справа № 197/1168/24
провадження № 1-кп/197/155/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2024 року с-ще Широке

Широківський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с-ща Широке у спрощеному провадженні кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Ясногородки Вознесенського району Миколаївської області, громадянки України, з середньою освітою, працює, не одружена, на утриманні має малолітню дитину, на обліку у лікарів нарколога чи психіатра не перебуває, інвалідності не має, зареєстроване та фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 , раніше не судима,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

встановив:

20 жовтня 2024 року, приблизно о 12:00, ОСОБА_3 перебувала за місцем своєї роботи в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », місцезнаходження якого: АДРЕСА_2 , де в неї на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин з потерпілою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на фоні раніше виниклого конфлікту, раптово виник умисел, спрямований на заподіяння останній тілесних ушкоджень.

Реалізуючи сві кримінально протиправний умисел, ОСОБА_3 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи на меті заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_4 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, застосовуючи фізичну силу, завдала потерпілій ОСОБА_4 один удар дерев`яним держаком від лопати в область зовнішньо-задньої поверхні правого плеча.

В результаті своїх дій ОСОБА_3 спричинила потерпілій ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді - по передній поверхні на межі середньої та нижньої третини та по зовнішньо-задній поверхні нижньої третини правого плеча - 2 синця продовгуватої та овальної форми, бруднувато-синюшного кольору з нечіткими контурами, розмірами 4х0,5 см та 3,5х2,5 см.

Згідно з висновком судово-медичного експерта № 2101 від 11.11.2024 виявлені ушкодження за своїм відносяться до легких тілесних ушкоджень як такі, що мають незначні скороминучі наслідки. П. 2.3.5. "Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень", затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 р. № 6.

Таким чином, дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування були кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Враховуючи ту обставину, що під час дізнання потерпіла та обвинувачена надали заяви (остання складена у присутності захисника ОСОБА_5 ), в яких зазначили, що згідні зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами та із розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні, ознайомлені з обмеженням права апеляційного оскарження у такому випадку, а обвинувачена також вказала, що беззаперечно визнає свою винуватість, обвинувальний акт розглядався судом відповідно до положень ч. 2 ст. 381 КПК України без проведення судового розгляду у судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Таким чином, суд вважає, що дії обвинуваченої ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження. Її винуватість у вчиненні зазначеного кримінального проступку не оспорювалася жодним учасником судового провадження.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд враховує пом`якшуючу обставину щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання підсудної, не встановлено.

Як особа обвинувачена ОСОБА_3 раніше не судима, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, не одружена, працевлаштована, на утриманні має дитину.

Відповідно до ст. 65 КК України суд при призначенні покарання повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Суд також з огляду на положення ч. 6 ст. 368 КПК України враховує правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 26.06.2018 у справі № 570/3743/15-к, в якій зазначається, що покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності й індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу винного, обставини, що впливають на покарання, ставлення винної особи до своїх дій, інші обставини кримінального провадження, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Враховуючи ступінь тяжкості та характер суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, його суспільно небезпечні наслідки, особу обвинуваченого, яка не судима, наявність пом`якшуючої та відсутність обтяжуючої обставин, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України, із врахуванням вимог ч. 2 ст. 53 КК України, у мінімальному розмірі, що є необхідним і достатнім для її виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений, процесуальні витрати відсутні, заходи забезпечення кримінального провадження (в тому числі запобіжні заходи) не застосовувалися.

Питання про долю речового доказу підлягає вирішенню відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України, а саме дерев`яний держак від лопати знищити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 368, 370, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд

ухвалив:

визнати ОСОБА_3 винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 510 (п`ятсот десять) гривень.

Речовий доказ, що знаходяться в камері схову ВП № 7 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області, а саме дерев`яний держак для лопати знищити.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Широківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів із моменту його проголошення в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1