Справа № 577/68/25
Провадження № 1-кс/577/50/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" січня 2025 р. м. Конотоп

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Конотопі Сумської області клопотання слідчого СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня-спеціальна, розлученого, не працюючого, раніше не судимого,

який підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України,

В С Т А Н О В И В :

08 січня 2025 року слідчий СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням, яке погоджено з прокурором, про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави.

Своє клопотання обгрунтовує тим, що ОСОБА_4 у невстановлений день та час, але не пізніше 20.12.2024 року, за невстановлених обставин та місці, діючи умисно протиправно в порушення вимог Постанови ВР України №2471-Х11 від 17.06.1992 «Про право власності на окремі види майна», Положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою КМУ №576 від 12.10.1992, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими та аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженої Наказом МВС України №292 від 12.04.1999, без передбаченого законом дозволу придбав осколково-фугасну ручну гранату RGD-5 (виробництво Болгарія), що є бойовим припасом, який переніс та почав зберігати у невстановленому місці з метою збуту.

У подальшому 19.12.2024 року ОСОБА_4 запропонував знайомому ОСОБА_7 , 1998 року народження, придбати зазначену гранату, на що останній погодився та одночасно повідомив про цей факт працівників поліції Конотопського РВП ГУНП в Сумській області, які залучили його до проведення негласних слідчих (розшукових) дій з метою викриття злочинних дій ОСОБА_4 .

Так, 20.12.2024 року близько 14:00 год. ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, прибув на автовокзал ст. Конотоп за адресою: м. Конотоп, вул. Клубна, 8, та звернувся до невстановленого водія рейсового автобусу «IVECO» д.н.з. НОМЕР_1 , сполученням Конотоп-Ромни, не інформуючи останнього про свої злочинні наміри, з проханням перевезти до м. Ромни пакунок, до якого він заздалегідь помістив осколково-фугасну ручну гранату RGD-5, на що він погодився і цього ж дня перевіз пакунок з боєприпасам до м. Ромни, та о 15.15 год. передав ОСОБА_7 .

У цей же день о 15:18 год. в ході проведення негласної слідчої (розшукової) дії контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки ОСОБА_7 видав працівникам поліції Конотопського РВП ГУНП в Сумській області предмет, схожий на гранату, який згідно висновку експерта №СЕ-19/119-24/20176-БЛ від 27.12.2024 року є корпусом ручної осколково-фугасної гранати RGD-5 (виробництва Болгарія), які споряджаються вибуховою речовиною RDX, масою 80 г, та засобом підриву (детонування) запалом ДВМ до ручної осколково-фугасної гранати RGD-5 (виробництва Болгарія). Надані на дослідження корпус ручної осколково-фугасної гранати RGD-5 (виробництва Болгарія) та запал ДВМ є основними комплектуючими частинами осколково-фугасної гранати RGD-5 (виробництва Болгарія) і у конструктивному поєднанні утворюють остаточно споряджений вибуховий пристрій промислового виготовлення військового призначення одну осколково-фугасну гранату RGD-5 (виробництва Болгарія), яка належить до категорії бойових припасів.

У подальшому о 17:00 на вул. Клубній, 8 в м. Конотоп ОСОБА_4 отримав від невстановленого водія рейсового автобусу «Мерседес» д.н.з. НОМЕР_2 , сполученням Ромни-Конотоп грошові кошти в сумі 3000 грн., передані ОСОБА_7 в якості оплати за отриману гранату.

Крім того, ОСОБА_4 у невстановлений день та час, але не пізніше 05.01.2025 року, за невстановлених обставин та місці, діючи умисно протиправно в порушення вимог Постанови ВР України №2471-Х11 від 17.06.1992 «Про право власності на окремі види майна», Положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою КМУ №576 від 12.10.1992, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими та аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженої Наказом МВС України №292 від 12.04.1999, без передбаченого законом дозволу повторно придбав дві осколково-фугасні ручні гранати RGD-5 та одну гранату Ф-1, що є бойовими припасами, які переніс та почав зберігати у невстановленому місці з метою збуту.

У подальшому 05.01.2025 року близько 08:11 год. ОСОБА_4 запропонував знайомому ОСОБА_7 , який є особою, взятою під захист відповідно до Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» від 23.12.1993 №3782-XII шляхом зміни анкетних даних, придбати зазначені боєприпаси, на що останній дав свою згоду та одночасно повідомив про цей факт працівників поліції Конотопського РВП ГУНП в Сумській області, які залучили останнього до проведення негласних слідчих (розшукових) дій з метою викриття злочинних дій ОСОБА_4 .

Так, 05.01.2025 року близько 13:00 год. ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, прибув на автовокзал ст. Конотоп за адресою: м. Конотоп, вул. Клубна, 8, де звернувся до невстановленого водія рейсового автобусу «Volkswagen» д.н.з. НОМЕР_3 , сполученням Конотоп-Ромни, не інформуючи останнього про свої злочинні наміри, з проханням перевезти до м. Ромни пакунок, до якого він заздалегідь помістив дві осколково-фугасні ручні гранати RGD-5 та одну гранату Ф-1, на що він погодився і цього ж дня перевіз пакунок з боєприпасам до м. Ромни, та о 14:30 год. передав ОСОБА_7 .

У цей же день о 14:45 год. в ході проведення негласної слідчої (розшукової) дії контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки ОСОБА_7 видав працівникам поліції Конотопського РВП ГУНП в Сумській області 3 предмети, схожі на корпуси гранат та 3 предмети, схожі на запали до них, які відповідно до довідок про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів від 07.01.2025 року є небезпечними та обмежено небезпечними об`єктами.

У подальшому о 17:00 год. по вул. Клубна, 8 в м. Конотоп ОСОБА_4 від невстановленого водія рейсового автобусу «IVECO» д.н.з. НОМЕР_1 , сполученням Ромни-Конотоп отримав грошові кошти в сумі 10000 грн., передані ОСОБА_7 в якості оплати за отримані гранати.

За вказаними фактами СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні№0001267 від 10.12.2024 року, в якому об`єднано матеріали 2 кримінальних проваджень за ознаками в діях ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

06.01.2025 року о 17:20 год. ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України та 07.01.2025 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено ризики, передбачені у п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають обґрунтовані підстави для застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється.

Про існування вказаних ризиків свідчать такі обставини: ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину (2 епізодів), передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, за вчинення якого у разі визнання винуватим йому загрожує суворе покарання у виді позбавлення волі строком до 7 років. Характер інкримінованого злочину, що має підвищену суспільну небезпечність, характеризує ОСОБА_4 з негативного боку та свідчить про те, що він, перебуваючи на волі бажатиме ухилення від відповідальності і переховуватиметься від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за скоєне. ОСОБА_4 ніде не працює, не має стійких соціальних зв`язків, не має законного джерела прибутків, є наркозалежним, з 19.05.2016 року перебуває на обліку у лікаря нарколога з діагнозом опійна наркоманія та з 10.06.2016 року перебуває на ЗПТ в наркологічному кабінеті, де отримує препарат метафін. У минулому ОСОБА_4 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності. Зокрема 18.07.2022 року був засуджений Конотопським міськрайсудом за ст.ст. 185 ч.4, 357 ч.1, 75 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік, і хоча на даний час судимість за вказаним вироком погашена, підозрюваний, відбувши покарання, на шлях виправлення не став та продовжив злочинну діяльність. Крім того, у 2016 році ОСОБА_4 притягувався до кримінальної відповідальності за ст.309 ч.1 КК України, та згідно ухвали Конотопського міськрайонного суду від 09.06.2016 року був звільнений від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст.309 КК України. У даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 вчинив 2 епізоди кримінально-караних діянь, керуючись корисливими мотивами.

За таких обставин, з урахуванням наведених ризиків, застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є виправданим, а інші більш м`які запобіжні заходи не забезпечать виконання покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання вищезазначеним ризикам.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав і прохав його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 , кожен окремо, не заперечували в обґрунтованості пред`явленої підозри у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.263 ч.1 КК України та заперечували проти задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, прохали застосувати домашній арешт.

Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи, приходить висновку, що клопотання слідчого не підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що 07.01.2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України (а.с. 17-19).

Відповідно до припису ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя переконався, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.

Досліджені додані до клопотання матеріали вказують на наявність вагомих фактів, які стали причиною виникнення підозри, найпереконливіші з яких: протоколом контролю за вчиненням злочину від 20.12.2024 року і протоколом аудіо-відеоконтролю особи від 27.12.2024 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_7 , протоколом огляду, висновком експерта №СЕ-19/119-24/20176-ВТХ від 27.12.2024 року, довідками про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів від 07.01.2025 року (а.с. 21,23-24,25,27-28,30,31,32-34,41,42,49,50,51).

Не вдаючись в оцінку даних доказів, та інших, зібраних на досудовому слідстві, слідчий суддя в той же час враховує об`єктивний характер встановлених фактів і приходить до висновку, що підозра підтверджується доказами, які є достатніми на даному етапі досудового розслідування.

При розгляді клопотання про взяття під варту слідчий суддя не вправі досліджувати докази, давати їм оцінку, в інший спосіб перевіряти доведеність вини підозрюваного, розглядати і вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінальної справи по суті.

Тому всі докази перевірялися лише з точки зору обґрунтованості підозри та наявності ризиків.

Слідчий суддя вважає доведеним прокурором, що існують ризики підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється. Так, про існування вказаних ризиків свідчать такі обставини: ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину (2 епізодів), передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, за вчинення якого йому загрожує суворе покарання у виді позбавлення волі строком до 7 років. Характер інкримінованого злочину, що має підвищену суспільну небезпечність, характеризує ОСОБА_4 з негативного боку та свідчить про те, що він, перебуваючи на волі бажатиме ухилення від відповідальності і переховуватиметься від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за скоєне. ОСОБА_4 ніде не працює, не має стійких соціальних зв`язків, не має законного джерела прибутків, є наркозалежним, з 19.05.2016 року перебуває на обліку у лікаря нарколога з діагнозом опійна наркоманія та з 10.06.2016 року перебуває на ЗПТ в наркологічному кабінеті, де отримує препарат метафін. У даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 вчинив 2 епізоди кримінально-караних діянь, керуючись корисливими мотивами.

Слідчим суддею враховано також, що ОСОБА_4 раніше не судимий, має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Має захворювання легенів, потребує лікування.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Слідчий суддя при розгляді клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Крім того слід врахувати, що запобіжний захід спрямовується виключно на забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, хоча і шляхом певного обмеження його особистих прав.

Згідно ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Оцінивши все в сукупності, слідчий суддя вважає необхідним та доцільним, керуючись нормою ч.4 ст. 194 КПК України, обрати підозрюваній більш м`який запобіжний захід цілодобовий домашній арешт, оскільки прокурором не доведено обставини, передбачені пунктом 3 частини першої ст. 194 КПК, а саме, застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначених у клопотанні.

На думку слідчого судді запобігти встановленим ризикам можливо у разі застосування до підозрюваного ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, що забезпечить пропорційність дотримання балансу між гарантіями виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків, дотриманням належної поведінки, усуненням негативних ризиків для кримінального провадження та необхідністю недопущення зайвого втручання у приватне життя особи.

Крім того з метою забезпечення належної процесуальної поведінки на ОСОБА_4 додатково слід покласти обов`язок: прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою; цілодобово заборонити залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду закордон або інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну; носити електронні засоби контролю.

Враховуючи встановлені під час розгляду справи конкретні обставини справи, дані про особу підозрюваного, наявність ризиків, положення п.3 ч.1 ст. 194 КПК України вважаю доцільним застосувати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, оскільки, слідчий суддя переконаний, що такий запобіжний захід забезпечить дотримання підозрюваним ОСОБА_4 процесуальних обов`язків під час досудового слідства та в суді.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 193, 194, 197, 376 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання слідчого СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_6 про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - відмовити.

Застосувати до ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

2) цілодобово заборонити залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду закордон або інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну;

5) носити електронні засоби контролю.

Строк дії ухвали встановити до 05 березня 2025 року до 24 год. 00 хв.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що покладені на нього обов`язки застосовуються до 05 березня 2025 року до 24 год. 00 хв. У разі необхідності зазначений строк може бути продовжений за клопотанням прокурора, в порядку, передбаченому ст. 199 КПК України. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію та обов`язки скасовуються.

Підозрюваному ОСОБА_4 під підпис повідомити про покладені на нього обов`язки та роз`яснити, що у разі їх невиконання до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід і накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Контроль за виконанням ОСОБА_4 обов`язків, покладеним на нього у зв`язку із застосуванням до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, покласти на Конотопський РВП ГУНП в Сумській області.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним протягом 5 днів з моменту вручення йому копії ухвали.

Слідчий суддяОСОБА_1