Провадження № 1-кп/643/711/25
Справа № 643/3231/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.04.2025 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

захисника: ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0003253 від 24.09.2024 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не одруженого, маючого на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_6 , 2024 року народження, в силу ст. 89 КК України не судимого, без місця реєстрації, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 переслідуючи корисливу мету отримання прибутку у результаті незаконного збуту особливо небезпечної психотропної речовини PVP, точну дату в ході досудового розслідування не встановлено, при невстановлених обставинах, незаконно придбав особливо небезпечну психотропну речовину PVP, у невстановленому в ході досудового розслідування місці та розмірі, яку став незаконно зберігати за місцем свого мешкання за адресою АДРЕСА_1 , для подальшого збуту.

22.01.2025 приблизно о 20:08 год. ОСОБА_5 в ході проведення негласної слідчої (розшукової) дії контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки особливо небезпечної психотропної речовини PVP, реалізуючи свій злочинний умисел, маючи корисливий мотив, направлений на незаконний збут вищевказаного особливо небезпечної психотропної речовини, знаходячись біля квартири АДРЕСА_2 , де з метою особистого збагачення за рахунок збуту особливо небезпечної психотропної речовини, за попередньою домовленістю зустрівся з ОСОБА_7 особою, якій доручено проведення оперативної закупки, та повідомив останньому, що йому необхідно спуститися вниз на вулицю і чекати біля будинку № 124 по пр. Тракторобудівників, моменту збуту йому ОСОБА_5 особливо небезпечної психотропної речовини PVP. За особливо небезпечну психотропну речовину PVP ОСОБА_7 22.01.2025 до моменту зустрічі здійснив оплату через термінал, який розташований за адресою м. Харків, вул. Загородня, буд. 68 в сумі 390, 00 грн. на банківську картку НОМЕР_1 о 19:42 год., та через термінал за адресою м. Харків, пр. Тракторобудівників, буд. 128 в сумі 100, 00 грн. на банківську картку НОМЕР_1 о 20:05 год.

У подальшому, цього ж дня приблизно о 20:23 год. більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 продовжуючи свою злочинну діяльність пов`язану із збутом особливо небезпечної психотропної речовини, перебуваючи за місцем мешкання за адресою АДРЕСА_1 , збув ОСОБА_7 особливо небезпечну психотропну речовину PVP, шляхом викидання її через вікно на прибудинкову територію зазначеного будинку у пачці з під цигарок, яку ОСОБА_7 підняв.

22.01.2025 приблизно о 20:45 год., за адресою м. Харків, вул. Валентинівська, буд. 38-А, ОСОБА_7 добровільно видав пачку з під цигарок в якій знаходився паперовий згорток, в середині якого знаходилася кристалічна речовина білого кольору, яка є особливо небезпечною психотропною речовиною «PVP», масою 0,2560 г., обіг якої згідно «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000, заборонено (таблиця І, список № 2), яку ОСОБА_5 незаконного придбав, зберігав з метою збуту, та незаконного збув при вищевказаних обставинах.

Дії ОСОБА_5 були задокументовані та викриті працівниками поліції, та останнього фактично затримано у порядку ст. 208 КПК України 23.01.2025 о 02 год. 49 хв. за адресою АДРЕСА_1 .

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України - тобто незаконне придбання та зберігання особливо небезпечної психотропної речовини з метою її подальшого збуту, а також незаконний збут особливо небезпечної психотропної речовини.

Крім того, ОСОБА_5 , діючи повторно, переслідуючи корисливу мету отримання прибутку в результаті незаконного збуту особливо небезпечної психотропної речовини PVP, дату та час, які в ході досудового розслідування не встановлено, при невстановлених обставинах, незаконно придбав особливо небезпечну психотропну речовину PVP, у невстановленому в ході досудового розслідування місці та розмірі, яку став незаконно зберігати за місцем свого мешкання за адресою АДРЕСА_1 , для подальшого збуту.

Протиправні дії ОСОБА_5 , пов`язані з незаконним зберіганням особливо небезпечної психотропної речовини «PVP» з метою її подальшого збуту, були припинені працівниками поліції 23 січня 2025 року, у період часу з 00 год. 52 хв. по 02 год. 39 хв. під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , а саме за адресою АДРЕСА_1 , де виявлено та у подальшому вилучено: 2 паперових згортка, полімерний зіп-пакет з кристалічною речовиною всередині, яка є особливо небезпечною психотропною речовиною PVP, масою: 0,0017 г.,0,4787 г., 0,8139 г. загальною масою: 1,2943 г. обіг якої заборонено відповідно до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 (таблиця № 1, список № 2), яку ОСОБА_5 незаконно придбав, зберігав з метою подальшого збуту при вказаних вище обставин.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України - тобто незаконне придбання та зберігання особливо небезпечної психотропної речовини з метою її подальшого збуту, вчинене повторно.

У ході судового розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні вказаних вище кримінальних правопорушень визнав у повному обсязі. Не заперечував фактичні обставини справи, викладені вище. Зазначив, що в обвинувальному акті правильно зазначені час, спосіб, місце та інші обставини вчинення ним кримінальних правопорушень. Також обвинувачений вказав, що по закінченню досудового розслідування у повному обсязі ознайомлений з матеріалами кримінального провадження і не заперечує докази, зібрані в ході досудового розслідування. Крім того обвинувачений пояснив, що показання надає добровільно.

Враховуючи визнання обвинуваченим своєї вини, неоспорення ним фактичних обставин справи, суд за згодою обвинуваченого та інших учасників кримінального провадження, які вважають підтвердженими наявними в матеріалах кримінального провадження доказами фактичні обставини скоєного: дату, час, місце спосіб і інші обставини скоєння обвинуваченим кримінальних правопорушень, а також форму вини і спрямованість умислу; мотив кримінальних правопорушень, їх наслідки; обставини, які впливають на ступінь і характер відповідальності обвинуваченого; інші обставини, які характеризують особу обвинувачуваного, визнає їх доказаними в судовому засіданні і вважає за можливе не досліджувати докази стосовно цих фактичних обставин кримінального провадження, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України обмежившись допитом обвинуваченого та вивченням даних, які характеризують його особу. Наслідки розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, учасникам судового провадження роз`яснено.

Перед встановленням такого порядку дослідження доказів, судом було з`ясовано, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, а процесуальні наслідки встановлення такого порядку дослідження доказів, в частині обмеження права апеляційного оскарження вказаних обставин, їм роз`яснені та зрозумілі. У суду не виникло сумнівів у добровільності позицій сторін.

Зазначене повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Таким чином, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінальних правопорушень, добровільності та істинності його позиції.

Обставиною, що які пом`якшує покарання ОСОБА_5 відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України є щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , відсутні.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання за вчинені кримінальні правопорушення, суд враховує наступне.

Відповідно до вимог статей 50, 65 КК України особі яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності й індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу винного, обставини, що впливають на покарання, ставлення винної особи до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та наділяють суд правом вибору щодо розміру призначеного покарання, завданням якого є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки вищезазначених обставин, що впливають на покарання, а її реалізація становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість виправлення засудженого.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у своїх рішеннях (справа «Довженко проти України») зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання для досягнення його цілей, визначених у статті 50 КК України.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_5 покарання суд враховує тяжкість вчинених ним кримінальних правопорушень, наявність обставини, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Надаючи оцінку особі обвинуваченого суд також зазначає, що він не працює, суспільно-корисною працею не займається, офіційно не одружений, має на утриманні сина ОСОБА_6 , 2024 року народження, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, в силу ст. 89 КК України не судимий.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 6 років в межах санкції, визначеної ч. 2 ст. 307 КК України, з конфіскацією майна.

Підстав для застосування приписів ст. 69 КК України, як про це просив захисник, судом не встановлено.

Так, згідно з ч. 1 ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. За вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, суд з підстав, передбачених цією частиною, може призначити основне покарання у виді штрафу, розмір якого не більше ніж на чверть нижчий від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Однією з обов`язкових умов для застосування до винної особи положень ст. 69 КК України є наявність кількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання.

Як неодноразово зазначав Верховний Суд у своїх постановах, суди зобов`язані встановити не лише їх наявність, а й обґрунтувати, яким чином такі обставини істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Правова конструкція ч. 1 ст. 69 КК України законодавцем побудована таким чином, щоб суди в ході реалізації ними своїх дискреційних повноважень під час призначення винній особі покарання в кожному конкретному випадку вмотивовано аргументували істотність зниження ступеня тяжкості вчиненого діяння. Тобто встановлення лише факту наявності не менше двох обставин, що пом`якшують покарання, не може автоматично тягнути застосування ст. 69 КК України.

Проте, у даній справі відсутні декілька обставин, які пом`якшують покарання, та які б істотно знижували ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим злочинів, що виключає можливість застосування при призначенні обвинуваченому покарання приписів ст. 69 КК України.

При цьому суд зазначає, що наркоманія та незаконний обіг наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів належать до глобальних проблем сучасності. Цим явищам притаманний надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, зумовлений тяжкими наслідками для здоров`я не лише конкретної особи, а й всього населення, а також для економіки та суспільства. Суспільна небезпека цих злочинів визначається, насамперед, поширенням та згубним впливом наркоманії і токсикоманії на свідомість психічно нестійких людей, їх мораль і спосіб життя, що призводить до поступового занепаду, деградації особистості. Тому особи, які вчиняють ці злочини, повинні понести адекватне та справедливе покарання.

Як наслідок, суд не вбачає підстав для застосування ст. 75 КК України, оскільки вказаною нормою передбачено можливість звільнення від відбування покарання з випробуванням до осіб при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

У даному випадку, обвинувачений вчинив кримінальні правопорушення у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, тобто злочину проти здоров`я населення, предметом яких є особливо небезпечна психотропна речовина, а відтак призначення покарання, яке передбачає ізоляцію від суспільства, суд вважає обґрунтованим з метою дотримання вимог загальної та особистої превенції. При цьому суд керується вимогами ч. 2 ст. 50 КК України про те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

На переконання суду, призначена міра покарання надасть можливість обвинуваченому сформувати у своїй свідомості уявлення про неминучість настання відповідальності за можливі вчинені ним протиправні діяння у майбутньому, що буде в свою чергу достатньою превентивною мірою. Саме таке покарання є справедливим і достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Згідно з ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 24.01.2025, обвинувачений взятий під варту 23.01.2025 року.

Ураховуючи наведене, початок строку відбування покарання обвинуваченому суд обчислює з 23.01.2025, зарахувавши відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України в строк покарання строк попереднього ув`язнення, виходячи із співвідношення, згідно якого одному дню тримання під вартою (попереднього ув`язнення) відповідає один день позбавлення волі.

Ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 24.01.2025 відносно обвинуваченого застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Вказаний запобіжний захід в подальшому продовжувався Московським районним судом м. Харкова.

Відповідно до ст. 374 КПК України суд у вироку в тому числі зазначає рішення про запобіжний захід до набрання вироком законної сили.

Обвинувачений згідно даного вироку визнаний винним у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна, йому призначено покарання у виді позбавлення волі, яке виконується реально.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили запобіжний захід щодо обвинуваченого залишити обраний раніше, а саме тримання під вартою.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 174 КПК України, суд вирішує питання про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 27.01.2025 року у справі № 643/1068/25 (провадження 1-кс/643/453/25).

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Витрати на проведення експертиз № СЕ-19/121-25/1778-НЗПРАП від 23.01.2025 у розмірі 1 591, 80 грн., № СЕ-19/121-25/2405-НЗПРАП від 04.02.2025 в сумі 3 183, 60 грн., № СЕ-19/121-25/2404-НЗПРАП від 03.02.2025 в сумі 2 785, 65 грн., № 1168 від 25.02.2025 в сумі 10 177, 92 грн., № 1209 від 24.02.2025 в сумі 12 722, 40 грн. суд відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України стягує з обвинуваченого на користь держави.

Згідно з ч. 15 ст. 615 КПК України в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Керуючись ст. ст. 368, 349, 374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 6 (шість) років з конфіскацією майна.

Початок строку відбування покарання обчислювати з 23.01.2025 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати у строк покарання строк тримання ОСОБА_5 під вартою (строк попереднього ув`язнення) з 23.01.2025 року до набрання даним вироком законної сили виходячи із співвідношення, згідно якого одному дню тримання під вартою (попереднього ув`язнення) відповідає один день позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили, залишити раніше обраний - у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор».

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати за проведення:

-судової експертизи № СЕ-19/121-25/1778-НЗПРАП від 23.01.2025 в сумі 1 591 (одну тисячу п`ятсот дев`яносто одну) грн. 80 коп.;

-судової експертизи № СЕ-19/121-25/2405-НЗПРАП від 04.02.2025 в сумі 3 183 (три тисячі сто вісімдесят три) грн. 60 коп.;

-судової експертизи № СЕ-19/121-25/2404-НЗПРАП від 03.02.2025 в сумі 2 785 (дві тисячі сімсот вісімдесят п`ять) грн. 65 коп.;

-судової молекулярно-генетичної експертизи № 1168 від 24.02.2025 в сумі 10 177 (десять тисяч сто сімдесят сім) грн. 92 коп.;

-судової молекулярно-генетичної експертизи № 1209 від 24.02.2025 в сумі 12 722 (дванадцять тисяч сімсот двадцять дві) грн. 40 коп.

Арешт на майно, який накладений ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 27.01.2025 року у справі № 643/1067/25 (провадження 1-кс/643/453/25) - після набрання вироком законної сили скасувати.

Речові докази:

- пачку з під цигарок, паперовий згорток з кристалічною речовиною, змив на ватну палицю з пачки з під цигарок, змив на ватній палиці букального епітелію, особливо небезпечну психотропну речовину «PVP», маса «PVP» - 0,2560 г., яка упакована до полімерного сейф пакету № 6055226, нашарування на електронних вагах, містять тетрагідроканабіс та інші канабіноїди: канабінол та канабідіол, що може свідчити про контамінацію наданого на дослідження об`єкта наркотичними засобами з росли роду коноплі, та методон, який віднесено до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено, визначити масу яких не представляється за можливе, нашарування на скляній ємкості, містять у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину «PVP», маса «PVP» - 0,0387 г., які упаковані до паперового конверту, опечатаного биркою з написом: висновок № СЕ-19/121-25/2404 НЗПРАП від 03.02.2025, № КП 0003253 від 24.09.2024, вид експертизи: 8.6, вміст упаковки: об`єкти дослідження, ватні тампони, з печаткою ХНДЕКЦ № 50, та підписом експерта ОСОБА_8 , особливо небезпечну психотропну речовину «PVP», маса «PVP» - 0,0017 г., 0,4787 г., 0,8139 г., загальною масою: 1,2943 г., які упаковані до паперового конверту, опечатаного биркою з написом: висновок № СЕ-19/121-25/2405 НЗПРАП від 04.02.2025, № КП 0003253 від 24.09.2024, вид експертизи: 8.6, вміст упаковки: об`єкти дослідження, 1-3 з печаткою ХНДЕКЦ № 50, та підписом експерта ОСОБА_9 , електронні ваги з нашаруванням невідомої речовини, скляна ємкість з нашаруванням невідомої речовини, полімерний зіп-пакет з кристалічною речовиною, 2 паперових згортка з кристалічною речовиною - після набрання вироком законної сили знищити;

- мобільний телефон ТМ «Xiomi Redmi Note 13 Pro», imei-1: НОМЕР_2 , imei-2: НОМЕР_3 , з номерами телефонів НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , банківська картка «Ощад Банк» з номером НОМЕР_6 - після набрання вироком законної сили повернути законному володільцю.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1