Єдиний унікальний № 946/568/24
Провадження № 1-кп/946/212/25
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову в задоволенні клопотання

26 лютого 2025 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у місті Ізмаїлі Одеської області у відкритому судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_3 про залучення потерпілого у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) за №0001397, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Ізмаїлі Одеської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 Кримінального кодексу України (далі - КК),

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_5 ,

сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_3 ,

інші учасники судового провадження: потерпіла ОСОБА_6 , представник потерпілої ОСОБА_7 .

Потерпіла ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце його проведення була повідомлена належним чином, що підтверджується її розпискою про одержання судової повістки про виклик. Суд, заслухавши думки учасників судового провадження про можливість за відсутності потерпілої з`ясувати всі обставини судового розгляду, враховуючи, що потерпіла вже була раніше допитана судом та вона представлена представником, відповідно до ст. 325 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), дійшов висновку про продовження судового розгляду без її участі.

Суть питання, що вирішується

1. ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні 30.10.2023 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК, тобто у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило смерть малолітньої потерпілої ОСОБА_8 .

2.Під час судового розгляду від захисника ОСОБА_3 надійшло клопотання про залучення ОСОБА_9 в якості потерпілого та про проведення його допиту за обставинами наявності в провадженні Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області цивільних справ за позовами ОСОБА_9 до ОСОБА_6 про визначення місця проживання дітей та про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме самостійного виховання ОСОБА_9 двох неповнолітніх дітей, а також про його допиту про інші обставини, які мають значення, з попереднім отриманням згоди ОСОБА_9 брати участь у судовому провадженні в якості потерпілого. Захисник ОСОБА_3 також просить отримати від ОСОБА_9 письмову згоду або відмову щодо його участі у цьому провадженні в якості потерпілого, встановивши його офіційне місце перебування та місцеперебування іншої дитини, сина ОСОБА_10 , станом на 03.02.2025. При цьому захисник посилається на те, що ОСОБА_9 доводиться батьком загиблої внаслідок ДТП малолітньої ОСОБА_8 . Під час проведення досудового розслідування 06.11.2023 ОСОБА_9 був залученій до участі у цьому кримінальному провадженні як потерпілий, йому була вручена пам`ятка про права та обов`язки потерпілого, а також він був допитаний в якості потерпілого. Але в подальшому постановою слідчого від 11.01.2024 раніше залучений потерпілий ОСОБА_9 був замінений та до участі в справі в якості потерпілої було залучено матір померлої дитини, ОСОБА_6 , на підставі поданою нею заяви від 11.01.2024. Під час досудового розслідування потерпіла ОСОБА_6 зазначила, що батько дитини, ОСОБА_9 , виїхав за межі країни та мешкає в Канаді разом із сином. На ці обставини послався і слідчий у постанові від 11.01.2024 про заміну потерпілого. Захисник зазначає, що вказане процесуальне рішення слідчого - постанова про заміну потерпілого ОСОБА_9 - прийнято виключно зі слів ОСОБА_6 за відсутності будь-якої перевірки та станом на 25.02.2025 місцеперебування батька дитини та іншої дитини офіційно не встановлено та невідомо.

Встановлені судом обставини

3.У судовому засіданні захисник ОСОБА_3 підтримав заявлене ним клопотання та просив його задовольнити. Обвинувачений ОСОБА_4 також підтримав клопотання захисника ОСОБА_3 .

4.Прокурор ОСОБА_5 заперечив проти задоволення клопотання захисника, зазначивши, що дійсно спочатку в якості потерпілого був залучений ОСОБА_9 як батька загиблої дитини. Але згодом він втратив інтерес до справи, не цікавився ходом проведення досудового розслідування та судового розгляду, у зв`язку з чим ще на стадії проведення досудового розслідування він був замінений на матір дитини. Постанова слідчого не оскаржена, є чинною, сам ОСОБА_9 її не оскаржував.

5.Представниця потерпілої ОСОБА_7 також заперечила проти задоволення клопотання захисника ОСОБА_3 , зазначивши, що воно не узгоджується із законом, оскільки потерпіла ОСОБА_6 не була позбавлена батьківських прав відносно загиблої дитини, а тому правомірно була визнана потерпілою у цьому кримінальному провадженні. Батько дитини поїхав закордон та втратив інтерес до цієї справи. Тільки він уповноважений приймати рішення брати участь у справі в якості потерпілого чи ні, і тільки він має право оскаржити постанову слідчого про його заміну. Але він цього не зробив ані під час досудового розслідування, ані під час підготовчого провадження. На даний же час вже судовий розгляд знаходиться на завершальній стадії, а захисник тільки в цей момент порушив це питання. На думку представниці потерпілої ОСОБА_7 , це зроблено виключно з метою затягування судового провадження.

6.Обвинувальний акт з додатками у цьому кримінальному провадженні надійшов до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області 25.01.2024, ухвалою від того ж числа було призначено підготовче судове засідання, а ухвалою від 09.09.2024 був призначений судовий розгляд.

7.При цьому в обвинувальному акті відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 291 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) були зазначені вичерпні анкетні відомості про потерпілого, а саме про ОСОБА_6 , яка під час судового розгляду пояснила, що доводиться матір`ю загиблої дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що також підтверджується копією свідоцтва про смерть (т. 1 а.п. 39), з якого також вбачається, що батьком дитини доводиться ОСОБА_9 .

8.Відповідно до постанови слідчого про зміну потерпілого від 11.01.2024, потерпілий ОСОБА_9 був замінений потерпілою ОСОБА_6 , залучивши її до участі у кримінальному провадженні, відомості про яке були внесені до ЄРДР за №0001397. З цієї постанови слідчого вбачається, що 06.11.2023 до Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області надійшла заява від ОСОБА_9 , який є батьком ОСОБА_8 , щодо залучення його в якості потерпілого до цього кримінального провадження відповідно до ч. 6 ст. 55 КПК, та його було допитано в якості потерпілого. В подальшому, 11.01.2024 до Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області надійшла заява від ОСОБА_6 , яка є матір`ю ОСОБА_8 , щодо залучення її в якості потерпілої до цього кримінального провадження відповідно до ч. 6 ст. 55 КПК. У ході допиту ОСОБА_6 встановлено, що ОСОБА_9 виїхав на постійне проживання до Канади та не планує повернутись на територію України.

Мотиви, з яких суд виходив при постановлені ухвали

9.Суд, розглянув клопотання захисника, дослідив надані документи, вислухав думки учасників судового провадження, дійшов висновку про відмову в клопотанні з таких підстав.

10.Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 1 КПК, порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України. Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

11.За змістом ст. 2 КПК, до завдань кримінального провадження віднесено, у тому числі забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

12.Правовий статус та порядок залучення до кримінального провадження потерпілого і його представника визначені § 4. «Потерпілий і його представник» глави 3. «Суд, сторони та інші учасники кримінального провадження» КПК.

13.Так, відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до положень Закону України «Про ринки капіталу та організовані товарні ринки» діє в інтересах власників облігацій, яким кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

14.Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого (ч. 2 ст. 55 КПК).

15.Згідно ж ч. 7 ст. 55 КПК, якщо особа не подала заяву про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяву про залучення її до провадження як потерпілого, то слідчий, прокурор, суд має право визнати особу потерпілою лише за її письмовою згодою. За відсутності такої згоди особа в разі необхідності може бути залучена до кримінального провадження як свідок.

16.При цьому ч. 5 ст. 55 КПК також містить положення, коли особі може бути відмовлено у визнанні потерпілою, а саме за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті.

17.Пунктом 5 ч. 1 ст. 303 КПК передбачено, що на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою. А ч. 3 ст. 303 КПК встановлено, що рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим також може бути оскаржене і під час підготовчого судового засідання.

18.Таким чином, наведені норми визначають наявність сукупності одразу двох підстав для набуття особою статусу потерпілої: матеріальну (завдання особі моральної, фізичної або майнової шкоди) та процесуальну. Ці підстави також можна визначити як фактична (матеріальна) та вольова (процесуальна). Процесуальна (вольова) підстава же виявляється у трьох альтернативних формах: 1) подання особою заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення; 2) подання особою заяви про залучення її до провадження як потерпілого та 3) письмова згода особи слідчому, прокурору, суду про визнання її потерпілою, якщо нею не подавалась одна з попередніх двох заяв.

19.У будь-якому разі, процесуальна (вольова) підстава для участі особи у кримінальному провадженні як потерпілого визначається її згодою, що виявляється письмово в одній з перелічених форм.

20.Відсутність матеріальної (фактичної) та/або процесуальної (вольової) підстави для участі особи у провадженні як потерпілої виключає її такий процесуальний статус та виключає необхідність зазначення відомостей про неї як про потерпілого в обвинувальному акті.

21.Тобто ст. 55 КПК чітко визначено, що тільки за наявності згоди особи в одній з трьох письмових форм особу може бути визнано потерпілою, та, крім прав, наділено певними процесуальними обов`язками. Без наявності такої згоди особи її неможливо примусово наділити статусом потерпілої, нав`язати їй певні процесуальні права та обов`язки, які є небажаними для неї.

22.Інакше кажучи, законодавець надав особі можливість самостійно приймати рішення брати участь у кримінальному провадженні як потерпілий та користуватися правами потерпілого і нести певні обов`язки у зв`язку з цим чи ні. І таке рішення має бути висловлено письмово у одній з трьох наведених форм виключно особою, і воно не може бути прийнято будь-якою стороною (обвинувачення чи захисту) замість цієї особи.

23.З досліджених норм права (з п. 5 ч. 1, ч. 3 ст. 303 КПК) також випливає, що у випадку відмови у визнанні потерпілим, то особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою, гарантоване право оскарження такого рішення або до слідчого судді під час досудового розслідування, або до суду під час підготовчого судового засідання.

24.В цьому випадку законодавець надав виключне право оскарження рішення про відмову у визнанні потерпілим саме особі, якій відмовлено в цьому. Таким чином законодавець підкреслив виключне право особи приймати рішення щодо її участі у процесуальному статусі потерпілого в певному кримінальному провадженні.

25.З урахуванням викладеного, жодний інший учасник кримінального провадження, у тому числі сторона кримінального провадження, а також суд не уповноважені ухвалювати рішення про наділення певної особи статусом потерпілого без її згоди. При цьому ініціатива участі у статусі потерпілого у певному кримінальному провадженні має виходити саме від певної особи. У зв`язку з цим ніхто, у тому числі й суд, не уповноважені здійснювати непередбачені чинним КПК процесуальні дії щодо залучення особи до провадження у статусі потерпілого, у тому числі здійснювати її розшук та з`ясовувати думку цієї особи.

26.Враховуючи, що ОСОБА_9 вже брав участь в якості потерпілого у цьому кримінальному провадженні, а згодом він був змінений на ОСОБА_6 , чим фактично слідчим йому відмовлено у визнанні потерпілим, то, очевидно, йому відомо про таке рішення слідчого, оскільки з часу його ухвалення пройшло більше одного року, і за цей час у судовому провадженні було проведено значна кількість відкритих судових засідань, відомості про які є публічно доступними. Тим більше, що це кримінальне провадження набуло резонансу та його хід публічно освітлюється чисельними засобами масової інформації. Але ОСОБА_9 не скористався своїм виключним правом оскаржити рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим (про заміну потерпілого) до слідчого судді під час досудового розслідування та/або під час судового провадження.

27.Вказане достеменно свідчить про відсутність відповідної ініціативи у ОСОБА_9 , а також бажання брати участь у цьому судовому провадженні. А це, як було вище наведено, виключає можливість примусового його залучення до участі в цьому провадженні у статусі потерпілого, а також здійснення непередбачених кримінальним процесуальним законодавством заходів щодо розшуку особи з метою з`ясування її бажання бути наділеною процесуальними правами та обов`язками потерпілого, тим більше на завершальній стадії судового розгляду.

28.Крім того, відповідно до ст. 337 КПК, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею (щодо зміни прокурором обвинувачення та виходу судом за межі висунутого обвинувачення лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження).

29.Враховуючи, що судом розглядається лише висунуте ОСОБА_4 обвинувачення за ч. 3 ст.286-1 КК щодо порушення ним правил безпеки дорожнього руху при керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило смерть малолітньої ОСОБА_8 , то обставини належного чи неналежного виховання останньої, з ким саме з батьків вона проживала, а також належного чи неналежного виконання ними своїх батьківських обов`язків не стосуються суті висунутого ОСОБА_4 обвинувачення відповідно до обвинувального акту, а тому з`ясуванню та доказуванню у цьому кримінальному провадженні не підлягають. Крім того, ОСОБА_9 не був очевидцем розглядуваної у цьому кримінальному провадженні події.

30.Вказане свідчить про те, що клопотання захисника ОСОБА_3 є необґрунтованим та таким, що суперечить чинному кримінальному процесуальному законодавству, а тому не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 55, 349, 350, 370 - 372, ч. 2 ст. 376 КПК, суд -

постановив:

1.У клопотанні захисника ОСОБА_3 про залучення ОСОБА_9 в якості потерпілого та про проведення його допиту в статусі потерпілого відмовити.

2.Ухвала оскарженню не підлягає.

3.Повний текст ухвали оголошений 03 березня 2025 року.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1