СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/8752/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого в ОВС 4-го відділу управління розслідування особливо тяжких злочинів Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_6 , яке подане в кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002078 від 08.11.2023, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краматорськ, Донецької області, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , та якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Святошинського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС 4-го відділу управління розслідування особливо тяжких злочинів Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_6 , яке подане в кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002078 від 08.11.2023, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання обґрунтовано тим, що Згідно з положеннями статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно абз. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 №60/95-ВР (далі - Закон України від 15.02.1995 №60/95-ВР) обіг наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів - це види діяльності з: культивування рослин, включених до Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, розроблення, виробництва, виготовлення, зберігання, перевезення, пересилання, придбання, реалізації (відпуску), ввезення на територію України, вивезення з території України, транзиту через територію України, використання, знищення наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів наркотичних засобів і психотропних речовин, включених до Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, що дозволяються і контролюються згідно з цим Законом.

Згідно ч. 3 ст. 7 Закону України від 15.02.1995 №60/95-ВР, діяльність з обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиць II і III Переліку, та прекурсорів, включених до таблиці IV Переліку, здійснюється суб`єктами господарювання за наявності в них ліцензії на здійснення відповідних видів діяльності, крім випадків, передбачених статтею 19 цього Закону.

Відповідно ч. 2 ст. 12 Закону України від 15.02.1995 №60/95-ВР, обіг наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиць II і III Переліку, допускається для використання у медичній практиці за призначенням лікаря, а також у цілях, передбачених статтями 19, 20 та 23 цього Закону.

Статтею 13 Закону України від 15.02.1995 №60/95-ВР передбачено, що на території України забороняється обіг аналогів наркотичних засобів і психотропних речовин, за винятком їх використання в цілях, передбачених статтями 19 та 20 цього Закону.

Відповідно ст. 1 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» від 15.02.1995 №63/95-ВР (далі - закон від 15.02.1995 №63/95-ВР), незаконний обіг наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів - діяння з: культивування рослин, включених до Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, розроблення, виробництва, виготовлення, зберігання, перевезення, пересилання, придбання, збуту, ввезення на територію України, вивезення з території України, транзиту через територію України, використання, знищення наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, що здійснюються з порушенням законодавства про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори.

Згідно Таблиці № 1, списку № 2 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770 «PVP» віднесений до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено.

Незважаючи на вказані вимоги закону, у ОСОБА_7 за невстановлених обставин та у невстановлений в ході досудового розслідування час, але не пізніше 04.10.2023 виник злочинний умисел направлений на незаконне придбання та зберігання а також на незаконне перевезення та пересилання з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - «PVP», з метою отримання незаконного прибутку.

Так, з метою реалізації злочинного умислу, направленого на незаконний збут особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено, ОСОБА_7 за невстановлених обставин та у невстановлений час і місці, всупереч законам України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними», переслідуючи корисливий мотив, незаконно придбав, особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - «PVP» загальна маса якої в ході розслідування не встановлена, але не менше 101 граму, яку почав зберігати при собі з метою подальшого збуту шляхом пересилання.

Надалі, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, за невстановлених обставинах, ОСОБА_7 помістив незаконно придбану особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено в зіп-пакет та з метою конспірації помістив його в середину картонної коробки яку обклеїв ліпкою стрічкою (скотчем) тим самим підготував для незаконного пересилання з метою збуту через поштовий сервіс ТОВ «Нова Пошта».

04.10.2024 о 11 год. 54 хв. перебуваючи біля поштомату оператора поштового зв`язку ТОВ «Нова Пошта» № 5642, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Разумовського, 10/12, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний і суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і свідомо бажаючи їх настання, використовуючи вигадані анкетні дані « ОСОБА_8 », мобільним телефоном « НОМЕР_1 » особисто здійснив відправлення посилки - герметично запакованої картонної коробки обгорнутої чорною стрей-плівкою з вмістом заборонених речовин, загальною масою 101 грам, зразок якої містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - «PVP», масою 0,5859 грам за товарно-транспортною накладною (далі - ТТН) № 8800 до поштомату оператора поштового зв`язку ТОВ «Нова Пошта» № 36562, що розташоване в м. Києві адресована «Сичкар Яну», мобільний телефон «НОМЕР_2».

Згідно Таблиці № 1, списку № 2 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770 «PVP» віднесений до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у незаконному придбанні та зберіганні а також в незаконному пересиланні з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 Кримінального кодексу України.

Крім того, з метою реалізації злочинного умислу, направленого на повторний незаконний збут особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено, ОСОБА_7 за невстановлених обставин та у невстановлений час і місці, всупереч законам України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними», переслідуючи корисливий мотив, повторно, незаконно придбав, особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - «PVP» загальна маса якої в ході розслідування не встановлена, але не менше 12 грам, яку почав зберігати при собі з метою подальшого збуту шляхом пересилання.

Надалі, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, за невстановлених обставинах, ОСОБА_7 помістив незаконно придбану особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено в зіп-пакет та з метою конспірації помістив його в середину картонної коробки серед розміщених там кавових фільтрів та яку в подальшому обклеїв ліпкою стрічкою (скотчем) тим самим підготував для повторного незаконного пересилання з метою збуту через поштовий сервіс ТОВ «Нова Пошта».

04.10.2024 о 13 год. 32 хв. перебуваючи біля поштомату оператора поштового зв`язку ТОВ «Нова Пошта» № 25155, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Єврейська, 50, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний і суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і свідомо бажаючи їх настання, використовуючи вигадані анкетні дані « ОСОБА_8 », мобільним телефоном « НОМЕР_1 » повторно, особисто здійснив відправлення посилки - обгорнутої чорною стрейч-плівкою картонної коробки з вмістом заборонених речовин, загальною масою 12 грам, зразок якої містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - «PVP», масою 0,3413 грам за товарно-транспортною накладною ТТН № 4713 до поштомату оператора поштового зв`язку ТОВ «Нова Пошта» № 37476, що розташоване в м. Києві адресована «Сичкар Яну», мобільний телефон «НОМЕР_2».

Згідно Таблиці № 1, списку № 2 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770 «PVP» віднесений до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у незаконному придбанні та зберіганні а також в незаконному збуті особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено, вчиненого повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 Кримінального кодексу України.

03.12.2024, відповідно до ст. ст. 276-278 КПК України останньому було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

У ході досудового розслідування є необхідність у застосуванні запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою, оскільки є достатньо підстав вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

У судому засіданні прокурор вказане клопотання підтримав та просив задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_7 , заперечував проти задоволення клопотання прокурора, просив застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою а саме у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши надані з клопотанням матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Не вдаючись до детального аналізу, оцінки дій, винуватості особи та не порушуючи презумпції невинуватості на цій стадії кримінального провадження, слідчий суддя повинен пересвідчитись, що повідомлена підозра є обґрунтованою, тобто такою, що передбачає наявність достатніх даних, які б могли переконати об`єктивного та стороннього спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення у якому її підозрюють. При цьому, до наданих доказів обґрунтованості підозри не висувається таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направлені справи до суду.

03.12.2024, відповідно до ст. ст. 276-278 КПК України ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

Обґрунтованість повідомленої підозри, у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень підтверджується зібраною у кримінальному провадженні сукупністю доказів, а саме: протоколами за результатами проведення негласних слідчих розшукових дій, показами свідків у кримінальному провадженні, протоколами за результатами проведених обшуків за адресами проживання, показами свідків - понятих, присутніх під час проведення санкціановах обшуків, висновками проведених судовипх експертиз, а також іншими матеріалами кримінального провадження у своєї сукупності.

При цьому, на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність підозрюваної до вчинення злочину, підозра у якій йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Белчев проти Болгарії» наголосив, що обґрунтування будь-якого періоду позбавлення свободи повинно бути переконливо доведено державними органами.

Кримінальний процесуальний закон покладає аналогічний обов`язок на сторону обвинувачення, зазначаючи, що остання має довести суду, крім обґрунтованості обвинувачення та наявності ризиків неналежної процесуальної поведінки особи, ще й неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Вирішуючи питання щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує мету застосування запобіжного заходу, тяжкість кримінального правопорушення, що інкримінується ОСОБА_7 , ступінь участі у вчиненому, а також обставини, у відповідності до вимог ст. 178 КПК України, що характеризують підозрюваного, який раніше не судимий, має місце реєстрації та постійне місце проживання, працює неофіційно.

За встановлених у судовому засіданні обставин, слідчий суддя вважає, що підозрюваний знаючи, що за кримінальне правопорушення, вчинення якого йому інкримінується, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, може переховуватися від органів досудового розслідування чи суду.

Суд оцінює наявність ризику можливості переховування підозрюваного від суду, як цілком ймовірний, з огляду на додані до клопотання слідчого матеріали, при цьому враховуючи також тяжкість можливого покарання у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, що може спонукати його до вчинення спроби ухилитися від органів досудового розслідування.

Щодо існування інших, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, на наявність яких у клопотанні посилається слідчий, слідчий суддя вважає, що в цій частині клопотання є недоведеним, та є припущенням з боку органу досудового розслідування, що не доведено і прокурором в судовому засіданні.

При цьому, слід звернути увагу, що Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Разом з тим, прокурором у судовому засіданні не доведено, що більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, який би міг бути застосованим до підозрюваного ОСОБА_7 , не зможе в повній мірі запобігти ризику, передбаченому п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Оскільки обставин, необхідності обмеження права особи на свободу, передбаченого кримінальним процесуальним законом України, ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини в контексті зазначеного кримінального провадження немає, з огляду на встановлені обставини та особу підозрюваного, слідчий суддя приходить до стійкого переконання про можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби.

Застосовуючи такий вид запобіжного заходу, слідчий суддя виходить із необхідності уникнення ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, щодо можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Згідно вимог ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п. п. 1 та 2 ч. 1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п. 3 ч. 1 цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч.5 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного слідчим та прокурором у обґрунтуванні клопотання.

Так, враховуючи встановлені в судовому засіданні ризики та дані про особу підозрюваного, слідчий суддя дійшов висновку, що в даному провадженні існують підстави для застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_7 у вигляді домашнього арешту в нічний час добив межах строку досудового розслідування, що на думку слідчого судді, зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, та який, з урахуванням усіх обставин справи, буде достатнім запобіжним заходом для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання виникненню ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

З урахуванням викладеного та оцінюючи ступінь порушення загальносуспільних прав та інтересів, з метою забезпечення належного проведення досудового розслідування, явки підозрюваного для проведення слідчих та процесуальних дій у провадженні тощо, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність відмови в задоволення клопотання про застосовування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Також, відповідно до ч.5 ст.194 КПК слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного певні обов`язки.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 206, 208, 376 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання слідчого - відмовити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби в межах строку досудового розслідування, тобто до 03.02.2025 включно, заборонивши ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , в період часу з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступної доби, за виключенням необхідності отримання невідкладної медичної допомоги або/та необхідності забезпечення особистої безпеки у період дії воєнного стану, шляхом перебування у захисних спорудах (бомбосховищах) на випадок оголошення повітряної тривоги.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком до 03.02.2025 включно, наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора чи суду за кожним викликом;

- знаходитись за місцем свого постійного проживання, за адресою: АДРЕСА_2 , в період часу з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступного дня;

- у разі зміни місця проживання негайно повідомити про це слідчого, прокурора та слідчого суддю (суд).

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1