Справа № 352/605/16-к
Провадження № 1-кп/352/5/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2024 м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

представника потерпілої ОСОБА_8 ,

потерпілої ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську кримінальне провадження з обвинувальним актом внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000191 від 01.07.2014 р. по обвинуваченню :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , вдівця, утриманця двох малолітніх дітей, з середньою спеціальною освітою, працюючого не офіційно, українця, громадянина України, військовозобов`язаного, депутатом не обирався, раніше несудимого, якому пам`ятку про його права та обов`язки вручено, та

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_3 , не одруженого, утриманці відсутні з середньою спеціальною освітою, працюючого водієм-експедитором в П/П «Терези» в м. Калуш, українця, громадянина України, комісованого з лав ЗСУ, депутатом не обирався, раніше несудимого, якому пам`ятку про його права та обов`язки вручено,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 3 КК України,

в с т а н о в и в :

Органами досудового розслідування ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обвинувачуються в тому, що керуючи транспортними засобами, порушили правила безпеки дорожнього руху, що спричинило загибель кількох осіб, потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Досудовим розслідуванням встановлено, що 01.07.2014 р. приблизно о 10 год. водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки "Додж", реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався автомобільною дорогою "Калуш Івано-Франківськ" зі сторони м. Івано-Франківська у напрямку м. Калуша. Наблизившись до нерегульованого перехрестя вказаної дороги з автодорогою Н-10 "Стрий Чернівці", що зліва по напрямку його руху, ОСОБА_4 заздалегідь перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1 та розпочав виконання маневру повороту ліворуч на ділянку дороги, яка призначена для одностороннього руху транспортних засобів з автодороги Н-10 «Стрий Чернівці» у напрямку м. Івано-Франківська та позначена на виїзді з перехрестя, для водіїв зустрічного напрямку, дорожнім знаком 3.21 «В`їзд заборонено». У салоні його автомобіля марки "Додж" на передньому сидінні перебував пасажир ОСОБА_11 .

У цей час, зі сторони м. Калуша у напрямку м. Івано-Франківська до згаданого перехрестя, рухаючись прямолінійно, наближався автомобіль марки "Мазда 6", реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_5 , в салоні якого на передньому сидінні знаходився пасажир ОСОБА_10 .

Водій ОСОБА_4 перед зміною напрямку руху, не врахував дорожню обстановку, завчасно перед виконанням маневру ліворуч не подав світловий сигнал лівого покажчика повороту, не переконався, що це буде безпечним та не створить перешкод або небезпеки для інших учасників руху, маючи об`єктивну можливість виявити рух автомобіля "Мазда 6", не надав дорогу транспортному засобу, що рухався по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо, виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з автомобілем "Мазда 6", під керуванням ОСОБА_5 .

При цьому ОСОБА_4 порушив наступні вимоги пунктів Правил дорожнього руху України, а саме:

п. 2.3., в якому зазначено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

п. 9.2., у відповідності до якого, водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку:

б) перед перестроюванням, поворотом або розворотом;

п. 9.4., який зобов`язує водія подавати сигнал покажчиками повороту або рукою завчасно до початку маневру (з урахуванням швидкості руху), але не менше як за 50-100 м у населених пунктах і за 150200 м поза ними, і припиняти негайно після його закінчення. Сигнал забороняється подавати, якщо він може бути не зрозумілим для інших учасників руху;

п. 10.1., згідно якого, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

п. 10.4., у якому вказано, що водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам;

п. 10.5., згідно якого, поворот необхідно виконувати так, щоб при виїзді з перехрещення проїзних частин транспортний засіб не опинився на смузі зустрічного руху, а у разі повороту праворуч слід рухатися ближче до правого краю проїзної частини, крім випадку виїзду з перехрестя, де організовано круговий рух, де напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або де рух можливий лише в одному напрямку;

п. 16.13., у відповідності до якого, перед поворотом ліворуч і розворотом водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що рухаються по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо;

вимоги розділу 34 "Дорожня розмітка", у якому вказано, що лінію 1.1 перетинати забороняється.

Крім того, досудового розслідування встановлено, що 01.07.2014 р. приблизно о 10 год. водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем марки "Мазда 6", реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухався зі швидкістю більше 134 км/год., що значно перевищувала максимально-допустиму для даної ділянки дороги, автомобільною дорогою "Калуш Івано-Франківськ", зі сторони м. Калуша у напрямку м. Івано-Франківська та наближався до нерегульованого перехрестя вказаної дороги з автодорогою Н-10 "Стрий Чернівці", що справа по напрямку його руху. При цьому, експлуатація його транспортного засобу за наявності технічних несправностей, через невідповідність стану шин встановлених на передній осі, заборонена, оскільки при застосуванні водієм гальмування і маневруванні шини з різними типами малюнка протектора і різних конструкцій по-різному впливають на стійкість транспортного засобу. У салоні автомобіля "Мазда 6" на передньому сидінні перебував пасажир ОСОБА_10 .

Дана ділянка дороги знаходиться поза межами населеного пункту, проте перехрестя, до якого наближався ОСОБА_5 , є аварійно-небезпечною ділянкою, про що він був завчасно проінформований дорожнім знаком 1.39 "Інша небезпека (аварійно небезпечна ділянка)" разом із табличкою 7.2.1 "Зона дії 1 км.". Крім того, по напрямку руху автомобіля "Мазда 6", перед перехрестям встановлені дорожні знаки 3.29 "Обмеження максимальної швидкості 60", 1.22 "Перехрещення з другорядною дорогою", 5.16 "Напрямки руху по смугах", 5.41.1 "Пункт зупинки автобуса" та 5.35.1 "Пішохідний перехід".

У цей час, зі сторони м. Івано-Франківська рухався автомобіль марки "Додж", реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_4 . У салоні автомобіля "Додж" на передньому сидінні перебував пасажир ОСОБА_11 . При наближенні до вказаного перехрестя, ОСОБА_4 заздалегідь перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1. та розпочав виконання маневру повороту ліворуч, чим створив небезпеку для руху водію ОСОБА_5 .

Маючи об`єктивну можливість завчасно виявити небезпеку для руху у вигляді автомобіля марки "Додж", водій ОСОБА_5 , рухаючись із значним перевищенням максимально-допустимої швидкості руху, поставив себе в такі умови, при яких не мав технічної можливості зупинити транспортний засіб до лінії руху автомобіля "Додж" та допустив із ним зіткнення. У свою чергу, за умови руху автомобілем "Мазда 6" із допустимою швидкістю на даній ділянці дороги 60 км/год., водій ОСОБА_5 мав технічну можливість попередити дану ДТП.

При цьому ОСОБА_5 порушив наступні вимоги пунктів Правил дорожнього руху України:

п. 2.3., в якому зазначено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

п. 12.3., згідно якого у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди;

п. 12.9., відповідно до якого водієві забороняється:

б) перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4 12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожній знак 3.29.;

вимоги розділу 33 "Дорожні знаки" 3.29 "Обмеження максимальної швидкості", який забороняє рух зі швидкістю, що перевищує зазначену на знакові;

п. 31.4., в якому зазначено, що забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам:

п. 31.4.5. Колеса і шини:

г) на одну вісь транспортного засобу встановлено діагональні шини разом з радіальними, ошиновані і не ошиповані, морозостійкі і неморозостійкі, шини різних розмірів чи конструкцій, а також шини різних моделей з різними малюнками протектора для легкових автомобілів, різними типами малюнків протектора для вантажних автомобілів.

У результаті порушення водіями ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Правил дорожнього руху України сталася дорожньо-транспортна пригода, унаслідок якої пасажир автомобіля марки "Додж" ОСОБА_11 загинув від відкритої черепно-мозкової травми, з переломом кісток склепіння та основи черепа, крововиливами в речовину головного мозку, під м`які оболонки головного мозку, під м`які тканини голови, яка ускладнилась набряком головного мозку, а пасажир автомобіля "Мазда 6" ОСОБА_10 загинув від поєднаної черепно-мозкової та хребетно-спинно-мозкової травми з крововиливами під оболонки та в речовину головного та спинного мозку, розривом з`єднання 2-3 шийних хребців, крововиливом в м`які тканини лобної ділянки зі сторони внутрішньої поверхні, що ускладнилась набряком головного та спинного мозку.

В судовому засіданні підсудні ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заявили клопотання про звільнення їх від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності. Цивільні позови закладені до них просили залишити без розгляду, а судові витрати віднести на рахунок держави. Просили клопотання задоволити.

Захисники підсудних адвокати ОСОБА_7 та ОСОБА_6 клопотання своїх підзахисних підтримали, просили суд їх задоволити

Потерпіла ОСОБА_9 та представник потерпілої адвокат ОСОБА_8 проти задоволення клопотання обвинувачених не заперечували, просили суд їх задоволити.

Прокурор не заперечував щодо звільнення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 286 КК України, на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, відповідно до ст.ст. 285-288 КПК України.

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 роз`яснено суть підозри, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження.

Досудовим розслідуванням встановлено, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 286 КК України, вчинене ОСОБА_4 та ОСОБА_5 01липня 2014 року.

Вчинене ОСОБА_4 та ОСОБА_5 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 286 КК України, згідно ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжких злочинів за вчинення яких передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк не більше десяти років.

Відповідно до ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки : десять років у разі вчинення тяжкого злочину.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 КК України, перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, з часу вчинення кримінального проступку п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності. Якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

Згідно ч. 3 ст. 49 КК України, перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Передбачене у ст. 49 КК України, звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Згідно п.8 ППВСУ «Про практику застосування судами України про звільнення від кримінальної відповідальності» № 12 від 23.12.2005 р., особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого або особливо тяжкого.

Судом встановлено, що перебіг давності притягнення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності не зупинявся і не переривався, останні не ухилялися від досудового розслідування та суду, та до закінчення строків давності не скоїли нового кримінального правопорушення.

Згідно ч.2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. Ухвала суду про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Таким чином, оскільки судом встановлено, що з дня вчинення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 неправомірного діяння передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, який згідно ст.12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, минуло десять років чотири місяці десять днів, а відповідно до вимог ст. 49 КК України десятирічний строк притягнення останніх до кримінальної відповідальності за вчинене неправомірне діяння сплив, то їх слід звільнити від кримінальної відповідальності в зв`язку із закінченням строків давності. Будь-які інші обставини, які б виключали можливість застосування щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_5 норм ст. 284 КПК України та ст.ст. 44, 49 КК України, судом не встановлені.

Цивільні позови в даному кримінальному провадженні заявлені потерпілими ОСОБА_9 та ОСОБА_12 до обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про відшкодування заподіяних злочином збитків, слід залишити без розгляду, що не позбавляє позивачів права звернутися до суду з аналогічними позовами на загальних підставах в цивільно-правовому порядку.

Підстави для обрання на даній стадії процесу запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відсутні, оскільки сторонами кримінального провадження відповідних клопотань не заявлялося..

Долю речових доказів по даному кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 126 КПК України, суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Відповідно до правового висновку, який викладено в постанові об`єднаної палати Верховного Суду від 12.09.2022 р. у справі № 203/241/17, якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, у тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, крім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

Оскільки ініціатором проведення судових експертиз в даному кримінальному провадженні був орган досудового розслідування, тому відповідно до вимог ч. 2 ст. 122, ст. 124 КПК України витрати на їх проведення слід віднести за рахунок держави..

На підставі наведеного, ст.ст. 12, 44, 49 КК України, керуючись ст. ст. 284 - 286, 288, 314 -316, 372 КПК України, суд,

у х в а л и в :

Звільнити ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ч. 3 ст. 286 КК України у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000191 від 01.07.2014 року, на підставі ст.ст. 44, 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження № 0000191 від 01.07.2014 року про обвинувачення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України,- закрити.

Цивільні позови в даному кримінальному провадженні заявлені потерпілими ОСОБА_9 та ОСОБА_12 до обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про відшкодування заподіяних злочином збитків -залишити без розгляду.

Підстави для обрання ОСОБА_4 та ОСОБА_13 запобіжного заходу до вступу ухвали суду в законну силу відсутні.

Речові докази по даному кримінальному провадженні : автомобіль марки «Мазда 6», д.н.з. НОМЕР_2 та автомобіль марки «Додж», д.н.з. НОМЕР_1 (а.с. 93, т. 2) - повернути власникам чи особам, уповноваженими власниками на розпорядження даними транспортними засобами.

Судові витрати понесені на проведення судових експертиз в даному кримінальному провадженні, а саме НДЕКЦ при УМВС України в Івано-Франківській області в загальній сумі 2186,28 грн., Вінницьким відділенням КНДІСЕ в загальній сумі 3201,60 грн., ЛНДІСЕ в загальній сумі 44778,40 грн., КНДІСЕ в загальній сумі 35481 грн. віднести за рахунок держави..

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Тисменицький районний суд, Івано-Франківської області протягом семи діб з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_14