Провадження № 1-кп/947/922/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.12.2024 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні в місті Одесі, кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Нильга Увинського району, Удмуртії, Удмуртська Автономна Радянська Соціалістична Республіка (нині російська федерація), громадянки України, пенсіонерки, зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима, -

обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст.27, ч. 3 ст. 190 (в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018),

ч. 2 ст. 209, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 358 (в редакції Закону № 1666-VIII від 06.10.2016), КК України,

ВСТАНОВИВ:

Так, при невстановлених обставинах, у невстановлений час, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, остання надала свою добровільну згоду на вчинення тяжких злочинів направлених на заволодіння шахрайським шляхом правом власності на об`єкти нерухомого майна, з подальшою їх легалізацію, шляхом вчинення правочинів з ними відповідно до розробленого ОСОБОЮ_1 злочинного плану.

Згідно розробленого ОСОБОЮ_1, злочинного плану, з невстановлених джерел ним отримувалася інформації, про наявність об`єкту нерухомого майна (квартири) власники, якого померли, а також відповідні анкетні дані власників та параметри нерухомого майна. Після чого, членами групи підшукувались підставні особи, які отримуючи грошову винагороду погоджувались ввести в оману осіб уповноважених на здійснення реєстраційних дій відповідно до положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», виступивши в ролі осіб, що мають відповідні майнові права до нерухомого майна (об`єкт злочинного посягання). Після отримання анкетних даних підставної особи, анкетних даних законного власника нерухомого майна та безпосередньо параметри об`єкту нерухомого майна, за наявним шаблоном (зразком) здійснювала виготовлення судового рішення Суворовського районного суду міста Одеси (датованого минулими роками, зокрема 2006-2010 роки, за підписом суддів, які на даний момент перебувають у відставці), про визнання права власності на нерухоме майно за підставною особою. Після цього, вказане рішення, передавалося «підставній особі», яка у свою чергу зверталась до державного реєстратора, який відповідно до положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» уповноважений на здійснення реєстраційних дій, та будучі введеним в оману діючи відповідно до наданих йому повноважень, здійснював реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна за підставною особою. У подальшому, члени злочинної групи, продовжуючи реалізацію злочинного умислу направленого на власне збагачення, дотримуючи методів загальної конспірації та видуманої легенди, здійснював показ та подальший продаж такого нерухомого майна добросовісному набувачеві.

Отже, приступивши до стадії підготовки з метою виконання вказаного злочинного плану, ОСОБА_1 за невстановлених обставин, з невстановлених джерел, отримана інформація про те, що на території Суворовського району міста Одеси наявні об`єкти нерухомого майна, право власності на які не зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (надалі ДРРП), а їх законні власники померли. У зв`язку з чим, ОСОБОЮ_1 вибрано об`єктами злочинного посягання квартири розташовані за наступними адресами: АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_3 ; АДРЕСА_4 ; АДРЕСА_5 ; АДРЕСА_6 ; АДРЕСА_7 .

У подальшому, з метою безпосереднього залучення ОСОБА_6 , до заволодіння нерухомим майном, ОСОБА_1 та ОСОБА_5, будучі охопленими єдиним умислом, перебуваючи у приміщені ресторану « ІНФОРМАЦІЯ_2 », за адресою: м. Одеса, вул. Лузанівська, 100-А, користуючись скрутним матеріальним становищем ОСОБА_6 , обіцяючи грошову винагороду в сумі 10 000 грн, залучили останню до вчинення кримінального правопорушення направленого на заволодіння об`єктом нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_6 . Натомість, ОСОБА_6 , розуміючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, з метою отримання неправомірної вигоди, на вимогу ОСОБИ_1 надала останньому свої анкетні дані шляхом передачі оригіналу паспорту громадянина України та картки платника податку із зазначенням у ній реєстраційного номеру облікової карти платника податків, для їх подальшого використання при виготовленні підроблених документів.

Маючи усю необхідну інформацію, ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_5, приступили до безпосереднього заволодіння об`єктами нерухомого майна, у зв`язку з чим, анкетні дані ОСОБИ_6, ОСОБИ_7, ОСОБИ_4 та ОСОБА_6 передані невстановленій особі, яка будучі членом злочинної групи, діючи відповідно відведеної їй ролі, взявши на себе обов`язок виготовити завідомо підроблені документи, зокрема рішення Суворовського районного суду міста Одеси, для безпосереднього заволодіння об`єктами нерухомого майна.

У свою чергу, невстановлена особа, діючи згідно розробленого ОСОБОЮ_1 плану за наявним шаблоном виготовила рішення Суворовського районного суду міста Одеси про визнання права власності, а також листи про наявність таких судових рішень в архіві та алфавітних покажчика та передала їх ОСОБІ_2.

У свою чергу, ОСОБА_2, діючи за попередньою змовою з невстановленою особою, в інтересах керованої ОСОБОЮ_1, злочинної групи, наніс відтиск гербової печатки Суворовського районного суду міста Одеси на рішення Суворовського районного суду міста Одеси, а також наніс відтиск гербової печатки Суворовського районного суду міста Одеси. Після виготовлення вказаних документів ОСОБА_2, передав їх ОСОБІ_1, для подальшого використанні при заволодінні нерухомим майном.

Натомість, ОСОБА_6 , розуміючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, з метою отримання неправомірної вигоди, на вимогу ОСОБИ_1, надала останньому свої анкетні дані шляхом передачі оригіналу паспорту громадянина України та картки платника податку із зазначенням у ній реєстраційного номеру облікової карти платника податків. У подальшому, ОСОБА_1, маючи у наявності усі необхідні дані ОСОБА_6 , яка надала свою добровільну згоду на вчинення кримінального правопорушення, передав невстановленій особі, для проведення державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_6 , за останньою наступні документи: рішення Суворовського районного суду міста Одеси від 23.06.2009 по справі № 2-3305 (головуючий суддя ОСОБА_7 ); лист виданий Суворовським районним судом міста Одеси від 13.07.2020 вих. № 5/2155 (адресований ОСОБА_6 за підписом керівника ОСОБА_2), та паспортні дані ОСОБА_6 .

Так, 27.07.2020 невстановлена особа, діючи за вказівкою ОСОБИ_1 представляючись ОСОБА_6 , приступила до безпосереднього заволодіння об`єктом нерухомого майна, та об 11 год 59 хв прибула до державного реєстратора Дачненської сільської ради Біляївського району Одеської області ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_8 , відповідно до вимог статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», на підтвердження повноважень надала завідомо підроблені документи: рішення Суворовського районного суду міста Одеси від 23.06.2009 по справі № 2-3305 (про визнання права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_6 за ОСОБА_6 ); лист виданий Суворовським районним судом міста Одеси від 13.07.2020 вих. № 5/2155 (адресований ОСОБА_6 за підписом ОСОБА_2), а також заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо права власності) реєстраційний номер 40661467, з підписом виконаним від імені ОСОБА_6 .

Після чого, державний реєстратор Дачненської сільської ради Біляївського району Одеської області ОСОБА_8 , будучі введеним в оману, діючи відповідно до положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», прийняв рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) та зареєстрував в ДРРП право власності на квартиру АДРЕСА_9 за ОСОБА_6 .

Таким чином, ОСОБА_6 , спільно з ОСОБОЮ_1, ОСОБОЮ_5 та невстановленою особою, реалізуючи свій злочинний намір, з метою незаконного збагачення, шахрайським шляхом, за допомогою обману, придбали право на чуже майно на квартиру АДРЕСА_9 , шляхом реєстрації права власності в ДРРП за ОСОБА_6 , оціночна вартість якої складала 553 378 грн, що відповідно до примітки 3, статті 185 КК України, в двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення кримінального правопорушення, тим самим спричинивши Територіальній громаді міста Одеси у особі Одеської міської ради, збиток на вищевказану суму.

Таким чином своїми умисними діями, обвинувачена ОСОБА_6 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 190 КК України (в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018), за кваліфікуючими ознаками - пособництво у придбанні права на чуже майно, шляхом обману (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб, у великих розмірах;

Таким чином своїми умисними діями, обвинувачена ОСОБА_6 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 358 КК України (в редакції Закону № 1666-VIII від 06.10.2016), за кваліфікуючими ознаками - пособництво у підробленні посвідчення та іншого офіційного документа, який видається установою, організацією, вчинене за попередньою змовою групою осіб;

Продовживши свою злочинну діяльність, ОСОБА_1, умисно, з корисливих мотивів, керуючи та координуючи дії ОСОБА_6 , усвідомлюючи, що право власності на об`єкт нерухомого майна, розташованого за адресою:

АДРЕСА_6 , здобуто злочинним шляхом, приступили до легалізації вказаного майна, шляхом його відчуження третім особам, тобто добросовісним набувачам.

Так, з метою відчуження даного об`єкту нерухомого майна, ОСОБА_1., користуючись вмінням маніпулювати іншими і використовувати їх у своїх цілях, вмінням справляти враження добросердечності і безкорисливості, у невстановлений досудовим розслідуванням час, перебуваючи на території міста Одеси, звернувся до знайомого ОСОБА_9 , з проханням дати йому у борг гроші у сумі 14 000 доларів США, на що останній дав позитивну відповідь за умови, якщо забезпечення виконання зобов`язання буде гарантоване нерухомим майном.

У свою чергу, ОСОБА_1, усвідомлюючи, що у його фактичному розпорядженні наявний об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_6 , право власності на який зареєстроване за підконтрольною йому ОСОБА_6 , запропонував ОСОБА_9 , укласти іпотечний договір, передавши у іпотеку вказану квартиру, тим самим легалізувавши вказане майно.

У подальшому, 19.12.2020 ОСОБА_6 , діючи за вказівкою ОСОБИ_1, прибули до офісу приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_10 , спільно з ОСОБА_9 . Перебуваючи в зазначеному офісі, ОСОБА_6 , діючи згідно розробленого ОСОБОЮ_1 злочинного плану, достовірно знаючи про те, що вказане майно прямо одержано злочинним шляхом, на підтвердження права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_6 , надала отримані від ОСОБИ_1 завідомо підроблені документи, зокрема: рішення Суворовського районного суду міста Одеси від 23.06.2009 по справі № 2-3305; лист виданий Суворовським районним судом міста Одеси від 13.07.2020 вих. № 5/2155 (адресований ОСОБА_6 за підписом ОСОБА_2), тим самим ввівши в оману ОСОБА_9 та приватного нотаріуса ОСОБА_10 .

Після чого, діючи умисно, під керівництвом ОСОБИ_1, уклала з ОСОБА_9 , іпотечний договір, предметом якого виступала квартира за адресою: АДРЕСА_6 , право власності на яку на момент укладення договору зареєстровані за нею, на підставі завідомо підроблених документів, про що останній було достовірно відомо.

У свою чергу, приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_10 , не будучи обізнаною про дійсні злочинні наміри ОСОБА_6 , посвідчила вищезазначений іпотечний договір.

У подальшому, 17.08.2021 о 11 год 31 хв приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_10 на підставі вищевказаного іпотечного договору від 19.12.2020 (серія та номер: 1506), здійснила реєстрацію права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_6 , за ОСОБА_9 .

Таким чином своїми умисними діями, обвинувачена ОСОБА_6 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 209 КК України, за кваліфікуючими ознаками - набуття, володіння, майном, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом, у тому числі вчинення правочину з таким майном, вчинені особою, яка знала, що таке майно прямо та повністю одержано злочинним шляхом, вчинене за попередньою змовою групою осіб;

Таким чином своїми умисними діями, обвинувачена ОСОБА_6 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 190 КК України (в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018), за кваліфікуючими ознаками,-пособництво у придбанні права на чуже майно, шляхом обману (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб, у великих розмірах;

Таким чином своїми умисними діями, обвинувачена ОСОБА_6 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 358 КК України (в редакції Закону № 1666-VIII від 06.10.2016), за кваліфікуючими ознаками,- пособництво у підробленні посвідчення та іншого офіційного документа, який видається установою, організацією, вчинене за попередньою змовою групою осіб;

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст.27, ч. 3 ст. 190 (в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018),

ч. 2 ст. 209, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 358 (в редакції Закону № 1666-VIII від 06.10.2016), КК України, визнала повністю, та пояснила, що вона дійсно вчинила інкриміновані їй злочини при обставинах викладених в обвинувальному акті, і вони повністю відповідають фактичним обставинам скоєних нею злочинів, фактичні обставини справи не оспорювала та підтвердила вищеописані та встановлені судом обставини справи. У скоєному щиро кається, просила суворо її не карати.

Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_6 повністю визнала свою вину у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст.27, ч. 3 ст. 190 (в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018),

ч. 2 ст. 209, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 358 (в редакції Закону № 1666-VIII від 06.10.2016), КК України, та у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким з учасників не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_6 та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності їх позицій немає, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд користуючись правом, наданим ч. 3 ст. 349 КПК України і відсутністю заперечень учасників судового провадження, вважає достатнім обмежитись допитом обвинуваченого ОСОБА_6 , та дослідженням матеріалів характеризуючи його особу.

Зазначене повністю узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.

Таким чином, суд, приходить до висновку, що вина ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень, знайшла своє підтвердження і кваліфікує її дії наступним чином.

за ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 190 КК України (в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018), за кваліфікуючими ознаками - пособництво у придбанні права на чуже майно, шляхом обману (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб, у великих розмірах;

за ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 358 КК України (в редакції Закону № 1666-VIII від 06.10.2016, за кваліфікуючими ознаками - пособництво у підробленні посвідчення та іншого офіційного документа, який видається установою, організацією, вчинене за попередньою змовою групою осіб;

за ч. 2 ст. 209 КК України, за кваліфікуючими ознаками - пособництво у придбанні права на чуже майно, шляхом обману (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб, у великих розмірах;

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання, необхідні і достатні для її виправлення та попередження нових злочинів.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_6 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає визнання вини, щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_6 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлені.

З огляду на вищенаведене, враховуючи сукупність вищезазначених обставин, характер, обставини та тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченої ОСОБА_6 , яка раніше не судима, на обліку у психіатра та нарколога не значиться, є пенсіонеркою, та враховуючи обставини які пом`якшують покарання обвинуваченої, а саме: визнання вини, щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обставин які обтяжують покарання, враховуючи вищезазначені обставини, та реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, суд приходить до переконання, що виправлення і перевиховання обвинуваченої ОСОБА_6 можливе в умовах без ізоляції від суспільства із застосуванням ст. 75 КК України із звільненням його від відбування покарання з випробуванням, бо вважає це покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження скоєння нею кримінальних правопорушень у майбутньому.

Крім того, призначення покарання обвинуваченій ОСОБА_6 з застосуванням вимог ст. 75 КК України, буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.

Щодо призначення додаткового покарання у виді конфіскації майна, варто зазначити, що ст. 77 КК України передбачено види покарань, які можуть бути призначені у разі звільнення особи від відбування покарання з випробуванням, серед яких конфіскація майна відсутня.

В п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначено, що при звільненні з випробуванням від відбування основного покарання суд відповідно до ст. 77 КК Erhf]yb може призначити додаткові покарання: штраф (за умови, що він передбачений санкцією закону, за яким засуджується особа); позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю; позбавлення військового, спеціального звання, рангу, чину або кваліфікаційного класу.

У п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду № 7 від 24.10.2003 роз`яснено, що коли додаткове покарання у виді конфіскації майна за санкцією статті (частини статті) є обов`язковим, то в разі прийняття рішення про звільнення особи від відбування покарання з випробуванням воно не застосовується, оскільки ст. 77 КК України передбачено вичерпний перелік додаткових покарань, що можуть бути призначені у такому випадку, серед яких конфіскація майна відсутня.

Відповідно до ст. 124 КПК України процесуальні витрати по справі відсутні.

Питання щодо вирішення речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 369, 370, 371, 373, 374, 392, 393, 395 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_6 винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст.27, ч. 3 ст. 190 (в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018), ч. 2 ст. 209, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 358 (в редакції Закону № 1666-VIII від 06.10.2016), та призначити їй наступне покарання:

- за ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 190 КК України (в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018) у вигляді позбавлення волі, строком на 3 (три) роки;

- ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 358 КК України (в редакції Закону № 1666-VIII від 06.10.2016 у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

- ч. 2 ст. 209 КК України у вигляді позбавлення волі, строком на 5 (п`ять) років без конфіскації особистого майна, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків на підприємствах, в установах і організаціях усіх форм власності строком на два роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК Україниза сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_6 покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без конфіскації особистого майна, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків на підприємствах, в установах і організаціях усіх форм власності строком на два роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування основного покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю 2 (два) роки.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на засуджену ОСОБА_6 наступні обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Одеси протягом 30 діб з дня його проголошення. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1