Справа № 645/378/25
Провадження № 1-кс/645/121/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2025 року Слідчий суддя Фрунзенського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність прокурора, -

в с т а н о в и в :

22.01.2025 року до Фрунзенського районного суду м. Харкова надійшла скарга ОСОБА_2 , в якій він просить зобов`язати прокурора Немишлянської окружної прокуратури усунути порушення вимог ч.1 ст.216 КПК України, визнати ДБР, як орган досудового розслідування кримінального провадження №0000081, за повідомленням про скоєння злочину працівниками поліції.

В обґрунтування скарги зазначив, що слідчим ВП №2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області, під час розслідування кримінального провадження від 19.02.2020 № 0000016, на протязі понад 4 років, не було виконано ухвалу суду від 21.09.2020 № 645/5296/20. 29.11.2024 на підставі ухвали Фрунзенського районного суду м. Харкова від 22.11.2024 прокурором Немишлянської окружної прокуратури до ЄРДР за № 0000081, за попередньою правовою кваліфікацією ч.2 ст. 382 КК України, внесені відмості про невиконання слідчим ухвали суду щодо проведення слідчих дій. 21.01.2025 поштою заявник отримав витяг з ЄРДР, згідно якого йому стало відомо про те, що розслідування вказаного кримінального провадження, в порушенні вимог ч.1 ст. 216 КПК України, доручено ВП №2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області, тобто слідчим, яким був скоєний злочин щодо невиконання ухвали суду понад 4 років.Тобто, працівник поліції розслідує повідомлення про злочин з боку працівника поліції та того ж самого слідчого підрозділу, що є неприпустимим. Також зазначає, що з часу внесення відомостей до ЄРДР не проведено жодної слідчої дії по кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги приходить до висновку про відмову у відкритті провадження по скарзі з наступних підстав.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Порядок звернення до слідчого судді у кримінальному провадженні на стадії досудового розслідування врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України.

Відповідно до ст.ст. 1,2 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України. Завданнями кримінального провадження є, серед іншого, те, щоб до кожного учасника була застосована належна правова процедура.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України. Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності дізнавача, слідчого або прокурора, і суб`єктів оскарження рішень, дій чи бездіяльності сторони обвинувачення при досудовому розслідуванні, визначений частиною 1 ст. 303 КПК України.

Зокрема, відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, одним із близьких родичів або членом сім`ї, коло яких визначено цим Кодексом, та/або захисником померлого, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;

10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;

11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Згідно ч. 2 ст. 303 КПК України - скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Під час підготовчого судового засідання можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, передбачені пунктами 5 та 6 частини першої цієї статті.

Зі скарги вбачається, що ОСОБА_2 не погоджується із органом досудового розслідування зазначеного кримінального провадження, а саме ВП №2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області.

За змістом ст. 303 КПК України «бездіяльність» слідчого, прокурора визначена в якості предмету оскарження лише у п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України. Решта, а саме, п. 2 - п. 11 ч. 1 вищевказаної норми визначають предметом оскарження певне рішення слідчого, прокурора.

При тому, наряду з можливістю оскарження бездіяльності, пов`язаної з нездійсненням певних дій, п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачає можливість оскарження на досудовому провадженні бездіяльності, яка полягає у нездійсненні слідчим, прокурором інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Таким чином, оскарження бездіяльності слідчого, прокурора, що полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, можливе лише в разі визначення у КПК конкретного строку для вчинення таких дій.

До скарги заявником надано лист Головного Управління Національної поліції в Харківській області, згідно якого заявнику роз`яснено, що відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 216 КПК України, уповноваженим органом на здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення, яке вчинене працівником правоохоронного органу, здійснюють слідчі органи державного бюро розслідування. Згідно ст. 218 КПК України вирішення питання щодо зміни органу, який проводить досудове розслідування належить до компетенції прокурора.

Заявник не надає суду копію Витягу із ЄРДР по зазначеному кримінальному провадженню, який він за його повідомленням отримав, та підтвердження будь-яких звернень до прокурора.

Зі скарги вбачається, що ОСОБА_2 не погоджується із визначеним органом, який проводить досудове розслідування кримінального правопорушення та просить зобов`язати прокурора визначити органом досудового розслідування ДБР.

Згідно ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Таким чином, вимоги, викладені в поданій до суду скарзі не підлягають розгляду в порядку ч. 1 ст. 303 КПК України слідчим суддею.

Відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Враховуючи викладене, вивчивши скаргу в межах заявлених вимог, на виконання вимог ч. 4 ст. 304 КПК України слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження за вказаною скаргою.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.7,8,9,26,303,304, 372 КПК України,-

постановив:

У відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність прокурора - відмовити.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надіслати особі, яка подала скаргу, разом зі скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Оскільки ухвалу слідчого судді ухвалено без виклику особи, яка може її оскаржити, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1