Справа № 953/1824/25
н/п 1-кс/953/2148/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" березня 2025 р. м. Харків

Слідчий суддя Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду у м. Харкові клопотання старшого слідчого в ОВС 3 відділення СВ УСБУ в Харківській області майора юстиції ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.04.2023 за №0000537,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3

підозрюваний ОСОБА_4

захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5

секретар судового засідання ОСОБА_6

у с т а н о в и в:

1. Суть питання, що вирішується ухвалою, та встановлені судом обставини.

Слідчим відділом УСБУ в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000537 від 19.04.2023, за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбаченого ч. 2 ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2 КК України.

Згідно з матеріалами досудового розслідування встановлено, що громадянин України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи у м. Дергачі Харківського району Харківської області, здійснив виготовлення та поширення публікацій на сторінці групи "Дергачи (Харьковская область)" у соціальній мережі «Одноклассники», що містять виправдовування збройної агресії Російської Федерації проти України.

Згідно з висновком експерта Полтавського відділення ННЦ «ІСЕ ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» № 823/824 від 12.11.2024, висновком експерта Зонального експертного сектора ІСТЕ СБУ в УСБУ в Харківській області № 14 від 11.02.2025, за результатами проведення судових лінгвістичних експертиз, у публікаціях групи "Дергачи (Харьковская область)" у соціальній мережі "Одноклассники" містяться висловлювання з лінгвістичними ознаками виправдовування, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України та окупації частини території, глорифікація збройних формувань Російської Федерації.

Так, встановлено, громадянин України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 . 13.03.2025 на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 27.02.2025 в рамках вказаного кримінального провадження у домоволодінні за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , було проведено обшук за участі останнього.

Так, в ході проведення вказаного обшуку було виявлено наступні речі та документи: -мобільний телефон марки Xiaomi Redmi 11, Імеі 1: НОМЕР_1 , Імеі 2: НОМЕР_2 із номером НОМЕР_3 .

13.03.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбаченого ч. 2 ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2 КК України.

13.03.2025 вказане вище майно постановою слідчого визнане речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

2. Мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

За приписами ч. 1, п. 7) ч. 2 ст. 132 КПК захід забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: (1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; (2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; (3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням (ч. 3 ст. 132 КПК).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 цієї статті визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: (1) збереження речових доказів; (2) спеціальної конфіскації; (3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; (4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: (1) правову підставу для арешту майна; (2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); (3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); (3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); (4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); (5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб (ч. 2 ст. 173 КПК).

Відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна (ч. 3 ст. 173 КПК).

Матеріали кримінального провадження свідчать, що вилучене майно має значення для забезпечення кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є знаряддям вчинення злочину, зберегло на собі його сліди, та існує можливість його використання як доказу у кримінальному провадженні.

З урахуванням встановлених вище обставин кримінального правопорушення та наданих стороною обвинувачення доказів на підтвердження викладених у клопотанні доводів, слідчий суддя вважає доведеним, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, оскільки сприятимуть досягненню мети щодо всебічного, повного та неупередженого досудового розслідування та забезпечення збереження речових доказів, таке втручання у право на власність є пропорційним, оскільки, завдяки цьому заходу забезпечення кримінального провадження може бути виконане завдання, для виконання якого прокурор звернувся із клопотанням.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170-173 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Клопотання старшого слідчого в ОВС 3 відділення СВ УСБУ в Харківській області майора юстиції ОСОБА_2 , - задовольнити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні №0000537 від 19.04.2023 на виявлені та вилучені під час обшуку 13.03.2025 у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 , речі та документи, що належать ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: -мобільний телефон марки Xiaomi Redmi 11, Імеі 1: НОМЕР_1 , Імеі 2: НОМЕР_2 із номером НОМЕР_3 .

Місце зберігання арештованого майна визначити матеріали кримінального провадження №0000537.

Ухвала слідчого судді про арешт майна підлягає негайному виконанню прокурором.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник майна або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1