникам негайно.

Головуючий суддя ІРИНА Кусік