У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2024 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність Полтавської обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за заявою від 15.11.2024 року,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із вищезазначеною скаргою, в обґрунтування якої вказав, що 15.11.2024 року він звернувся до Полтавської обласної прокуратури із заявою, у якій виклав відомості про вчинення нотаріусом ОСОБА_4 кримінального правопорушення, однак, 26.11.2024 року отримав відповідь, якою у внесенні відомостей до ЄРДР за поданою ним заявою було відмовлено.

В зв`язку з цим просив визнати незаконною бездіяльність слідчих та оперативних працівників Полтавської обласної прокуратури, які не внесли в ЄРДР його заяву про злочин від 15.11.2024 року, та зобов`язати останніх внести його заяву про злочин до ЄРДР і провести слідство та передати справу до суду.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_3 підтримав вимоги, викладені у скарзі, та просив задовольнити скаргу з викладених у ній підстав.

Представник Полтавської обласної прокуратури, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду, в судове засідання не з`явився. Неявка суб`єкту оскарження відповідно до положень ч.3 ст.306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

04.12.2024 року начальник відділу організації прийому громадян, розгляду звернень та запитів Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_5 надіслала до суду повідомлення, у якому просила проводити розгляд скарги без участі представника Полтавської обласної прокуратури.

Вказала, що у внесенні відомостей до ЄРДР за заявою про злочин від 15.11.2024 року було відмовлено, оскільки вона не містила фактичних обставин та об`єктивних даних, що можуть свідчити про вчинення приватним нотаріусом кримінального правопорушення. Також зазначила, що заяву ОСОБА_3 для перевірки та організації нотаріальної діяльності приватним нотаріусом, дотримання ним порядку вчинення нотаріальних дій, обласною прокуратурою 19.11.2024 року скеровано до Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), про що повідомлено заявника із відповідним роз`ясненням.

З огляду на викладене, просила залишити скаргу ОСОБА_3 без задоволення.

Заслухавши думку заявника, вивчивши скаргу та додані до неї матеріали, а також матеріали, які надійшли з Полтавської обласної прокуратури, щодо розгляду заяви про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_3 , слідчий суддя приходить до висновку про відмову в задоволенні скарги, виходячи з такого.

Положеннями ч.1 ст.24 КПК України гарантовано право кожному на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Порядок звернення за судовим захистом у кримінальному провадженні та оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування врегульовано главою 26 КПК України.

Так, згідно з п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена, зокрема бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Вказана норма закону є імперативною, оскільки не передбачає права слідчого, прокурора, дізнавача не вносити відомості про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР.

Однак, до ЄРДР повинні вноситися відомості лише у тому випадку, якщо зазначені у заяві обставини можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, тобто подана заява має ідентифікуватися саме як заява про вчинення кримінального правопорушення.

Так, внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Офісу Генерального прокурора від 30 червня 2020 року № 298, згідно з пунктом 1 глави 2 розділу I якого, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з положеннями п.п.4, 5 ч.5 ст.214 КПК України.

При цьому слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відомостей до ЄРДР.

Отже, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, що надійшли на адресу правоохоронного органу, а лише ті, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення саме кримінального правопорушення, короткий виклад яких, серед іншого, вноситься до ЄРДР.

Також, згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 30.01.2019 року (справа № 818/1526/18, провадження № 11-1263апп18), у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Слідчим суддею встановлено, що 15.11.2024 року ОСОБА_3 звернувся до Полтавської обласної прокуратури із заявою про злочин, виклавши у ній обставини, що на його переконання свідчать про скоєння приватним нотаріусом ОСОБА_4 самоправства, яке виразилося у тому, що останній зазначив вартість послуг за вчинення нотаріальних дій за переоформлення земельної ділянки у розмірі 12 тисяч гривень, що на думку заявника є завищеною. Послався також на те, що наведений випадок завищення ціни приватним нотаріусом ОСОБА_4 за вчинення ним нотаріальних дій не є одиничним.

Листом начальника відділу організації прийому громадян, розгляду звернень та запитів Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_5 у внесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 від 15.11.2024 року було відмовлено з тих підстав, що законодавцем надано право приватним нотаріусам справляти плату за вчинення нотаріальних дій у розмірі, який визначається за домовленістю між нотаріусом та фізичною особою, що виключає наявність в діях приватного нотаріуса ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення.

Отже, встановлено, що відомості, викладені у зазначеній заяві про вчинення кримінального правопорушення, до ЄРДР не внесено.

Згідно з ч.1 ст.11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Закон передбачає необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, дізнавачем, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення.

Однак, зі змісту заяви про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_3 не вбачається конкретних обставин, які б свідчили про ймовірне вчинення приватним нотаріусом ОСОБА_4 кримінального правопорушення, в тому числі передбаченого ст.356 КК України, тобто самоправства.

Так, самоправством в розумінні кримінального закону є самовільне, всупереч установленому законом порядку, вчинення будь-яких дій, правомірність яких оспорюється окремим громадянином або підприємством, установою чи організацією, якщо такими діями була заподіяна значна шкода інтересам громадянина, державним чи громадським інтересам або інтересам власника (ст.356 КК України).

Разом із тим, згідно зі ст.2-1 Закону України «Про нотаріат» державне регулювання нотаріальної діяльності полягає, зокрема, у встановленні переліку додаткових послуг правового і технічного характеру, які не пов`язані із вчинюваними нотаріальними діями, та встановленні розмірів плати за їх надання державними нотаріусами. Контроль за організацією нотаріату, перевірка організації нотаріальної діяльності нотаріусів, дотримання ними порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства здійснюються Міністерством юстиції України та його територіальними органами.

Відповідно до ч.1 ст.42 Закону України «Про нотаріат» нотаріальні дії вчиняються після їх оплати, а також у передбачених законом випадках після сплати до бюджету податку з доходів фізичних осіб та в день подачі всіх необхідних документів.

Водночас з цим, у частині 1 статті 31 Закону України «Про нотаріат» законодавцем чітко визначено, що приватні нотаріуси за вчинення нотаріальних дій справляють плату, розмір якої визначається за домовленістю між нотаріусом та фізичною або юридичною особою.

З аналізу наведеної норми вбачається, що будь-яких обмежень чи заборон стосовно максимального розміру плати за вчинення нотаріальних дій на законодавчому рівні не передбачено, а натомість унормовано, що такий установлюється виключно за домовленістю між нотаріусом та особою, яка до нього звернулася.

З огляду на викладені положення чинного законодавства України, слідчий суддя приходить до висновку, що у заяві ОСОБА_3 викладені обставини, які за своїми суттю та змістом не є повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, оскільки не містять даних, що підтверджують реальність конкретних неправомірних дій приватного нотаріуса ОСОБА_6 , а доводи заяви фактично зводяться лише до висловленої незгоди заявника із запропонованим останнім розміром плати за вчинення ним нотаріальних дій.

На підставі викладеного, оскільки в заяві відсутні відомості, які б свідчили про наявність події кримінального правопорушення відповідно до статті 11 КК України, то вони не підлягають внесенню до ЄРДР, а тому слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги.

Керуючись ст.ст.214, 303, 307, 372 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и л а :

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність Полтавської обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за заявою від 15.11.2024 року, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1