ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2025 Справа №607/22347/24 Провадження №1-кп/607/626/2025

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі с/з ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Тернополі матеріали кримінального провадження №0001532 від 25 червня 2024 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернопіль, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-01.10.2018 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за ч. 2 ст. 121 КК України, до покарання у виді 7 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений умовно-достроково 27.07.2023 року на невідбутий строк 1 рік 5 місяців 22 дні,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України,

за участю учасників кримінального провадження: прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника-адвоката ОСОБА_5 , -

В С Т А Н О В И В:

15 січня 2024 постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у справі №607/755/24, яка набрала законної сили 26 січня 2024 року, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУПАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

В подальшому, у ОСОБА_3 , який достовірно знаючи про те, що постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у справі № № 607/755/24, яка набрала законної сили, його притягнуто до адміністративної відповідальності та призначено покарання у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, усвідомлюючи, що протягом вищезгаданого строку він позбавлений права керування транспортними засобами, виник злочинний умисел, спрямований на умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 діючи умисно, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 1 ст. 129-1 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до яких судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, з метою невиконання постанови суду, що набрала законної сили, маючи реальну можливість її виконати, 25 червня 2024 року близько 18:15 год, по проспекту Злуки, у м. Тернополі, керував транспортним засобом марки «ВАЗ», моделі «21093», реєстраційний номер НОМЕР_1 , вчинив дорожньо-транспортну пригоду, а саме допустив зіткнення із автомобілем марки «Lexus», моделі «RX-350», реєстраційний номер НОМЕР_2 , після чого ОСОБА_3 залишив місце ДТП, та у подальшому був зупинений працівниками Управління патрульної поліції міста Тернопіль. Після зупинки транспортного засобу було виявлено, що ОСОБА_3 позбавлений права керувати транспортними засобами.

Надалі, 25 червня 2024 року працівниками Управління патрульної поліції міста Тернопіль, відносно ОСОБА_3 складено протоколи: серії ААД № 710362, серії ААД № 710363, серії ААД № 885418, серії ААД № 885419 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч.2 ст. 130, ст. 124, ст. 122-4 КУпАП.

10 липня 2024 року постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області по справі № 607/14961/24, ОСОБА_3 , визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч. 5 ст. 126, ч.2 ст. 130, ст. 124, ст. 122-4 КУпАП та на останнього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 34 000 гривень.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, визнав повністю, підтвердив зазначені в обвинувальному акті обставини та суду показав, що 25 червня 2024 року, знаючи про те, що він позбавлений права керування транспортними засобами за вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та усвідомлюючи, що не вправі керувати транспортними засобами, на прохання знайомого сів за кермо автомобіля, та керуючи ним вчинив ДТП, після якої залишив місце події. У вчиненому обвинувачений ОСОБА_3 щиро розкаюється, просить не позбавляти його волі, а призначити покарання у виді штрафу.

Окрім визнання вини обвинуваченим, винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України, доводиться дослідженими та проаналізованими під час судового розгляду письмовими доказами, а саме:

- електронним рапортом витягом із системи ІПНП України від 25 червня 2024 року №20797, згідно якого 25 червня 2024 року о 19:56 надійшло повідомлення інспектора УПП Комар про те, що на проспекті Злуки, 13 нарядом «Юпітер 201» за порушення ПДР зупинено автомобіль ВАЗ 2109 днз НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 , який 15 січня 2024 року позбавлений права керування транспортними засобами на 12 місяців;

- протоколом огляду місця події від 25 червня 2024 року та відеозаписом до нього, який міститься на DVD-диску, згідно яких було оглянуто транспортний засіб ВАЗ 2109 днз НОМЕР_1 та зафіксовано факт керування ОСОБА_3 вказаним автомобілем;

- копіями матеріалів адміністративної справи №607/755/24 відносно ОСОБА_3 за ч.1 ст. 130 КУпАП за результатами розгляду якої постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 січня 2024 року, яка набрала законної сили 26 січня 2024 року, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік;

- копіями матеріалів об`єднаної адміністративної справи №607/14961/24 відносно ОСОБА_3 за ст.124, ст.122-4, ч.5 ст.126, ч.2 ст.130 КУпАП за результатами розгляду якої постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 липня 2024 року, яка набрала законної сили 19 серпня 2024 року, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні правопорушень передбачених ст.124, ст.122-4, ч.5 ст.126, ч.2 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 34000 грн.

Таким чином, проаналізувавши вищевказані обставини та докази, суд, приходить до переконання про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та вважає, що органами досудового розслідування його дії кваліфіковано вірно за ч.1 ст. 382 КК України, як умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів, фактичні обставини кримінального провадження, особу винуватого, його вік, те, що він раніше притягався до кримінальної відповідальності, негативно характеризується по місцю проживання, не працевлаштований, а також обставини, що пом`якшують покарання, зокрема щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 відсутні.

Підстав для застосування ст. 69 чи ст. 75 КК України, суд не вбачає.

Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що з метою виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 йому слід призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення у виді позбавлення волі.

Вищевказане покарання суд вважає необхідним та достатнім для досягнення мети не лише кари за вчинене обвинуваченим ОСОБА_3 , а й буде слугувати для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів як обвинуваченим так і іншими особами.

Крім цього, згідно вироку Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 жовтня 2018 року, ОСОБА_3 визнано винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, та призначено покарання у виді 7 років 6 місяців позбавлення волі, яке він відбував реально. 27 липня 2023 року ОСОБА_3 був звільнений від відбування покарання, призначеного вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 жовтня 2018 року, умовно-достроково на невідбутий термін покарання 1 рік 5 місяців 22 дні.

Кримінальне правопорушення, за яке обвинувачений ОСОБА_3 притягується до кримінальної відповідальності в даному провадженні вчинено 25 червня 2024 року, тобто до спливу строку умовно дострокового звільнення та повного відбуття покарання за попереднім вироком.

У разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового кримінального правопорушення, суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими статтями 71 і 72 цього Кодексу (ч. 4 ст. 81 КК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

За таких обставин, суд вважає, що остаточне покарання ОСОБА_3 слід призначити за правилами ч. 1 ст. 71 КК України, приєднавши до призначеного покарання за даним вироком частину невідбутого покарання за вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 жовтня 2018 року у виді 6 місяців позбавлення волі, та остаточно обвинуваченому визначити покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, та призначити йому покарання за цією статтею у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 жовтня 2018 року у виді 6 (шести) місяців позбавлення волі та визначити остаточне покарання ОСОБА_3 у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_3 рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою з моменту вручення їй копії судового рішення.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий суддяОСОБА_1