Справа № 309/914/25
Провадження № 1-кс/309/175/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2025 року м. Хуст

Слідчий суддя Хустського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 розглянувши клопотання слідчого СВ Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 за погодженням прокурора Хустської окружної прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000175 від 14.03.2025 р. щодо кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.286 КК України про арешт тимчасово вилученого майна, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Хустського РУП ГУНП України в Закарпатській області ОСОБА_3 за погодженням прокурора Хустської окружної прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000175 від 14.03.2025 р. щодо кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.286 КК України звернувся в суд з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна.

Клопотання вмотивовано тим, що 13 березня 2025 року о 16.00 год. водій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,, мешканець АДРЕСА_1 , керуючи мотоциклом марки «Viper V 110А» д.н.з. НОМЕР_1 , червоного кольору, рухаючись по вул. Тиса, що в смт. Вишково, не впорався з керуванням та виїхав на зустрічну смугу руху в результаті чого допустив зіткнення з транспортним засобом марки «Renault Kengo», д.н.з. НОМЕР_2 , червоного кольору, який рухався у зустрічному напрямку під керуванням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_2 .

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді забій головного мозку, перелом нижньої третини лівого стегна, множинні рани на лиці, політравма та поміщений у реанімаційне відділення Хустської ЦРЛ.

13.03.2025 під час проведення огляду місця ДТП вилучено мотоцикл марки «Viper V 110А» д.н.з. НОМЕР_1 та автомобіль марки «Renault Kengo», д.н.з. НОМЕР_2 які поміщений на арешт майданчик Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області.

Згідно п.1 ч.5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Згідно ст. 170 КПК України накладається арешт на майно в разі, якщо особу необхідно обмежити у користуванні та розпорядженні майном з метою забезпечення дієвості кримінального провадження.

У своєму клопотанні слідчий покликаючись на норми ст.ст. 168, 170 КПК України просить суд накласти арешт на тимчасово вилучене майно під час огляду місця ДТП 13.03.2025, на час проведення судових експертиз у кримінальному провадженні, а саме: мотоцикл марки «Viper V 110А» д.н.з. НОМЕР_1 , який відповідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 27.08.2022 зареєстрований за ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцем АДРЕСА_1 та перебував у його користуванні. Накласти арешт на автомобіль марки «Renault Kengo», д.н.з. НОМЕР_2 , який відповідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , від 28.09.2024 зареєстрований за ОСОБА_7 , мешканкою АДРЕСА_2 та перебував у користуванні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_2 .

В судове засідання слідчий СВ Хустського РУП ГУНП в Закарпатській ОСОБА_3 не з`явився, у своєму клопотанні просить розглянути у його відсутність.

В судове засідання користувач вилученого майна, а саме ОСОБА_6 не з`явився, надіславши на адресу суду заяву про розгляд клопотання у його відсутність.

В судове засідання власник вилученого майна а саме: мотоцикла марки «Viper V 110А» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_5 не з`явився , про місце і час проведення засідання повідомлявся шляхом надіслання судової повістки за місцем його проживання. З матеріалів справи вбачається , що ОСОБА_5 знаходиться у реанімаційному відділенні Хустської ЦРЛ.

Враховуючи на ведені обставини, а також враховуючи строки, які передбачені КПК України щодо розгляду клопотань про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, слідчий суддя вважає за можливе провести розгляд клопотання у відсутність власника та користувача тимчасово вилученого майна, а також слідчого.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно ж до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт на майно накладається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами згідно ч. 1 ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так, в судовому засіданні слідчим суддею встановлено, що клопотання про арешт майна подано, у відповідності до ст. 170 КПК України, оскільки останнє містить в собі критерії визначені ч. 2 цієї статті Кодексу.

При цьому, слідчим суддею шляхом дослідження матеріалів провадження у порядку ст. 94 КПК України встановлено, що таке майно дійсно відповідає критеріям ст. 98 вказаного Кодексу, тобто існує дійсна сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Саме клопотання відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Зазначене у клопотанні майно відноситься до видів передбачених Главою 17 Розділу ІІ КПК України, на які може бути накладено арешт.

Крім того, на підставі вимог ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

Також, у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи (справа «Ізмайлов проти Росії», п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.).

При цьому, у судовому засіданні слідчим суддею не встановлено, що клопотання суперечить вищезазначеним вимогам КПК України, тобто не містить правових підстав для арешту майна, достатності доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, вказівки на розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження або не є пропорційним, тобто не відповідає тяжкості правопорушення і становитиме особистий і надмірний тягар для володільця майна.

За таких обставин, слідчий суддя враховуючи правову підставу для арешту майна; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження приходить до висновку, що клопотання підлягає до задоволення оскільки існує обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти з дотриманням відповідних положень національного законодавства та принципів верховенства права.

Враховуючи, що, автомобіль марки «Renault Kengo», д.н.з. НОМЕР_2 , який відповідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , від 28.09.2024 зареєстрований за ОСОБА_7 , мешканкою АДРЕСА_2 та фактично перебуває у користуванні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_2 відповідає критеріям , які визначені в ст. 98 КПК України тобто є речовим доказом у справі, вважаю за необхідне передати його користувачу ОСОБА_6 на відповідальне зберігання з забороною відчуження, пошкодження, та втрату цього майна до його скасування у встановленому законом порядку.

Враховуючи, що, мотоцикл марки «Viper V 110А» д.н.з. НОМЕР_1 , який відповідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 27.08.2022 зареєстрований за ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцем АДРЕСА_1 та перебував у його користуванні, відповідає критеріям , які визначені в ст. 98 КПК України тобто є речовим доказом у справі, вважаю за необхідне залишити його на арешт майданчику Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області на час проведення судових експертиз у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 388 КК України розтрата, відчуження, приховування, підміна, пошкодження, знищення майна або інші незаконні дії з майном, на яке накладено арешт, із заставленим майном або майном, яке описано, чи порушення обмеження (обтяження) права користуватися таким майном, здійснене особою, якій це майно ввірено, а також здійснення представником банку або іншої фінансової установи банківських операцій з коштами, на які накладено арешт караються штрафом від двохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або обмеженням волі на той самий строк, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років або без такого.

У зв`язку з цим, слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність попередження ОСОБА_6 про таку відповідальність.

Керуючись ст. ст. 171, 172 КПК України, суддя слідчий

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання СВ Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 за погодженням прокурора Хустської окружної прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000175 від 14.03.2025 р. щодо кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.286 КК України про арешт тимчасово вилученого майна задоволити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно у даному кримінальному провадженні, а саме на автомобіль марки «Renault Kengo», д.н.з. НОМЕР_2 , який відповідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , від 28.09.2024 зареєстрований за ОСОБА_7 , мешканкою АДРЕСА_2 та фактично перебуває у користуванні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_2 який повернути на відповідальне зберігання користувачу ОСОБА_6 .

Попередити ОСОБА_6 про кримінальну відповідальність, яка передбачена ст. 388 КК України.

В силу ст. 175 КПК України, негайне виконання ухвали про арешт майна покласти на слідчого ОСОБА_3 та прокурора Хустської окружної прокуратури ОСОБА_4 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити учасникам процесу, третім особам, власнику майна, які присутні під час оголошення ухвали. У разі відсутності таких осіб під час оголошення ухвали копія ухвали надіслати їм не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя

Хустського районного суду: ОСОБА_1