ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/287/25 Справа № 711/8622/24 Категорія: ч. 2 ст. 121 КК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2025 року м. Черкаси

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі:

секретаря ОСОБА_5 ,

захисниці ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу захисниці ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24 грудня 2024 року

ВСТАНОВИЛА

Ухвалою, що оскаржується, до ОСОБА_8 , який обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 21 лютого 2025 року, включно.

При прийнятті такого рішення, суд врахував ступень тяжкості кримінального правопорушення, інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_8 , яке, відповідно до вимог ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів. Окрім того, суд вказав, що існують ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України: переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, які наразі не допитані у судовому засіданні, проживають з обвинуваченим в одному населеному пункті та особисто знайомі з ним. На існування наведених ризиків вказує також тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання останнього винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

В апеляційній скарзі захисниця просить скасувати вищевказану ухвалу та обрати ОСОБА_8 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою у вигляді домашнього арешту в нічний час доби. Вказує, що не згодна з даною ухвалою. Вважає, що ризики на які посилається прокурор безпідставними та які не підтверджено жодними доказами. Посилається на вимоги ст. 177 КПК України щодо оцінки підстав слідчим суддею при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу. Зазначає, що при продовженні обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд порушив практику ЄСПЛ, яку, на її думку, не враховано при продовжені запобіжного заходу. Вважає, що судом, також порушено ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Після докладу суддею-доповідачем змісту ухвали, доводів апеляційної скарги, були заслухані:

- захисниця, яка підтримала вимоги апеляційної скарги, пославшись на доводи, що в ній викладені;

- прокурор, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, пославшись на законність ухвали суду.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи захисника, прокурора, вивчивши матеріали провадження та дослідивши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів приходить до таких висновків.

У відповідності до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу, тобто, питання щодо продовження строків тримання під вартою мають вирішуватися у порядку, передбаченому ст.199 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 199 КПК при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою, суд зобов`язаний впевнитися в тому, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Дані вимоги закону судом виконані в повному обсязі.

Матеріали кримінального провадження свідчать про те, що при прийняті рішення про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд першої інстанції врахував, що ризики, які були підставою для обрання та продовження обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу: переховуватись від органів досудового розслідування, суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, не зникли та не зменшились.

Колегія суддів вважає, що тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, може реально спонукати його до вчинення дій, спрямованих на переховування від суду. Також з клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу випливає, що ОСОБА_8 вже вчиняв спроби тиску на свідків у даному провадженні шляхом вмовляння, з метою зміни ними своїх показів.

Отже більш м`який запобіжний захід, а ні ж тримання під вартою не зможе запобігти вказаним ризикам.

З огляду на ці обставини суд першої інстанції привів належні доводи щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Всупереч доводам апеляційної скарги, колегією суддів не встановлено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення. За таких обставин не вбачається підстав для скасування чи зміни ухвали суду.

Керуючись ст.ст. 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА

Апеляційну скаргу захисниці ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24 грудня 2024 року без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4