Справа № 344/5602/24
Провадження № 1-кп/344/453/25
У Х В А Л А

16 січня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , законного представника потерпілого ОСОБА_7 , потерпілого ОСОБА_8 , представника потерпілого ОСОБА_9 , обвинуваченої ОСОБА_10 , розглядаючи у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження з обвинувальним актом щодо ОСОБА_10 , якій повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави щодо обвинуваченої ОСОБА_10 у зв`язку із наявністю ризиків, які передбачені п.1, 3 ст.177 КПК України, а саме: існує реальна загроза, що обвинувачена може переховуватись від суду усвідомлюючи невідворотність покарання у разі визнання винуватою за вчинення інкримінованого їй злочину, який є особливо тяжким злочином, і даний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_10 після вчинення злочину втекла з місця вчинення злочину та переховувалась по місцю проживання, де в шафі заховала знаряддя вчинення кримінального правопорушення - ніж; може незаконно впливати на свідка ОСОБА_11 , яка є її подругою, а також свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та інших, які в судовому засіданні не допитувались.

Потерпілий, представник потерпілого та законний представник потерпілого покладаються на розсуд суду щодо клопотання прокурора.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_6 заперечила щодо клопотання прокурора. Вважає клопотання необгрунтованим, а ризики в клопотанні не доведеними. Просила суд змінити обвинуваченій ОСОБА_10 запобіжний захід у виді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, однак, якщо суд вирішить все ж таки продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо обвинуваченої, просить визначити розмір застави.

Обвинувачена ОСОБА_10 підтримала думку захисника.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави, суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

За змістом закону, тримання під вартою як запобіжний захід може бути застосовано лише у разі, якщо прокурор наявною сукупністю дозволених законом при прийнятті даного рішення засобів доказування доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим в ст.177 КПК. Неможливість запобігти даним ризикам слід розуміти як недостатність інших запобіжних заходів для того, щоб запобігти їхньому настанню.

Суд заслухавши думку всіх учасників процесу щодо заявленого клопотання, дослідивши матеріали кримінального провадження, вважає, що воно підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 13 жовтня 2023 року щодо обвинуваченої ОСОБА_10 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави на строк до 09 грудня 2023 року включно. В подальшому судом вирішувалось питання щодо продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до обвинуваченої.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч.4 п.2 ст.183 КПК України, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

ОСОБА_10 обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, що належать до категорії особливо тяжких злочинів, максимальне покарання згідно санкції статті 15 років позбавлення волі.

В результаті даного кримінального правопорушення наступила смерть потерпілої.

Вказана обставина враховується судом при вирішенні питання щодо можливості не визначення застави як альтернативного запобіжного заходу.

Згідно з вимогами п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до положень ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законне, тобто передбачене внутрішнім законодавством тримання особи під вартою з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, не є порушенням права особи на свободу та особисту недоторканість. Крім цього, відповідно до зазначеної норми Конвенції, звільнення особи повинно обумовлюватися гарантіями явки в судове засідання.

Суд враховує те, що ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні злочину, який згідно ст. 12 КК України, є особливо тяжким злочином, в результаті чого наступила смерть потерпілої, і наявні ризики, які передбачені п.1, п.3 ст.177 КПК України, зокрема щодо можливого незаконного впливу на свідків, які ще не допитувалися в судовому засіданні, та які є знайомими обвинуваченої ОСОБА_10 , також щодо можливості переховуватися від суду, оскільки обвинувачена усвідомлює неминучість призначення покарання за вчинений нею особливо тяжкий злочин, а тому, враховуючи вищенаведені ризики та характеризуючі дані обвинуваченої та оцінюючи в сукупності всі обставини провадження, суд вважає, що обвинуваченій ОСОБА_10 слід продовжити запобіжний захід саме у виді тримання під вартою без визначення розміру застави на строк до шістдесяти днів.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 177-178, 183, 184, 194-196, 331 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора - задовольнити.

Застосування запобіжного заходу обраного щодо ОСОБА_10 , відповідно до ухвали Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 13 жовтня 2023 року у виді тримання під вартою без визначення розміру застави - продовжити до 16 березня 2025 року включно.

Копію ухвали для відома та виконання направити начальнику ДУ "Івано-Франківська установа виконання покарань (№ 12)".

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_14

Судді ОСОБА_15

ОСОБА_16