Справа № 464/5677/24
пр.№ 1-кп/464/244/25
У Х В А Л А

15 січня 2025 року м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова

у складі; головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Львові кримінальне провадження, відомості про яке 05 серпня 2024 року внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000679 про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та проживаючого в АДРЕСА_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 Кримінального кодексу України,

у с т а н о в и в:

27 серпня 2024 року в провадження суду надійшов обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 05 серпня 2024 року внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000679 про обвинувачення ОСОБА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч.2 ст. 190 Кримінального кодексу України.

30 серпня 2024 року ухвалою судді вказане кримінальне провадження призначене до розгляду в підготовчому судовому засіданні, яке неодноразово відкладалося із-за неявки всіх учасників судового розгляду.

У підготовчому судовому засіданні потерпілий та обвинувачений подали угоду про примирення від 19 листопада 2024 року. Прокурор вказану вище угоду підтримав.

Суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, перевіривши угоду на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України та закону приходить до наступного висновку.

Пункт 1 ч.3 ст.314 КПК України передбачає, що у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти таке рішення: затвердити угоду або відмовити у її затвердженні та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468- 475 КПК України.

Частина третя статті 469 КПК України передбачає, що угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Відповідно до вимог частини сьомої статті 474 КПК України, суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: 1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; 2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства; 3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; 4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; 5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; 6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

Як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 КК України.

Проте, суд зазначає про можливу допущену неправильну правову кваліфікацію кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди. Так, відповідно до ч.3 ст.190 КК України, передбачена відповідальність за шахрайство, вчинене в умовах воєнного чи надзвичайного стану, що завдало значної шкоди потерпілому. Проте на стадії підготовчого судового засідання суд позбавлений можливості під час розгляду угоди про примирення дослідити матеріали кримінального провадження, а саме щодо доказів підтвердженої вчиненої кримінальним правопорушенням шкоди і її розміру, що безпосередньо впливає на правильність кваліфікації і чи відображений в угоді про примирення розмір шкоди фактичним обставинам кримінального правопорушення. Така можливість в суду є лише під час судового розгляду кримінального провадження.

У пункті 18 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 13 від 11.12.2015р. «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод», зазначено, що за наслідками розгляду угоди в судовому засіданні (під час підготовчого судового провадження або під час судового розгляду) суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону і закону про кримінальну відповідальність, врахувавши доводи сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження, має прийняти одне із таких рішень: а) затвердити угоду про визнання винуватості чи про примирення, або б) відмовити у затвердженні угоди в разі встановлення підстав, передбачених ч.7 ст.474 КПК України, та: повернути кримінальне провадження прокурору, якщо угоди досягнуто під час досудового розслідування, для його продовження у порядку, передбаченому розділом III КПК України; або продовжити судовий розгляд у загальному порядку, якщо угоду було укладено під час його здійснення; або призначити судовий розгляд для проведення судового провадження в загальному порядку, якщо до суду надійшов обвинувальний акт, а угоду було укладено під час підготовчого провадження, а також у випадку подання прокурором відповідного клопотання, пов`язаного з відсутністю необхідності продовження досудового розслідування внаслідок його фактичного закінчення. При цьому, зокрема в останньому випадку, слід неухильно дотримуватися вимог закону щодо відкриття сторонами кримінального провадження одне одній додаткових матеріалів, отриманих до або під час судового розгляду.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.283 КПК України однією з форм закінчення досудового розслідування є звернення до суду з обвинувальним актом.

Перевіривши відповідність угоди про примирення вимогам Кримінального кодексу України, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови в її затвердженні з наведених вище мотивів.

При цьому, з`ясувавши сторін кримінального провадження щодо можливості призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта, відсутністю необхідності продовження досудового розслідування внаслідок його фактичного закінчення, суд приходить до наступних висновків.

Обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України, підсудний Сихівському районному суду м.Львова, підстав для їх повернення чи закриття провадження немає. Інших угод в порядку ст.ст.468-475 КПК України до суду не надходило.

Відтак, суд вважає, що у відповідності до положень ч.1 ст.316 КПК України, слід призначити судовий розгляд кримінального провадження.

З врахуванням викладеного, керуючись ст.ст.314-316, 369, 469, 474 Кримінального процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити в затвердженні угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 , яка була укладена 19 листопада 2024 року.

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні, внесеному 05 серпня 2024 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000679 про обвинувачення ОСОБА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 Кримінального кодексу України.

Судовий розгляд призначити у відкритому судовому засіданні в залі Сихівського районного суду м. Львова (м. Львів, вул. Чоловського, 2) на 10:40 год 15 січня 2025 року, з викликом учасників судового провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та окремому оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_7