печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора третього відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000136,

В С Т А Н О В И В :

В провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання про арешт майна.

Мотивуючи означене клопотання прокурор у клопотанні вказує наступне.

Офісом Генерального прокурора здійснюється процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0000136 від 19.01.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 194, ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 190 КК України.

Прокурор зазначає, що організованою групою здійснюється замах на шахрайське заволодіння майном в особливо великих розмірах.

Крім того встановлено, що вказані особи здійснюють готування до умисного пошкодження майна шляхом підпалу, а саме - автомобіля марки Hyundai Tucson н.з. НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_6 .

В ході проведення слідчих (розшукових) дій та виконання доручень слідчого, наданих в порядку ст. 40 КПК України, працівниками Департаменту стратегічних розслідувань НП України встановлено, що до вказаної протиправної діяльності причетний ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

10.12.2024 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19.11.2024 у справі № 757/54158/24-к проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено:

- іпотечний договір від 20.07.2024, укладений між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на 3 арк.;

- договір позики від 20.07.2024, укладений між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , на 1 арк.;

- договір купівлі-продажу земельної ділянки від 22.01.2021, укладений між ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , на 1 арк. та витяг з Державного реєстру речових прав щодо реєстрації об`єкту за адресою: АДРЕСА_1 на 1 арк.;

- договір купівлі-продажу земельної ділянки від 22.01.2021, укладений між ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , на 1 арк. та витяг з Державного реєстру речових прав щодо реєстрації об`єкту за адресою: АДРЕСА_1 на 1 арк.;

- довіреність від 10.10.2024 від імені ОСОБА_8 щодо розпорядження автомобілем марки BMW 3301 н.з. НОМЕР_2 , на 1 арк.;

- довіреність від 10.10.2024 від імені ОСОБА_8 щодо представництва інтересів ФОП на 1 арк.;

- розписка ОСОБА_11 від 06.12.2023 на ім`я ОСОБА_12 на 1 арк.;

- розписка ОСОБА_13 від 31.12.2022 на ім`я ОСОБА_7 на 1 арк.;

- банківські картки АТ «Ощадбанк» №№ НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 ;

- банківська картка АТ «КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_9 ;

- мобільний телефон IPhone 16 Pro ІМЕІ 1: НОМЕР_10 , ІМЕІ 2: НОМЕР_11 з сім-карткою НОМЕР_12 ;

- мобільний телефон IPhone 11 ІМЕІ 1: НОМЕР_13 , ІМЕІ 2: НОМЕР_14 ;

- мобільний телефон Samsung ІМЕІ: НОМЕР_15 з сім-карткою НОМЕР_16 ;

- карта пам`яті типу MicroSD ємністю 32 Gb;

- кошти в сумі 48 900 (сорок вісім тисяч дев`ятсот) доларів США.

Постановою старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_3 від 10.12.2024 вищевказане майно на підставі ст.ст. 100, 110 КПК України визнані речовими доказами.

Перелічені вище предмети відповідають критеріям статті 98 КПК України, оскільки містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, що вказує на можливість їх використання в якості речових доказів, а тому постановою старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України від 10.12.2024 визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Метою накладення арешту, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, є забезпечення збереження речових доказів.

У судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 вимоги визначені у клопотанні підтримав, просить задовольнити.

Адвокат ОСОБА_4 та власник майна ОСОБА_7 у судовому засіданні щодо задоволення клопотання заперечували, просять відмовити.

Слідчий суддя, заслухавши слідчого, адвоката, вивчивши матеріали провадження за клопотанням, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частиною 10 ст. 170 КПК України, передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно положень ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно частин 1 3 статті 64 2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи. Третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, має права і обов`язки, передбачені цим Кодексом для підозрюваного, обвинуваченого, в частині, що стосуються арешту майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, повідомляється про прийняті процесуальні рішення в кримінальному провадженні, що стосуються арешту майна, отримує їх копії у випадках та в порядку, встановлених цим Кодексом.

Статтею 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Статтею 98 КПК України, визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним.

Постановою старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_3 від 10.12.2024 майно на арешті якого наполягає прокурор визнано речовими доказами.

Таким чином, є передбачені кримінальним процесуальним законом підстави для накладення арешту на майно з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.

Крім цього, вирішуючи питання щодо законності і обґрунтованості арешту майна враховує і сталу судову практику ЄСПЛ щодо «відповідності втручання в право володіння майном принципу правомірного втручання, сумісного з гарантіями ст. 1 Першого протоколу до Конвенції», згідно якої підлягають оцінці три головні критерії, а саме: а) чи є втручання законним; б) чи переслідує воно «суспільний інтерес»; в) чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям.

Таким чином, втручання держави у право володіння майном у даному конкретному випадку є законним і обґрунтованим, оскільки таке втручання здійснено на підставі чинного КПК України, який є доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у питаннях застосування та наслідків дії його норм, сумісних з принципами Конвенції.

Втручання у вказаному вище кримінальному провадженні є виправданим, так як воно здійснено з метою задоволення «суспільного інтересу» та за наявності об`єктивної необхідності в цьому у формі публічного, загального інтересу, який включає інтерес держави, громади, а також здійснено з дотриманням принципу «пропорційності» - «справедливої рівноваги (балансу)» між інтересами держави (суспільства, громади), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання, який передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. При цьому, застосовані обмеження стосовно вказаного вище майна не є надмірними або ж такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, не надано та не встановлено.

Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення ймовірною, вірогідною та достатньою певною мірою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, правильності правової кваліфікації дій особи, на майно якої накладено арешт, переваги одних доказів над іншими тощо.

Слідчий суддя, враховуючи вище викладені обставини, приходить до висновку про задоволення клопотання, оскільки застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна є співрозмірним завданням кримінального провадження, спрямоване на досягнення цілей розслідуваного кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309, 372, 392 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора третього відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000136 - задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 10.12.2024 в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- іпотечний договір від 20.07.2024, укладений між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на 3 арк.;

- договір позики від 20.07.2024, укладений між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , на 1 арк.;

- договір купівлі-продажу земельної ділянки від 22.01.2021, укладений між ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , на 1 арк. та витяг з Державного реєстру речових прав щодо реєстрації об`єкту за адресою: АДРЕСА_1 на 1 арк.;

- договір купівлі-продажу земельної ділянки від 22.01.2021, укладений між ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , на 1 арк. та витяг з Державного реєстру речових прав щодо реєстрації об`єкту за адресою: АДРЕСА_1 на 1 арк.;

- довіреність від 10.10.2024 від імені ОСОБА_8 щодо розпорядження автомобілем марки BMW 3301 н.з. НОМЕР_2 , на 1 арк.;

- довіреність від 10.10.2024 від імені ОСОБА_8 щодо представництва інтересів ФОП на 1 арк.;

- розписку ОСОБА_11 від 06.12.2023 на ім`я ОСОБА_12 на 1 арк.;

- розписку ОСОБА_13 від 31.12.2022 на ім`я ОСОБА_7 на 1 арк.;

- банківські картки АТ «Ощадбанк» №№ НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 ;

- банківську картка АТ «КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_9 ;

- мобільний телефон IPhone 16 Pro ІМЕІ 1: НОМЕР_10 , ІМЕІ 2: НОМЕР_11 з сім-карткою НОМЕР_12 ;

- мобільний телефон IPhone 11 ІМЕІ 1: НОМЕР_13 , ІМЕІ 2: НОМЕР_14 ;

- мобільний телефон Samsung ІМЕІ: НОМЕР_15 з сім-карткою НОМЕР_16 ;

- карта пам`яті типу MicroSD ємністю 32 Gb;

- кошти в сумі 48 900 (сорок вісім тисяч дев`ятсот) доларів США.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1