Справа № 953/959/25
н/п 1-кс/953/847/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" січня 2025 р. Київський районний суд м.Харкова у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання прокурора Київської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000163 від 28.01.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.307 КК України, -

встановив :

29.01.2025 року до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора Київської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , надіслане поштою 28.01.2025, про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000163 від 28.01.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, в якому просить накласти арешт на тимчасово вилучене 27.01.2025 в ході проведення огляду за адресою: АДРЕСА_1 , майно, яке належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: мобільний телефон ТМ «ОРРО», моделі «А38», imei: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 .

З метою забезпечення збереження речових доказів та запобігання можливості його приховування, пошкодження, знищення, використання, передачі та відчуження, місцем зберігання арештованого майна прокурор просив визначити камеру схову речових доказів Харківського районного управління поліції №1 в м. Харкові.

Прокурор в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання без його участі.

Власник майна ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилась, про час дату та місце судового засідання повідомлялась належним чином, причини неявки невідомі.

Слідчий суддя, вивчивши документи та матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, виходячи з наступного.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

З матеріалів клопотання вбачається, що 27.01.2025 проведено огляд місця події біля будинку № 7 по вул. Дівоча у м. Харкові, в ході якого у ОСОБА_4 вилучено: мобільний телефон ТМ «ОРРО», моделі «А38», imei: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , що підтверджується протоколом огляду місця події від 27.01.2025.

Клопотання про арешт майна надіслане прокурором до суду поштою 28.01.2025, тобто протягом 48 годин після вилучення майна, що підтверджується поштовою відміткою на конверті.

Отже, слідчий суддя вважає, що клопотання про арешт майна подано прокурором у строки, визначені ч.5 ст.171 КПК України.

Частиною 1 ст. 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповіднодо вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Згідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідноп. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Судом встановлено, що Харківським районним управлінням поліції №1 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000103 від 19.01.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, з обставин того що 27.01.2025 у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявлено та вилучено речовину, ззовні схожу на психотропну, яку остання зберігала з метою збуту.

В ході досудового розслідування, а саме 27.01.2025 проведено огляд місця події біля будинку № 7по вул. Дівоча у м. Харкові, в ході якого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видала працівникам поліції 4 згортка, всередині яких містяться полімерні пакети, всередині яких міститься порошкоподібна речовина світлого кольору, один полімерний пакет із порошкоподібною речовиною бежевого кольору, дві цигарки із порошкоподібною речовиною, два полімерних пакети із порошкоподібною речовиною бежевого кольору, паперовий згорток із порошкоподібною речовиною, які остання зберігала з метою подальшого збуту, та які в подальшому вилучено та поміщено до полімерних спеціальних пакетів з підписами учасників процесуальної дії. Крім того, під час подальшого проведення огляду у ОСОБА_4 вилучено належний їй мобільний телефон ТМ «ОРРО», моделі «А38», imei: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 .

Крім того 27.01.2025 за адресою: м. Харків, вул. Чорноглазівська, буд. 18 біля гаражу № НОМЕР_3 , ОСОБА_4 вказала на місцезнаходження «закладки» (тобто згортку із наркотичною речовиною, яку вона попередньо залишила з метою збуту). При розгортанні «закладки» виявлено полімерний пакет з порошкоподібною речовиною бежевого кольору, яку поміщено до полімерного спеціального пакету з підписами учасників процесуальної дії..

Прокурор зазначає, що враховуючи те, що вищевказані речі є предметами вчинення даного злочину, оскільки являються об`єктами вищеописаних кримінально протиправних дій та речовими доказами по даному кримінальному провадженню, у подальшому при проведенні досудового розслідування необхідні стороні обвинувачення для проведення ряду процесуальних та слідчих (розшукових) дій, для запобігання можливості їх приховування, пошкодження, знищення, використання, передачі та відчуження, на них необхідно накласти арешт.

Відповідно до положень ст. 98 КПК України, вказане у клопотанні майно має ознаки речового доказу, тобто є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, що зберігло на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

З метою запобігання можливості приховування, пошкодження, знищення, перетворення, вилученого майна, суд вважає за необхідне накласти на нього арешт.

Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Відповідно до ч.4 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Прокурором доведено, що вилучене 27.01.2025 у ОСОБА_4 в ході проведення огляду за адресою: м. Харків, вул. Дівоча, буд.7, майно, а саме: мобільний телефон ТМ «ОРРО», моделі «А38», imei: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що вилучена річ містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження за №0000163 від 28.01.2025 року, за наявності достатніх підстав вважати, що майно заявлене у клопотанні відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Вилучене майно підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню.

Отже, на виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України сторона обвинувачення довела слідчому судді про необхідність у арешті майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

Враховуючи вказану вимогу КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Враховуючи вимоги ч.4 ст.173 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне заборонити відчуження, розпорядження та користування мобільним телефоном ТМ «ОРРО», моделі «А38», imei: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170 173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання прокурора про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування на майно вилучене 27.01.2025 у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході проведення огляду за адресою: м. Харків, вул. Дівоча, буд.7, а саме: мобільний телефон ТМ «ОРРО», моделі «А38», imei: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 .

Місцем зберігання арештованого майна визначити камеру схову речових доказів Харківського районного управління поліції №1 в м. Харкові.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1