Справа № 303/2294/25
Провадження № 1-кс/303/415/25
У Х В А Л А

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

07 квітня 2025 року м. Мукачево

Слідчий суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ Мукачівського РУР ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мукачево, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000295 від 06.03.2025,

у с т а н о в и в:

Слідчий СВ Мукачівського РУР ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 звернулась до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мукачево, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000295 від 06.03.2025

Дане клопотання відповідає вимогам ст. ст. 183,184 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 31.03.2025 надано дозвіл н затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мукачево, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, неодруженого, раніше не судимого з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний доставлений в судове засідання, копію клопотання та матеріалів, що його обґрунтовують, отримав 07 квітня 2025 року о 10 год. 35 хв., що підтверджується його особистим підписом.

Клопотання слідчого мотивоване тим, що Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ, із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб, строк дії якого неодноразово продовжувався.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань 24.02.2022 Президент України видав Указ № 69/2022 про оголошення на території України загальної мобілізації, яка проводиться протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом, строк дії якої також неодноразово продовжувався.

ОСОБА_5 , призваний на військову службу за мобілізацією до лав Збройних Сил України, після чого направлений для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до п. 4 ч, 1 ст. 24 закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби для громадян призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, тобто ОСОБА_5 , набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу.

Солдат ОСОБА_5 будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, повинен у своїй повсякденній діяльності дотримуватись вимог: статей 11,49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, згідно з якими військовослужбовці постійно повинні свято та непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрими, дисциплінованими, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), знати та виконувати свої обов`язки та додержуватись вимог статутів Збройних Сил України, бути зразком високої культури, скромності і витримки, не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, зобов`язані завжди пам`ятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а й про Збройні Сили України в цілому; статей 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, відповідно до яких військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця дотримуватися Конституції та Законів України, зміцнювати військове товариство, виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливим і додержуватися військового етикету, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Так, ОСОБА_5 вчинив умисний корисливий злочин, за наступних обставин, зокрема достовірно знаючи що на території України оголошено військовий стан, а саме 05 березня 2025 року, близько 16 години 56 хвилин перебуваючи на території автовокзалу м. Мукачево за адресою м. Мукачево вул. Академіка Павлова, 14, а саме на пероні де знаходились автобуси, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх карність та настання суспільно-небезпечних наслідків, знаючи, що відповідно до указу Президента України №64/2022 від 24.02,2022 в Україні введено воєнний стан, перебуваючи у салоні автобусу ПАЗ д.н.з, НОМЕР_2 , який знаходився на пероні № 15 автовокзалу м. Мукачево викрав чоловічу сумку чорного кольору вартістю 800 гривень та грошові кошти у загальній сумі 23 700 гривень, які знаходились у середині даної сумки, яка належить потерпілому ОСОБА_7 ..

Однак, ОСОБА_5 будучи викритий пасажирами, які знаходились у вищевказаному автобусі, бажаючи досягти свого злочинного наміру та уникнути кримінальної відповідальності, діючи умисно, відкрито, тримаючи при собі викрадені гроші та чоловічу сумку, усвідомлюючи що останній був викритий іншими особами, не відреагував на викрики пасажирів, не припинив свої злочині дії, вибіг із автобуса та попрямував у невідомому напрямку, після чого розпорядився вказаним майном на власний розсуд.

Внаслідок чого, ОСОБА_5 заподіяв потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 24 500 гривень 00 копійок.

Зазначено, що своїми умисними діями ОСОБА_5 , вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 4 ст. 186 КК України - грабіж, тобто відкрите викрадення чужою майна, вчинена повторно, поєднаний з проникненням у житло, в умовах воєнного стану.

У вчиненні даного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Мукачево, мешканець АДРЕСА_1 , раніше судимий, оскільки в матеріалах кримінального провадження є достатньо доказів які підтверджують вину останнього.

Повідомлення про підозру гр. ОСОБА_5 , у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна, вчинена повторно, поєднаний з проникненням у житло, в умовах воєнного стану, 28.03.2025 вручено керівнику ОСББ «Сороча 106» гр. ОСОБА_8 , так-як проведеними оперативно-розшуковими заходами місце знаходження ОСОБА_5 неможливо було встановити. Більше того, ОСОБА_5 з моменту вчинення даного злочину був відсутній за місцем постійного проживання, що підтверджено матеріалами кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 КГЖ України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Необхідно підкреслити, що злочин передбачений ч.4 ст.186 КК України є умисним тяжким кваліфікованим злочином, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1.Переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Злочин, який інкримінується ОСОБА_5 є тяжким і передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Так, у ст. 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи 11(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Крім того, органом досудового розслідування було встановлено, що ОСОБА_5 , являється неодноразово судимим раніше за корисливі злочини, що дає обґрунтування органу досудового розслідування того, що ОСОБА_5 може переховуватись від органу досудового розслідування з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Так, у справі «Титаренко проти України» Європейський суд, серед іншого, зазначив, що серйозність висунутих обвинувачень та поведінка обвинуваченого, в тому числі ризик переховування від органу досудового розслідування (суду) може свідчити про необхідність тримання під вартою останнього, в тому числі протягом тривалого часу та не свідчить про порушенні конвенційних прав.

2.Незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні,

ОСОБА_5 особисто, чи шляхом використання зв`язків у кримінальному середовищі може незаконно впливати на свідків в даному кримінальному провадженні, а також на осіб яких необхідно встановити та допитати в якості свідків у цьому ж кримінальному провадженні з метою дачі, зміни ними показів на його користь. Також ОСОБА_5 , будучи на волі, матиме можливість застосувати насильство чи інший тиск сам, чи за участі своїх знайомих, до свідків, тобто наявний ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КГІК України.

При оцінці доведеності даного ризику слід врахувати сам характер кримінального правопорушення, а саме відкрите викрадення чужого майна, вчинене повторно в умовах воєнного стану

Це створює загрозу тиску та підбурювання вказаних осіб до дачі неправдивих показань, або відмови від надання таких.

3. Вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Зважаючи на те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення з корисливих мотивів, а тому може продовжити свою злочинну діяльність.

У органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що будь- який інший запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі, не може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 .

Застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання не забезпечить належної поведінки підозрюваного, не зменшить наявність вищевказаних ризиків та не зможе перешкодити їх реалізації, оскільки зважаючи на особу підозрюваного він не може самоорганізуватися для здійснення належного самоконтролю.

Не можливе і застосування до підозрюваного і запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, оскільки на момент повідомлення йому про підозру та звернення до слідчого судді із вказаним клопотанням до органу досудового розслідування не надійшло жодної заяви від осіб, які заслуговують на довіру, про обрання відносно підозрюваного саме такого запобіжного заходу.

Застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, навіть із застосуванням електронних засобів контролю та при забороні підозрюваному цілодобово залишати житло не зможе унеможливити вчинення останнім кримінальних правопорушень (злочинів). Викладене вище унеможливлює застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Єдиним запобіжним заходом, який здатен забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та унеможливить реалізацію викладених вище ризиків є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, з метою запобігання вчинити підозрюваним ОСОБА_5 будь-якої з вищеописаних дій, виникла необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження, а саме обрання йому найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного. При обранні запобіжного заходу, та визначенні застави необхідно врахувати вимоги п. 3 ч.5 ст. 182 КПК України, та вразі внесення підозрюваним застави покласти на підозрюваного обов`язки передбачені вимогами ч.5 ст. 194 КПК України.

В зв`язку з наявністю вказаних ризиків слідчий вважає, що до ОСОБА_5 слід застосувати запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму.

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали, пояснили, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, всі викладені в клопотанні обставини відповідають дійсності та є підстави для тримання під вартою. Підозрюваний вже неодноразово притягувався до відповідальності, однак продовжує злочинну діяльність, а тому інший запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання, просив не позбавляти його волі, застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з електронним браслетом, оскільки завдану шкоду відшкодував та бажає бути в колі родини. При цьому пояснив, що розмір застави зазначений у клопотанні є для нього занадто великим.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 , також заперечила проти задоволення клопотання, просила застосувати до її підзахисного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із застосуванням засобів електронного контролю. В обґрунтування своєї позиції посилається на те, що ризики, наведені прокурором, необґрунтовані належним чином.

Дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий та прокурор обґрунтовують доводи клопотання, включаючи витяг з ЄРДР щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, заслухавши думку прокурора, слідчого, позицію підозрюваного та захисника, слідчий суддя доходить наступного висновку.

Відповідно до приписів ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя враховує вимоги пунктів 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з яким обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

У судовому засіданні досліджено наступні матеріали:

-витяг з ЄРДР від 06.03.2025;

-особову картку ОСОБА_5 ;

-копію вироку Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.03.2023 (справ №303/7509/19, провадження №1-кп/303/112/21);

-протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення або іншу подію від 05.03.2025;

-протокол огляду місця події від 05.03.2025;

-протокол огляду місця події від 06.03.2025;

-протокол допиту потерпілого від 06.03.2025;

-протокол допиту свідка від 10.03.2025;

-протокол допиту свідка від 06.03.2025;

-пояснення ОСОБА_5 від 10.03.2025;

-висновок експерта про вартість оцінки від 25.03.2025;

-довідку з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості);

-повідомлення про підозру з розпискою про отримання;

-протокол огляду предмета від 24.03.2025;

-постанова про визнання предмет речовим доказом від 24.03.2025;

-протокол проведення слідчого експерименту від 29.03.2025;

- протокол пред`явлення особи до впізнання за фотознімками від 29.03.2025;

-повідомлення №447 про виявлення кримінального правопорушення від 04.04.2025;

-протокол про адміністративне затримання від 04.04.2025;

-протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 06.04.2025.

Прокурор та слідчий у судовому засіданні довели наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України, за яке може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років та достатні підстави вважати, що існують ризики: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінальних правопорушень та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1,3 та 5 ч.1 ст.177 КПК та не підлягає розширеному тлумаченню.

З огляду на те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та зважаючи на положення, закріплені у ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182).

Наданими слідчим до клопотання матеріалами доводиться наявність фактів, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться ОСОБА_5 , міг вчинити інкриміноване йому кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 186 КК України, за яким йому повідомлено підозру.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Підставою застосування запобіжних заходів є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений, може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Враховуючи практику Європейського суду та положення ч.1 ст.178 КПК України, при розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою, суд бере до уваги характер (обставини) і тяжкість передбачуваних злочинів; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Прокурором у судовому засіданні та слідчим у клопотанні доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10-ти років та наявність кількох ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення проти власності, а тому існують ризики, що підозрюваний, перебуваючи на волі, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності; незаконно впливати на свідків щодо зміни їх показів на досудовому слідстві або судовому розгляді; вчинити інше кримінальне правопорушення, у зв`язку з чим, жоден з більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст. 176 КПК України, не може запобігти встановленим в судовому засіданні ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а тому відносно підозрюваного ОСОБА_5 слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, в судовому засіданні не здобуто відомостей, які би безумовно свідчили про неможливість тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою, також в судовому засіданні не отримано відомостей, щодо міцних соціальних зв`язків чи іншого комплексу обставин, які би переважили ризики, передбачені ст.177 КПК України.

Отже, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного/обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, слідчий суддя вважає, що наявні підстави для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, альтернативні (більш м`які) запобіжні заходи не в змозі гарантувати належну поведінку підозрюваного, а тому наявна необхідність застосування такої міри запобіжного заходу, як тримання під вартою із визначенням строку у межах строку встановленого ч.1 ст. 197 КПК України, а саме 50 днів.

Згідно з частиною 2 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.

Так, з протоколу затримання особи, підозрюваної у злочині від 06.04.2025 вбачається, що ОСОБА_5 затриманий 06.04.2025 на підставі ухвали Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 31.03.2025 (справа №303/2294/25, провадження №1-кс/303/416/25).

Отже строк тримання під вартою ОСОБА_5 необхідно обчислювати з моменту затримання останнього, а саме з 06.04.2025.

Згідно ч.3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд зобов`язаний визначити розмір застави достатньої для забезпечення виконання підозрюваним/обвинуваченим обов`язків передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п.2 ч.5 ст.182, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, розмір застави визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Разом з тим, дослідивши у судовому засіданні матеріали клопотання, проаналізувавши особу підозрюваного, який був раніше судимий, затриманий при спробі незаконного перетину кордону (протокол про адміністративне затримання від 04.04.2025), слідчий суддя вважає, що застава у зазначених вище межах не зможе забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків. Водночас, враховуючи майновий стан підозрюваного та його соціальне становище, розмір застави зазначений у клопотанні, на думку слідчого судді, є надмірним для ОСОБА_5 .

Враховуючи вищезазначене, беручи до уваги вимоги ч.4 ст.185 КПК України та обставини кримінального провадження, ОСОБА_5 необхідно визначити заставу відповідно до п.2 ч.5 ст.182 КПК України у розмірі 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 605600,00 гривень, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не є завідомо непомірним для нього.

Крім цього, застосовуючи до підозрюваного альтернативний запобіжних захід у вигляді застави, який може бути ним внесений у будь-який момент, суд вважає за необхідне відповідно до ст. 194 ч.5 КПК України покласти на нього ряд обов`язків.

На підставі викладеного, керуючись ст. 176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 198, 376 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в :

Клопотання слідчого СВ Мукачівського РУР ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мукачево, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, неодруженого, раніше судимого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 50 діб - по 25 травня 2025 року, включно.

Визначити ОСОБА_5 розмір застави 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 605600,00 (шістсот п`ять тисяч шістсот гривень, 00 копійок) у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок.

Роз`яснити підозрюваному, що в разі внесення ним застави у визначеному розмірі він підлягає звільненню з під варти і з того моменту буде вважатися таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави та звільнення підозрюваного з під варти, покласти на ОСОБА_5 на строк до 25 травня 2025 року такі обов`язки:

- прибувати до слідчих, які здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні, та прокурорів, які здійснюють нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва, слідчого судді, суду на першу вимогу;

- без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду не виїжджати за межі Закарпатської області;

- повідомляти слідчого, прокурора чи слідчого суддю про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування з потерпілим ОСОБА_7 у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та підлягає негайному виконанню органом досудового розслідування.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення.

Повний текст ухвали складено 08.04.2025.

Слідчий суддя Мукачівського

міськрайонного суду ОСОБА_9