Справа № 201/3526/25
Провадження № 1-кс/201/1347/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в залі Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська клопотання прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні начальника Міловського відділу Старобільської окружної прокуратури Луганської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000018 від 21.01.2025, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Свердловськ, Луганської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України,

У судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_3 (у режимі відеоконференції),

захисник ОСОБА_5 (у режимі відеоконференції),

УСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

В обґрунтування поданого клопотання прокурором зазначено, що слідчим відділом 3 управління (з дислокацією у м. Сєвєродонецьк Луганської області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях проводиться досудове розслідування у кримінальному проваджені за № 0000018 від 21.01.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Відповідно до статей 1-3, 6 Конституції України - Україна є суверенна і незалежна, демократична, соціальна, правова держава; Суверенітет України поширюється на всю її територію; Україна є унітарною державою; Територія України в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною; Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність; Державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову; Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Згідно зі статтями 17, 19, 65, 68 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. На території України забороняється створення і функціонування будь-яких збройних формувань, не передбачених законом. На території України не допускається розташування іноземних військових баз. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України; Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Досудовим розслідуванням встановлено, що з 19.02.2014 представниками російської федерації розпочато збройне вторгнення збройних сил російської федерації, яке керівники російської федерації назвали переміщенням військових підрозділів у межах звичайної ротації сил Чорноморського флоту, які у взаємодії з військовослужбовцями Чорноморського флоту російської федерації та іншими підрозділами збройних сил російської федерації здійснили блокування й захоплення адміністративних будівель і ключових об`єктів військової та цивільної інфраструктури України, забезпечили військову окупацію території АРК і м. Севастополя. 18.03.2014 російська федерація оголосила про офіційне включення Криму до її території.

Одночасно з цим протягом березня та на початку квітня 2014 року під безпосереднім керівництвом та контролем представників влади та збройних сил російської федерації представники іррегулярних незаконних збройних формувань, озброєних банд і груп найманців, створених, підпорядкованих, керованих та фінансованих російській федерації, взяли під контроль будівлі, у яких були розташовані органи місцевої влади та місцеві органи виконавчої влади України, військові об`єкти України в окремих районах Донецької та Луганської областей України. 07.04.2014 в м. Донецьку створено терористичну організацію «донецька народна республіка», а 27.04.2014 в м. Луганську терористичну організацію «луганська народна республіка», у складі яких утворені незаконні збройні формування, які досі функціонують.

З метою створення приводів для ескалації конфлікту і спроби виправдання своєї агресії перед громадянами російської федерації та світовою спільнотою, 21.02.2022 російською федерацією визнано так звану «донецьку народну республіку» та «луганську народну республіку» незалежними державами, а 22.02.2022 президент російської федерації направив до Ради Федерації російської федерації звернення про використання збройних сил російської федерації за межами російської федерації, яке цього ж дня розглянуто та задоволено.

Надалі, 24.02.2022, президент російської федерації оголосив початок так званої «спеціальної військової операції». Після цього близько четвертої години ранку того ж дня збройні сили російської федерації, інші збройні формування російської федерації та підконтрольні їм угруповання іррегулярних незаконних збройних формувань російської федерації здійснено повномасштабне військове вторгнення на територію України, у зв`язку із чим розпочато ведення агресивної війни проти України та захоплення її території.

Указом Президента Украі?ни від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Украі?ні» в Украі?ні введено воєннии? стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб та у подальшому строк діі? воєнного стану в Украі?ні продовжувався Указами Президента Украі?ни (№ 133/2022 від 14.03.2022, №259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022, № 58/2023 від 06.02.2023, № 254/2023 від 01.05.2023, № 451/2023 від 26.07.2023, № 734/2023 від 06.11.2023, № 49/2024 від 05.02.2024,№ 271/2024 від 06.05.2024, № 469/2024 від 23.07.2024, № 740/2024 від 28.10.2024, № 26/2025 від 14.01.2025) із затвердженням відповідними Законами Украі?ни, зокрема № 4220-IX від 15 січня 2025 року.

У результаті вищезазначених подій, значна частина території Луганської області опинилась під контролем збройних сил російської федерації, інших збройних формувань російської федерації та підконтрольних їм угрупованнях іррегулярних незаконних збройних формувань російської федерації, підпорядкованих і скеровуваних ними російських радників та інструкторів, окупаційних адміністрацій російської федерації на території Луганської області.

Згідно зі статтею 42 IV-ї Конвенції про закони і звичаї війни на суходолі та додатку до неї Положення про закони і звичаї війни на суходолі (1907 року), територія визнається окупованою, якщо вона фактично перебуває під армією супротивника.

Відповідно до п. 7 ст.1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована російською федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування російської федерації та окупаційна адміністрація російської федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування російської федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації російської федерації.

Статтею 3 Закону «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» встановлено перелік територій, які вважаються «тимчасово окупованою територією». Такою територією зокрема визначається:

1) сухопутна територія тимчасово окупованих російською федерацією територій України, водні об`єкти або їх частини, що знаходяться на цих територіях.

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 29.10.2024 № 388 внесені зміни до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 та викладено нову редакцію переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією.

Згідно зазначеного Переліку Марківська селищна територіальна громада Старобільського району Луганської області є тимчасово окупованою територією України з 24.02.2022.

На окупованій території Марківської селищної територіальної громади Старобільського району Луганської області незаконними збройними формуваннями так званої «луганської народної республіки», підконтрольними державі-агресору російської федерації, організовано та розпочато діяльність незаконних органів влади, зокрема «наказом голови так званої луганської народної республіки» від 03.03.2022 № УГ-125/22», створено «адміністрацію Марківського району луганської народної республіки», а також призначено «виконувача обов`язків голови адміністрації».

У розумінні п. 6 ч. 1 ст. 1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» на тимчасово окупованій території Марківської селищної територіальної громади Старобільського району Луганської області державою-агресором створено окупаційну адміністрацію російської федерації, тобто сукупність державних органів і структур російської федерації, функціонально відповідальних за управління тимчасово окупованими територіями та підконтрольних російській федерації самопроголошених органів, які узурпували виконання владних повноважень на тимчасово окупованих територіях та які виконували чи виконують властиві органам державної влади чи органам місцевого самоврядування функції на тимчасово окупованій території України, в тому числі органи, організації, підприємства та установи, включаючи правоохоронні та судові органи, нотаріусів та суб`єктів адміністративних послуг.

Відповідно до ст. 6 так званої «конституції луганської народної республіки»: державна влада в «луганській народній республіці» здійснюється на основі розподілу на законодавчу, виконавчу та судову. Органи законодавчої, виконавчої та судової влади самостійні. Державну владу в луганській народній республіці здійснюють голова луганської народної республіки, народна рада луганської народної республіки, парламент луганської народної республіки.

На окупованій території Марківської селищної територіальної громади Старобільського району Луганської області незаконними збройними формуваннями так званої «луганської народної республіки», підконтрольними державі-агресору російській федерації, організовано та розпочато діяльність незаконних органів влади, зокрема «наказом генерального прокурора луганської народної республіки» від 04.03.2022, створено так звану «прокуратуру марківського району луганської народної республіки».

Незаконно створений правоохоронний орган «прокуратура марківського району луганської народної республіки» знаходиться за адресою: (далі мовою оригіналу російською) луганская народная республика, марковский район, пгт. марковка, пл. октябрьская, д. 4.

Функціонування так званої «прокуратури марківського району луганської народної республіки» регламентовано нормативно-правовими актами псевдоутворення «луганської народної республіки», що підпорядковується російській федерації, а саме: «конституція луганської народної республіки» (прийнята «народною радою луганської народної республіки» від 30.12.2022), законами російської федерації та «лнр» - «про прокуратуру луганської народної республіки», які визначають правові та організаційні засади діяльності прокуратури, встановлює права та обов`язки співробітників, гарантії правового та соціального захисту.

Згідно з ст. 1 закону «про прокуратуру луганської народної республіки»: «прокуратура луганської народної республіки єдина державна централізована система органів, які здійснюють від імені луганської народної республіки нагляд за додержанням конституції луганської народної республіки та виконанням законів, які діють на території луганської народної республіки».

Відповідно до статті 16 закону «про прокуратуру луганської народної республіки»: прокуратури міст, районів, міськрайонні прокуратури очолюють відповідні прокурори, в зазначених прокуратурах встановлюються посади заступника прокурора, старших помічників та помічників прокурора.

Встановлено, що в грудні 2024 року, більш точну дату та час під час досудового розслідування встановити не виявилось за можливе, громадянин України ОСОБА_4 , усвідомлюючи здійснення відкритої збройної російської агресії проти України, яка розпочалась приблизно о 4 годині ранку 24.02.2022 повномасштабним російським військовим вторгненням на територію України, метою якого є повалення конституційного ладу, територіальної цілісності та захоплення території України, переслідуючи особисті інтереси, маючи умисел на зайняття посади «прокурора» у незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території селища Марківка Старобільського району Луганської області, а саме у «прокуратурі марківського району луганської народної республіки» та реалізуючи вказаний умисел, вступив в злочинну змову з представниками так званої «луганської народної республіки», які підконтрольні державі-агресору російській федерації, погоджуючись на їх пропозицію, умисно, добровільно, діючи в порушення вимог Конституції та законів України, зайняв посаду так званого «прокурора марківського району луганської народної республіки» та приступив до виконання обов`язків передбачених цією посадою та виконання функцій вказаного незаконного правоохоронного органу.

У зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації, воєнним станом в Україні, захопленням Марківської селищної територіальної громади Старобільського району Луганської області та проведенням бойових дій, беручи до уваги те, що існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 перебуває на тимчасово окупованій території України та обґрунтовану неможливість вручити повістку про виклик особи, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, 21 лютого 2025 року в газеті «Урядовий кур`єр», яка являється засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на веб-сайті Офісу Генерального прокурора у рубриці «Повістки про виклик та відомості про здійснення спеціального досудового розслідування», опубліковано оголошення із повісткою про виклик ОСОБА_4 до Старобільської окружної прокуратури Луганської області на 25.02.2025, 26.02.2025 та 27.02.2025 для складання та вручення йому письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, допиту як підозрюваного, а також проведення інших слідчих та процесуальних дій.

Однак, на вказані дати та час ОСОБА_4 до Старобільської окружної прокуратури Луганської області не прибув, будь-які документи, які підтверджують поважність причин не прибуття не надав.

У зв`язку з цим 28.02.2025 у газеті «Урядовий кур`єр», яка являється засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на веб-сайті Офісу Генерального прокурора у рубриці «Повістки про виклик та відомості про здійснення спеціального досудового розслідування» опубліковано письмове повідомлення про підозру ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, а саме добровільного зайняття громадянином України посади в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території

Разом з повідомленням ОСОБА_4 про підозру йому в порядку, передбаченому ст. 135 КПК України, в офіційному виданні «Урядовий кур`єр», яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на веб-сайті Офісу Генерального прокурора у рубриці «Повістки про виклик та відомості про здійснення спеціального досудового розслідування», опубліковано оголошення із повісткою про виклик ОСОБА_4 до Старобільської окружної прокуратури Луганської області на 04.03.2025, 05.03.2025 та 06.03.2025 для вручення йому письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, допиту як підозрюваного, а також проведення інших слідчих та процесуальних дій.

Однак, на вказані дати та час ОСОБА_4 до Старобільської окружної прокуратури Луганської області знову не прибув, будь-які документи, які підтверджують поважність причин неприбуття не надав.

Враховуючи наведені вище обставини, прокурором 28.02.2025 з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, повідомлено ОСОБА_4 про підозру у відповідності та у спосіб, передбачений діючим кримінальним процесуальним законодавством України (опубліковано повідомлення про підозру на веб-сайті Офісу Генерального прокурора від 28.02.2025 та в газеті «Урядовий кур`єр» № 44 (7969) від 28.02.2025, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження.

Таким чином, 28.02.2025 у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , набув статусу підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Постановою прокурора від 12.03.2025 на підставі ст. 281 КПК України підозрюваного ОСОБА_4 оголошено в розшук.

- Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- протоколами допитів свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ;

- протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідків ОСОБА_6 від 15.02.2025, ОСОБА_7 від 22.02.2025;

- протоколами огляду публікації на сторінці Інтернет за участю свідків ОСОБА_6 від 15.02.2025, ОСОБА_7 від 22.02.2025;

- протоколами огляду публікації на сторінці Інтернет (Берклійський Протокол) від 10.02.2025, 11.02.2025, 13.02.2025;

- іншими документами, здобутими у ході досудового розслідування кримінального провадження.

Також, в ході досудового розслідування встановлені ризики, передбачені пунктами 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме ризик переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду свідчать такі обставини:

- тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, в якому він підозрюється (відповідно до ст. 12 КК України вказаний злочин відноситься до категорії особливо тяжких злочинів. Санкція ч. 7 ст. 111-1 КК України передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої);

- вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення;

- неприбуття на виклик до прокурора шість разів, у тому числі тричі у статусі підозрюваного та неповідомлення прокурору про причини та неможливість прибути, що свідчить про те, що підозрюваний на цей час вже переховується від органу досудового розслідування;

- спосіб вчинення злочину (вчинив умисно, під час воєнного стану, що має негативні наслідки для всієї територіальної громади та України в цілому, знаходиться на тимчасово окупованій території співпрацюючи з окупаційною адміністрацією, що з великою часткою ймовірності спонукатиме його до втечі у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу).

Про наявність ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, пов`язаного із можливістю знищити, сховати або спотворити ОСОБА_4 будь-яку із речей чи документів (реєстраційні документи, накази, розпорядження, функціональні обов`язки, посадові інструкції так званої «прокуратури марківського району луганської народної республіки»), які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризику незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні свідчить той факт, що підозрюваному ОСОБА_4 відомі свідки у даному кримінальному провадженні, які надали покази відносно його колабораційної діяльності, так як до 2014 року вони разом працювали в прокуратурі Жовтневого району міста Луганськ та особисто були знайомі, у зв`язку з чим підозрюваний може незаконно впливати на свідків.

Про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме продовжити кримінальне правопорушення, у якому ОСОБА_4 підозрюється, або вчинити інше кримінальне правопорушення свідчить:

- тимчасова окупація території України, а саме Марківської селищної територіальної громади Старобільського району Луганської області, на якій створений незаконний правоохоронний орган, в якому добровільно зайняв посаду підозрюваний, що дає йому можливість продовжувати працювати у незаконному органі та унеможливлює реальне відбування покарання, яке може бути призначене останньому у разі йому засудження за цей злочин;

- поведінка підозрюваного ОСОБА_4 , який своїми діями публічно демонструє підтримку прийняття рішення російської федерацією від 24.02.2022 щодо проведення на території суверенної держави України, так званої «спеціальної воєнної операції», підтримав дії рф та незаконних збройних формувань так званої «лнр», спрямовані на захоплення території України, а відповідно публічно заперечує здійснення збройної агресії проти України.

Всі ці обставини в своїй сукупності свідчать про те, що перебуваючи без запобіжного заходу, підозрюваний може продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, або вчинити інше кримінальне правопорушення проти основ національної безпеки України.

Враховуючи положення абз. 7 ч. 4 ст. 183 КПК України, доцільним є не обирати підозрюваному ОСОБА_4 альтеративний запобіжний захід у вигляді застави.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована російською федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування російської федерації та окупаційна адміністрація російської федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування російської федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації російської федерації.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 цього Закону адміністративна межа між тимчасово окупованою територією та іншою територією України визначається Кабінетом Міністрів України.

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 29.10.2024 № 388 внесені зміни до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 та викладено нову редакцію переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією.

Згідно зазначеного Переліку Марківська селищна територіальна громада Старобільського району Луганської області є тимчасово окупованою територією України з 24.02.2022.

Таким чином, факт тимчасової окупації території Марківської селищної територіальної громади Старобільського району Луганської області є загальновідомим та не потребує додаткового підтвердження Радою національної безпеки і оборони України та Президентом України, крім того він визнаний Кабінетом Міністрів України.

Той факт, що підозрюваний ОСОБА_4 перебуває на тимчасово окупованій території України підтверджується:

- протоколом огляду публікації на сторінці Інтернет (Берклійський Протокол) від 11.02.2025, в ході якого оглянуто публікацію на веб-сайті «офіційний сайт муніципального утворення марківський муніципальний округ луганскої народної республіки» (мовою оригіналу російською) від 20.12.2024 та встановлено, що ОСОБА_4 провів особистий прийом громадян тимчасово окупованої території Марківської селищної територіальної громади Старобільського раону Луганської області.;

- протоколом огляду публікації на багатопрофільному клауд-месенджері «Telegram» у групі «адміністрація марківського муніципального округа» (Берклійський Протокол) від 11.02.2025, в ході якого оглянуто публікацію від 28.12.2024 та встановлено, що ОСОБА_4 приймає участь в заходах керівництва так званої «адміністрації марківського муніципального округа луганської народної республіки»;

- протоколом огляду публікації на багатопрофільному клауд-месенджері «Telegram» у групі «адміністрація марківського муніципального округа» (Берклійський Протокол) від 11.02.2025, в ході якого оглянуто публікацію від 13.11.2024 та встановлено, що ОСОБА_4 буде проводити 14.11.2024 в будівлі «адміністрації марківського муніципального округа луганської народної республіки» за адресою: смт. Марківка, вул. Леніна, буд. 18, особистий прийом громадян тимчасово окупованої території Марківської селищної територіальної громади Старобільського раону Луганської області;

- протоколом огляду публікації на багатопрофільному клауд-месенджері «Telegram» у групі «адміністрація марківського муніципального округа» (Берклійський Протокол) від 13.02.2025, в ході якого оглянуто публікацію від 20.12.2024 та встановлено, що ОСОБА_4 провів особистий прийом громадян тимчасово окупованої території Марківської селищної територіальної громади Старобільського раону Луганської області;

- показаннями свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які окрім іншого, зазначили, що ОСОБА_4 згідно інформації, що міститься у мережі Інтернет, знаходиться на тимчасово окупованій території селища Марківка Старобільського району Луганської області;

- інформацією Державної прикордонної служби України від 27.02.2025.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав та просив обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні поданого клопотання.

Заслухавши доводи прокурора та захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про таке.

Встановлено, що слідчим відділом 3 управління (з дислокацією у м. Сєвєродонецьк Луганської області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях проводиться досудове розслідування у кримінальному проваджені за № 0000018 від 21.01.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Згідно ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України однією з підстав для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

У зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації, воєнним станом в Україні, захопленням Марківської селищної територіальної громади Старобільського району Луганської області та проведенням бойових дій, беручи до уваги те, що існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 перебуває на тимчасово окупованій території України та обґрунтовану неможливість вручити повістку про виклик особи, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, 21 лютого 2025 року в газеті «Урядовий кур`єр», яка являється засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на веб-сайті Офісу Генерального прокурора у рубриці «Повістки про виклик та відомості про здійснення спеціального досудового розслідування», опубліковано оголошення із повісткою про виклик ОСОБА_4 до Старобільської окружної прокуратури Луганської області на 25.02.2025, 26.02.2025 та 27.02.2025 для складання та вручення йому письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, допиту як підозрюваного, а також проведення інших слідчих та процесуальних дій.

Однак, на вказані дати та час ОСОБА_4 до Старобільської окружної прокуратури Луганської області не прибув, будь-які документи, які підтверджують поважність причин не прибуття не надав.

У зв`язку з цим 28.02.2025 у газеті «Урядовий кур`єр», яка являється засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на веб-сайті Офісу Генерального прокурора у рубриці «Повістки про виклик та відомості про здійснення спеціального досудового розслідування» опубліковано письмове повідомлення про підозру ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, а саме добровільного зайняття громадянином України посади в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території

Разом з повідомленням ОСОБА_4 про підозру йому в порядку, передбаченому ст. 135 КПК України, в офіційному виданні «Урядовий кур`єр», яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на веб-сайті Офісу Генерального прокурора у рубриці «Повістки про виклик та відомості про здійснення спеціального досудового розслідування», опубліковано оголошення із повісткою про виклик ОСОБА_4 до Старобільської окружної прокуратури Луганської області на 04.03.2025, 05.03.2025 та 06.03.2025 для вручення йому письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, допиту як підозрюваного, а також проведення інших слідчих та процесуальних дій.

Однак, на вказані дати та час ОСОБА_4 до Старобільської окружної прокуратури Луганської області знову не прибув, будь-які документи, які підтверджують поважність причин неприбуття не надав.

28.02.2025 прокурором з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, повідомлено ОСОБА_4 про підозру у відповідності та у спосіб, передбачений діючим кримінальним процесуальним законодавством України (опубліковано повідомлення про підозру на веб-сайті Офісу Генерального прокурора від 28.02.2025 та в газеті «Урядовий кур`єр» № 44 (7969) від 28.02.2025, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження.

Таким чином, 28.02.2025 у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , набув статусу підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Постановою прокурора від 12.03.2025 на підставі ст. 281 КПК України підозрюваного ОСОБА_4 оголошено в розшук.

Згідно зі ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Оскільки чинне законодавство не розкриває поняття обґрунтованої підозри, враховуючи ст. 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі "Murray v.United Kingdom", 14310/88, 28.10.94, п. 55).

Уявлення про "обґрунтовану підозру" має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.

Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка оголосила про підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні такого кримінального правопорушення, другий - що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними у ході досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, зокрема: протоколами допитів свідків, іншими документами, здобутими у ході досудового розслідування кримінального провадження.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на цей час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

При цьому суд звертає увагу, що для повідомлення про підозру не потрібна така ж ступінь доведення як для визнання особи винною, достатньо щоб у стороннього спостерігача склалось враження, що злочин було вчинено і підозрювана особа причетна до його вчинення. Такого ступеню доведення у цій справі було досягнуто.

Згідно ч 2 ст. 177 КПК України другою підставою для застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Слідчий суддя вважає доведеними вказані ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме ризик переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду свідчать такі обставини:

- тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, в якому він підозрюється (відповідно до ст. 12 КК України вказаний злочин відноситься до категорії особливо тяжких злочинів. Санкція ч. 7 ст. 111-1 КК України передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої);

- неприбуття на виклик до прокурора шість разів, у тому числі тричі у статусі підозрюваного та неповідомлення прокурору про причини та неможливість прибути, що свідчить про те, що підозрюваний на цей час вже переховується від органу досудового розслідування.

Про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме продовжити кримінальне правопорушення, у якому ОСОБА_4 підозрюється, або вчинити інше кримінальне правопорушення свідчить поведінка підозрюваного ОСОБА_4 , який своїми діями публічно демонструє підтримку прийняття рішення російської федерацією від 24.02.2022 щодо проведення на території суверенної держави України, так званої «спеціальної воєнної операції», підтримав дії рф та незаконних збройних формувань так званої «лнр», спрямовані на захоплення території України, а відповідно публічно заперечує здійснення збройної агресії проти України.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 цього Закону адміністративна межа між тимчасово окупованою територією та іншою територією України визначається Кабінетом Міністрів України.

Той факт, що підозрюваний ОСОБА_4 перебуває на тимчасово окупованій території України підтверджується вищезазначеними доказами, зібраними під час досудового розслідування.

З огляду на те, що у судовому засіданні знайшли своє підтвердження ті обставини, що ОСОБА_4 набув статусу підозрюваного у кримінальному провадженні, підозра є обґрунтованою, доведення органом досудового розслідування наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а також факт того, що сукупність доказів у своєму зв`язку вказують слідчому судді на достатність підстав вважати, що підозрюваний перебуває на тимчасово окупованій території України, слідчим суддею встановлено достатні підстави для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу за відсутності підозрюваного, відповідно до приписів ч. 6 ст. 193 КПК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжним заходом є тримання під вартою.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке входять до вищевказаного переліку, підозра є обґрунтованою, доведення органом досудового розслідування наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, до нього може бути застосований виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а тому клопотання підлягає задоволенню.

Згідно з абз. 7 ч. 4 ст. 183 КПК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Згідно з абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке входить до переліку, перебуває на тимчасово окупованій території України, розмір застави слідчий суддя не визначає.

Згідно ч. 4 ст. 197 КПК України, у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі ч. 6 статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194, 197, 369-372, 376, 395, 615 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні начальника Міловського відділу Старобільської окружної прокуратури Луганської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000018 від 21.01.2025, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, - задовольнити.

Обрати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Роз`яснити, що згідно з положеннями ч. 6 ст.193 КПК України, після затримання особи і не пізніше як через сорок вісім годин з часу доставки її до місця кримінального провадження слідчий суддя, за участю підозрюваного, розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до ч.4 ст.197 КПК України строк дії такої ухвали не зазначається.

Ухвала щодо обрання запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали доручити прокурору ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, що тримається під вартою - протягом того ж строку з моменту отримання нею її копії.

Повний текст ухвали суду складений і оголошений о 15:10 годині 26.03.2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1