Провадження № 1-кс/202/1274/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2025 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду під час досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001251 від внесено 10.09.2024 клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомосковськ, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 .

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України,

в с т а н о в и в:

Слідчий СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 за погодженням з прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Згідно клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що Указом Президента України № 66/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації, на всій території України введено військовий стан та впроваджено визначені ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» заходи правового режиму воєнного стану, який неодноразово продовжений, та діяв на час вчинення злочину.

У невстановлений період часу, але не пізніше вересня 2024 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 вирішив заволодіти грошовими коштами у розмірі 120000 гривень раніше незнайомого йому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , шляхом вимагання.

У період з вересня 2024 року по лютий 2025 року ОСОБА_7 систематично вчиняв дії, направлені на заволодіння грошовими коштами у розмірі 120000 гривень раніше незнайомого йому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , шляхом вимагання, зокрема здійснював телефонні дзвінки та на мобільний телефон потерпілого голосові повідомлення із висловленням погроз насильства над потерпілим та знищення його майна, а також висував вимоги щодо передачі йому грошових коштів у сумі 120 000 гривень.

Проте, усвідомлюючи що внаслідок свого перебування у місцях попереднього ув`язнення не має змоги довести свій раніше виниклий злочинний умисел до кінця та надати своїм раніше неодноразово висловленим погрозам ОСОБА_8 достатньо реального уявлення та сприйняття для потерпілого, ОСОБА_7 , у невстановлений досудовим розслідуванням час та спосіб, але не пізніше 09 лютого 2025 року, маючи прямий умисел, направлений на вимагання передачі чужого майна, корисливий мотив та мету незаконного збагачення, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, в умовах воєнного стану, перебуваючи під вартою у ДУ «Дніпровській установі виконання покарань (№4)», що за адресою м. Дніпро, вул. Надії Алексєєнко, 80, Дніпропетровської області, залучив для реалізації свого злочинного умислу раніше знайомого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З метою реалізації спільного злочинного умислу, ОСОБА_5 переслідуючи корисливий мотив, направлений на вимагання грошових коштів, дізнавшись від ОСОБА_7 номер телефону та інші особисті дані ОСОБА_8 , 11 лютого 2025 близько 14 години 45 хвилини, діючи за попередньою злочинною змовою із ОСОБА_7 , в умовах воєнного стану, залучив для реалізації свого злочинного умислу своїх знайомих ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , які не були обізнані про злочинні плани ОСОБА_5 .

В подальшому, 11.02.2025 близько 14 години 45 хвилини, ОСОБА_5 під час телефонної розмови, умисно, з корисливих мотивів, діючи за попередньою змовою із ОСОБА_7 , зателефонував зі свого телефону за мобільним номером НОМЕР_1 на мобільний телефон НОМЕР_2 потерпілого ОСОБА_8 та під час розмови з останнім почав погрожувати фізичною розправою в бік потерпілого у разі невиконання у повному обсязі раніше висунутих вимог, тобто вимоги передачі потерпілим грошових коштів у сумі 120 000 гривень у повному обсязі, які останній сприймав реально.

Доводячи спільний злочинний намір, направлений на вимагання коштів у потерпілого, 11 лютого 2025 року близько 19 години 15 хвилин, ОСОБА_5 разом із ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які не були необізнані про злочинні наміри ОСОБА_5 , прибули до місця мешкання потерпілого, а саме за адресою: АДРЕСА_3 , покликали потерпілого, а коли останній вийшов до них, ОСОБА_5 , під час розмови з потерпілим почав висловлювати безпідставні вимоги визнання та передачі неіснуючого боргу ОСОБА_8 , а саме раніше обумовленої суми грошових коштів у розмірі 120 000 гривень.

12.02.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, у зв`язку з чим, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п.1, 3 ч. ст. 177 КПК України, слідчий звернувся до суду із клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор підтримав заявлене клопотання. Вказує на наявність обґрунтованої підозри відносно підозрюваного та ризиків, визначених п.п. 1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, тому просив застосувати міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких заходів не зможе запобігти наявним ризикам.

Підозрюваний в судовому засіданні пред`явлену підозру не визнав, проти задоволення клопотання повністю заперечив, просив суд обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту або визначити розмір застави.

Захисник підтримав підозрюваного, вважав підозру необґрунтованою, а ризики недоведеними, оскільки докази на підтвердження причетності ОСОБА_5 до кримінального правопорушення відсутні. Просив відмовити у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а у разі застосування запобіжного заходу, просив застосувати більш м`який у виді домашнього арешту чи визначити мінімальний розмір застави.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, у скоєнні якого йому повідомлено про підозру.

Обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст.189 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме показаннями потерпілого ОСОБА_8 ;

протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_8 ; протоколами огляду предмета; протоколом огляду та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст.189 КК України, у скоєнні якого повідомлено про підозру ОСОБА_5 відповідно ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином.

Враховуючи викладене, слідчий суддя прийшов до переконання, що підозрюваний ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину.

Згідно вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України, слідчим суддею встановлено доведеність прокурором наявності ризиків, передбачених п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України.

Так, про наявність ризику переховуватись від органів досудового розслідування, свідчить тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст.189 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років, у зв`язку із чим, розуміючи тяжкість можливого покарання у разі визнання вини підозрюваного, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання.

Слідчий суддя вважає наявним й ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, про існування якого свідчать обставини злочину у вчиненні якого ОСОБА_5 повідомлено про підозру, а також те, що підозрюваному відомі особисті дані потерпілого, у зв`язку з чим він може вчинити спроби незаконного впливу на нього.

Згідно ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Вирішуючи питання доцільності застосування до підозрюваного ОСОБА_5 виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про обґрунтованість підозри пред`явленої йому у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному; наявність ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України; дані про його особу: вік, стан його здоров`я, наявність стійких соціальних зв`язків.

Враховуючи встановлені у судовому засіданні обставини, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність підстав, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме що застосування запобіжного заходу у відношенні підозрюваного ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою відповідає меті кримінального провадження, застосовується у зв`язку із встановленням наявності ризиків, передбачених п. 1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, є необхідним та єдиним достатнім для попередження існуючих ризиків, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти встановленим ризикам, у зв`язку з чим вважає, що клопотання підлягає задоволенню.

Щодо доводів сторони захисту про необґрунтованість підозри, суд зазначає, що на даній стадії кримінального провадження судом лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків для обрання відповідного запобіжного заходу, а тому суд не може давати оцінку допустимості та належності доказів, зібраних органом досудового розслідування, оскільки справа не розглядається судом по суті пред`явленого обвинувачення.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві, тому, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України та позиції Європейського суду з прав людини, яка відображена у п. 175 рішення від 21.04.2011 р. у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справах «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 р., «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 р.).

Відповідно до п.1 ч.4 ст. 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, слідчий суддя вважає доцільним наразі не визначати розмір застави.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 309, 376 КПК України, слідчий суддя -

п о с т а н о в и в:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів до 23-20 години 11 квітня 2025 року.

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 рахувати з моменту затримання з 23-20 години 11 лютого 2025 року.

Відповідно ч.4 ст. 183 КПК України альтернативний вид запобіжного заходу у виді застави не визначати.

Ухвала слідчого судді діє до 23-20 години 11 квітня 2025 року та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою передати для виконання ГУНП в Дніпропетровській області.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1