Справа № 282/534/16
Провадження № 1-кп/282/1/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.03.2025

селище Любар

Любарський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

перекладача ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000426 за обвинуваченням:

ОСОБА_7 ( ОСОБА_11 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Зугдіді Республіки Грузія, жителя АДРЕСА_1 , грузина, відбуває покарання в ДУ "Житомирська установа виконання покарань №8", Громадянина Грузії, з середньою освітою, не одруженого, непрацюючого, раніше судимого:

- вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10.01.2020 за ч.2 ст.286 КК України до шести років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки;

- вироком Машівського районного суду Полтавської області від 11.08.2022 на підставі ч.1 ст.393, ст.71 КК України до 03 років 5 місяців позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки;

- вироком Машівського районного суду Полтавської області від 02.03.2023 на підставі ч.1 ст.122, ч.4 ст.70 КК України до 03 років 5 місяців позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 Кримінального кодексу України, суд -

УСТАНОВИВ:

18.01.2016 близько 13 год 30 хв ОСОБА_7 ( ОСОБА_11 ) перебуваючи по вул.Центральній в с.Громада Любарського району Житомирської області побачив припаркований на узбіччі проїжджої частини дороги вантажний фургон "Додж Спрінтер" білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_12 й знаходиться в користуванні ОСОБА_13 , та вирішив з даного фургона здійснити крадіжку особистих речей ОСОБА_13 .

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_7 ( ОСОБА_11 ), скориставшись тимчасовою відсутністю власника майна ОСОБА_13 , який знаходилися в багажному відсіку вантажного фургона, та інших сторонніх осіб, підійшов до вантажного фургону "Додж Спрінтер", д.н.з. НОМЕР_1 , двигун якого працював, та розуміючи протиправність своїх дій, умисно, з корисливих мотивів, відкрив дверку зі сторони водія та з переднього пасажирського сидіння салону вантажного фургона викрав належну ОСОБА_13 сумку чоловічу чорного кольору марки «A.D. Вао», в якій знаходились грошові кошти в сумі 2000 гри купюрами різних номіналів, мобільний телефон марки «Соні Еріксон» моделі «Е 10і», пристрій «Блютуз Нокіа», калькулятор «Citizen», паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_13 , довідка про присвоєння ідентифікаційного номера платника податків ОСОБА_13 , посвідчення водія на ім`я ОСОБА_13 , 2 платіжні (кредитні) картки «УкрСибБанк» № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_13 , візитниця марки «Shaishi» з візитками у кількості 8 шт на ім`я ОСОБА_13 , дисконтними картками торгівельних закладів «Шафран», «Фішка», «Таврія В», «Козырная карта», ручка для письма марки «Piano» моделі РТ-189, сім стержнів до кулькової ручки марки «Economix», бальзам для губ «Биокон зимний уход», по одному блістеру пігулок «Римантадин-Дарниця» та «Септефріл-Дарниця», зв`язка ключів, та на автомобілі «Ауді А-6», д.н.з. « НОМЕР_4 », залишив місце вчинення злочину, таким чином розпорядившись викраденим майном.

Відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №5/25 від 02.02.2016 станом на 18.01.2016 вартість бувших у використанні сумки чоловічої марки «A.D. Вао» становила 940 грн 26 коп, візитниці марки «Shaishi» - 99 грн 00 коп, калькулятора марки «Citizen» - 63 грн 75 коп, ручки для письма марки «Piano» моделі РТ-189 - 5 грн 14 коп, стержнів (паст) до кулькової ручки марки «Economix» (7 шт) - 6 грн 74 коп, бальзаму для губ «Биокон зимний уход» - 16 грн 50 коп.

Вартість бувшого у експлуатації мобільного телефону марки «Соні Еріксон Е 10 і» станом на 18.01.2016 становила 200 грн 00 коп, вартість бувшого у експлуатації пристрою «Блютуз Нокіа» станом на 18.01.2016 становила 150 грн 00 коп.

Платіжні (кредитні) картки ПАТ «УкрСибБанк» № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_13 , для потерпілого матеріальної цінності не становлять, так як на відповідних банківських рахунках грошові кошти були відсутні.

Візитки на ім`я ОСОБА_13 , дисконтні картки різних торгівельних закладів, блістери пігулок «Римантадин-Дарниця» та «Септефріл-Дарниця», зв`язка ключів, для потерпілого ОСОБА_13 матеріальної цінності не становлять.

Враховуючи вищевикладене, даним кримінальним правопорушенням потерпілому ОСОБА_13 заподіяно матеріальної шкоди на загальну суму 3481 (три тисячі чотириста вісімдесят одну) грн 39 (тридцять дев`ять) коп.

При розгляді справи в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 ( ОСОБА_11 ) свою вину у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення визнав частково та вказав, що дійсно здійснив крадіжку належних ОСОБА_13 речей з припаркованого на узбіччі автомобіля. Разом з тим, обвинувачений ОСОБА_7 ( ОСОБА_11 ) не погоджувався з кваліфікацією даного кримінального правопорушення, так як вважає, що його дії мали кваліфікуватись за ч.1 ст.185 КК України. Так обвинувачений вказав, що напередодні приїхав відпочивати до свого знайомого та ввечері вони вживали алкогольні напої. Також вказав, що на наступний день, він та ще двоє осіб, які були з ним, проїжджали через селище Любар та він зупинився біля магазину "Едем", що б купити води "Борджомі". Після цього, він вийшов з магазина та помітив припаркований з боку автомобіль "бус" з увімкненим двигуном та відкритими дверцятами та вирішив викрасти "барсетку", яка була в салоні автомобіля. Також вказав, що двоє інших осіб не були обізнані про його намір викрасти майно ОСОБА_13 , так як відпочивали на задньому сидінні автомобіля, а тому кваліфікація його дій в частині викрадення майна за попередньою змовою осіб є помилковою. Також обвинувачений ОСОБА_7 ( ОСОБА_11 ) вказав, що його дії не були помічені іншими особами, а тому мало місце саме таємне викрадення чужого майна. Так, зі слів обвинуваченого, потерпілий ОСОБА_13 був у багажному відділі автомобіля, а сторонніх осіб на місці вчинення злочину не було. Також обвинувачений вказав, що після вчинення крадіжки сів за кермо автомобіля та поїхав зі своїми знайомими в напрямку м.Чуднів. По дорозі він дослідив зміст "барсетки", в якій були особисті речі потерпілого, а саме: паспорт, банківські карти, тощо. Грошей у "барсетці" не було, а тому він залишив її на узбіччі дороги та поїхав далі. Лише у м.Чуднові його почали наздоганяти працівники поліції. Обвинувачений вказав, що вважав, що його наздоганяють за порушення правил дорожнього руху та почав тікати від працівників поліції в сторону селища Любар. Разом з тим, коли його було затримано, лише тоді він дізнався, що його наздоганяли за вчинення крадіжки в селищі Любар.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_9 просила перекваліфікувати дії обвинуваченого ОСОБА_7 ( ОСОБА_11 ) з ч.2 ст.186 КК України на ч.1 ст.185 КК України. Також Захисник ОСОБА_9 відповідно до положень ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 просила зарахувати в строк відбування покарання обвинуваченому строк перебування обвинуваченого з 08.06.2022 по 26.10.2022 у ДУ "Полтавська УВП №23" та період перебування обвинуваченого в ДУ "Житомирська УВП №8 " з 09.11.2022 по день набрання вироком законної сили з розрахунку з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі та звільнити обвинуваченого в залі судового засідання від відбування покарання у зв`язку з його фактичним відбуттям.

Потерпілий ОСОБА_13 в судове засідання не з`явився, згідно поданої до суду заяви, що містяться в матеріалах справи, просила проводити розгляд справи за його відсутності.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_14 повідомила, що вона проживає неподалік магазину "Едем" та пам`ятає, що біля даного магазину зупинився вантажний автомобіль "бус" білого кольору. Також пам`ятає, що власник автомобіля перебував у вантажному відділі. Свідок ОСОБА_14 повідомила, що пам`ятає, як власник автомобіля побіг до салону автомобіля та швидко поїхав з місця події, не закривши багажний відсік. В цей момент свідок перебувала на власному подвір`ї, інших осіб чи транспортних засобів на місці події вона не бачила. Пізніше їх стало відомо, що з даного автомобіля було здійснено крадіжку особистих речей водія.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні повідомив, що він працює в пожежній частині, яка знаходиться неподалік відділку поліції, а тому працівників цієї пожежної частини часто запрошують у якості понятих про проведення слідчих дій. Також свідок ОСОБА_15 пригадав, що був запрошений для проведення слідчого експерименту за участі обвинуваченого. Вказав, що під час даного експерименту разом з працівниками поліції виїжджали до магазину "Едем", де обвинувачений вказував на обставини вчинення кримінального правопорушення.

Свідки ОСОБА_16 та ОСОБА_17 вказали, що у зв`язку з тим, що подія була в 2016 році, вони не пам`ятають, за яких обставин набули свідків по даному кримінальному провадженні, так як не пам`ятають, що їх залучали до проведення будь-яких слідчих дій. По факту крадіжки майна у потерпілого ОСОБА_13 даним свідкам нічого не відомо.

В судовому засіданні за клопотання сторони обвинувачення, судом досліджено наступні матеріали кримінального провадження:

- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 18.01.2026, з якого слідує, що до Любарського ВП надійшла заява ОСОБА_13 про те, що 18.01.2016 близько 13 год 30 хв останній перебував на АДРЕСА_2 розвантажував товари ОСОБА_14 , при цьому, з останньою, знаходився у гужовому відділенні свого автомобіля «Додж Спрінтер» та почув як хлопнула водійська дверка. ОСОБА_14 побачила молодика, який тримав попереду себе сумку та швидко сів на заднє сидіння до автомобіля марки «Ауді», темного кольору, який на той час стояв поруч на проїжджій частині. Цього ж дня, коли ОСОБА_13 вигружав товари біля кафе «Кристал» що в смт.Любарі, він помітив схожий автомобіль на іноземних номерах. Після чого він помітив пошкодження замка на передній правій дверці. У вказаній сумці знаходились кошти орієнтовно 1500-2000 грн в різних купюрах, водійське посвідчення оформлене на його ім`я, паспорт громадянина України, ідентифікаційний код, кредитні картки «ПриватБарнку» та «УкрсібБанку», в`язка ключів від складу, квартири, гаража (а.с. - 8 Т-І );

- протокол огляду місця події від 18.01.2016 з ілюстративними таблицями, а саме: на узбіччі вул.Жовтневій, 9 в с.Громада Любарського району Житомирської області знаходиться автомобіль марки «Мерседес спрінтер» білого кольору д.н.з. НОМЕР_1 . При огляді вказаного автомобіля будь-яких слідів виявлено не було. Присутній власник вказав на місце в салоні авто звідки зникла чорного кольору барсетка (а.с. 13-14 Т-І );

- протокол огляду місця події від 18.01.2016 з ілюстративними таблицями, а саме: поле №27 ТОВ «Хмільницьке», що по вул.Першотравнева в с.Горопаї Любарського району Житомирської області. На вказаному полі на відстані двох метрів від чагарника було виявлено автомобіль марки «Ауді-6» темного кольору д.н.з. НОМЕР_4 . Вказаний автомобіль залишений без нагляду, доступ до автомобіля відсутній. На відстані 350 м. від автомобіля на території даного поля було виявлено чоловічу шапку сірого кольору (а.с. 17-19 Т-І );

- постанову про визнання предметів (речей, документів) речовими доказами у кримінальному провадженні та приєднання їх до кримінального провадження від 19.01.2016, відповідно до якої автомобіль марки «Ауді А-6» д.н.з. « НОМЕР_4 » поміщено на майданчик Любарського ВП Бердичівського ВП; чоловічу шапку комбінованого кольору чорного з сірим передано на зберігання в кімнату зберігання речових доказів Любарського ВП Бердичівського ВП. (а.с.-20 Т-І);

- протокол огляду предметів від 18.01.2016 з ілюстративними таблицями, а саме: чоловіча сумка, яку надав для огляду ОСОБА_13 , в якій знаходилися: шкіряний блокнот з пластиковими вставками для документів, в яких знаходилося водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_13 , візитні картки на ім`я ОСОБА_13 та дві банківських картки на ім`я ОСОБА_13 . Крім того в даній сумці виявлено калькулятор, кулькову ручку, таблетки, ідентифікаційний код, два металеві ключі, гігієнічну помаду, сім паст до кулькових ручок (а.с. 25-26 Т-І );

- постанову про визнання предметів (речей, документів) речовими доказами у кримінальному провадженні та приєднання їх до кримінального провадження від 19.01.2016, відповідно до якої: шкіряну візитницю, вісім паперових візиток, на ім`я потерпілого, дисконтна пластикова картка «Фішка», дисконтна пластикова картка на знижки в універмазі «Таврия В», дисконтна пластикова картка «Козырная карта», дисконтна пластикова картка «Шафран», пластикова банківська картка «Укрсиббанк» № НОМЕР_2 , пластикова банківська картка «Укрсиббанк» № НОМЕР_3 , посвідчення водія на ім`я ОСОБА_13 , паспорт громадянина України ім`я ОСОБА_13 , пластина таблеток «Септефрил», пластина таблеток « Романтадин », калькулятор «Сітізен», ідентифікаційний код платника податків ім`я ОСОБА_13 , гігієнічна помада «Зимний уход», сім штук паст до кулькової ручки, кулькова «Піано», два металевих ключі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000016 ( а.с. -29 Т-І);

- протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 19 січня 2016 року відповідно до якого 18.01.2016 року о 20 год працівниками Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області на полі поблизу с.Липне та с.Коростки Любарського району затримано особу, підозрювану у вчиненні злочину ОСОБА_19 . Під час обшуку затриманої особи ОСОБА_19 було виявлено грошові купюри: купюра номіналом 5 доларів США, серії ВВ №49801887; купюра номіналом 100 грн., серії КУ №0896778; купюра номіналом 2 грн., серії СЄ №5465959; сім-картка мобільного оператора «Лайф», дерев`яний хрестик на нитці чорного кольору, шкіряний ремінь світло-коричневого кольору. (а.с. - 35-38 Т-І);

- постанову про визнання предметів (речей, документів) речовими доказами у кримінальному провадженні та приєднання їх до кримінального провадження від 19.01.2016, відповідно до якої: сім-картка мобільного оператора «Лайф», грошові кошти номіналами: 5 доларів США, серії ВВ №49801887; купюра номіналом 100 грн. серії КУ №0896778; 2 грн серії СЄ№5465959 визнано речовими доказами. (а.с. 45 Т-І);

- протокол огляду предметів (речей, документів) без понятих від 19.01.2016, відповідно до якого в службовому кабінеті №10 Любарського відділення поліції було досліджено Sim-карту мобільного оператора Lіfe, яка була поміщена в мобільний термінал марки «Нокіа», та встановлено номер даної картки: НОМЕР_5 . Крім того встановлено, що 31.01.2016 о 23 год 21 хв був виконаний дзвінок на дану Sim-карту з мобільного номеру: НОМЕР_6 . (а.с.-71 Т-І );

- протокол обшуку від 20.01.2016, відповідно до якого у присутності понятих було проведено обшук автомобіля «Ауді» д.н.з. НОМЕР_4 (а.с.- 99-101 Т-І);

- постанову про визнання предметів (речей, документів) речовими доказами у кримінальному провадженні та приєднання їх до кримінального провадження від 19.01.2016, відповідно до якої виявлені та вилучені речі, предмети та сліди під час обшуку автомобіля марки «Ауді-6» д.н.з. НОМЕР_4 визнано речовими доказами (а.с. -104-105 Т-І);

- протокол огляду предметів (речей, документів) від 21.01.2016. Проведеним оглядом встановлено, що в службовому кабінеті №10 Любарського відділення поліції знаходиться поліетиленовий кульок синього кольору, в якому знаходяться вилучені предмети обшуку 20.01.2016 з автомобіля -Ауді А-6», а саме: коробка, дві флеш-карти пам`яті, запальничка, ремішок, відео-реєстратор, наручний годинник, металевий ключ, кулькова ручка, картка пластикова» (а.с.- 106-107 Т-І);

- протокол огляду (предметів, речей, документів) від 21.01.2016. Проведеним оглядом встановлено, що в службовому кабінеті №10 Любарського відділення поліції Нарманіа Джано надав свій верхній одяг, а саме: штани синього кольору, чорну із сірими полосками кофту, футболку чорного кольору (а.с. 109-110 Т-І);

- постанову про визнання предметів (речей, документів) речовими доказами у кримінальному провадженні та приєднання їх до кримінального провадження від 21.01.2016, відповідно до якої, з метою проведення судово-одорологічної експертизи у ОСОБА_7 було вилучено його верхній одяг та визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, а саме: синього кольору джинси, чорного кольору кофту, чорного кольору футболку (а.с.-112 Т-І);

- постанову про визнання предметів (речей, документів) речовими доказами у кримінальному провадженні та приєднання їх до кримінального провадження від 20.01.2016, відповідно до якої визнано речовим доказом у кримінальному провадженні чіп-ключ з пультом сигналізації автомобіля марки «Ауді А-6», д.н.з. « НОМЕР_4 (а.с.- 119 Т-І);

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.01.2016, відповідно до якого ОСОБА_13 на представлених чотирьох фотознімках впізнав особу під №2 , так як саме цього чоловіка він бачив в приміщенні магазину «Едем» 18.01.2016, а також довідкою до протоколу пред`явлення особи для впізнання від 20.01.2016 де зазначено, що під №2 знаходився громадянин грузії Нарманіа Джано (а.с. - 131-134 Т-І);

- протокол проведення слідчого експерименту від 21.01.2016 з ілюстративними таблицями, відповідно до якого в службовому кабінеті №10 Любарського РВ Нарманіа Джано розповів про обставини викрадення майна потерпілого з автомобіля "Додж Спрінтер", що мало місце 18.01.2016 близько 13 год 30 хвилин (а.с.- 161-165 Т-І);

- висновок експерта від 14.03.2016 №1/722 Житомирського НДЕКЦ, відповідно до якого слід, папілярного узору пальця руки з найбільшими розмір по вісях 25x41 мм (стрічка № 1), який вилучений під час обшуку 20.01.2016 непридатний для ідентифікації за ним особи. Встановити, чи залишений слід папілярного узору руки найбільшими розмірами по вісях 25x41 мм (стрічка № 1) пальцем чи долонею поверхнею рук ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не можливо у зв`язку визнанням зазначеного сліду непридатним для ідентифікації за ним особи (а.с. - 195-199 Т-І);

- висновок експерта від 26.02.2016 №8/3 Житомирського НДЕКЦ, відповідно до якого на зразках запахової інформації вилученої із передніх сидінь та заднього сидіння автомобіля марки «Ауді А-6», д.н.з. « НОМЕР_4 », двох пар чоловічих п`ятипалих рукавиць, джемпера чоловічого білого кольору, вилучених 20.01.2016 під час проведення обшуку автомобіля марки «Ауді А-6», д.н.з. « НОМЕР_4 », джемпера чоловічого чорного кольору, брюк чоловічих з джинсової тканини синього кольору, футболки чорного кольору вилучених 21.01.2016 у підозрюваного ОСОБА_7 , присутні запахові сліди біологічного виду - людини, надані зразки можуть бути, придатними для подальшого одорологічного дослідження. На даних зразках запаху з об`єктів №1, №2, №3 вилучених з автомобіля марки «Ауді А-6», д.н.з. « НОМЕР_4 », присутня запахова інформація декількох осіб. Зразок запахової інформації з водійського сидіння автомобіля марки «Ауді А-6», д.н.з. « НОМЕР_4 », вилучений в ході огляду місця події, має співпадання з зразком запахової інформації вилученої з джемпера чоловічого чорного кольору, брюк чоловічих з джинсової тканини синього кольору, футболки чорного кольору вилучених 21.01.2016 у підозрюваного ОСОБА_7 . Зразок запахової інформації з пасажирського сидіння автомобіля марки «Ауді А-6», д.н.з. « НОМЕР_4 », вилучений в ході огляду місця події, має імовірнісне, співпадання з зразком запахової інформації вилученої з джемпера чоловічого чорного кольору, брюк чоловічих з джинсової тканини синього кольору, футболки чорного кольору вилучених 21.01.2016 у підозрюваного ОСОБА_7 . Зразок запахової інформації з однієї пари п`ятипалих рукавичок (упакованих в спецпакет №3109235) вилучений в ході огляду місця події із автомобіля марки «Ауді А-6», д.н.з. « НОМЕР_4 », має співпадання з зразком запахової інформації вилученої з джемпера чоловічого чорного кольору, брюк чоловічих з джинсової тканини синього кольору, футболки чорного кольору вилучених 21.01.2016 у підозрюваного ОСОБА_7 . Зразок запахової інформації з джемпера білого кольору вилученого в ході огляду місця події із автомобіля марки «Ауді А-6», д.н.з. « НОМЕР_4 », має імовірнісне, співпадання з зразком запахової інформації вилученої з джемпера чоловічого чорного кольору, брюк чоловічих з джинсової тканини синього кольору, футболки чорного кольору вилучених 21.01.2016 у підозрюваного ОСОБА_7 - 217 Т-І);

-висновок експерта від 26.02.2016 №8/3 Житомирського НДЕКЦ, відповідно до якого, залишкова вартість представлених на дослідження об`єктів, з урахуванням зносу, при умові, що товарний стан виробів на момент проведення дослідження відповідає товарному стану на момент скоєння злочину, станом на 18.01.2016, могла складати: сумка чоловіча марки «A.D. Вао» - 940,26; візитниця марки «Shaishi» - 99,00; калькулятор марки «Citizen» -63,75; ручка для письма марки «Ріапо» модель РТ-189 - 5,14; стержні (пасти) до кулькової ручки марки «Есопошіх» (7 шт.) - 6,74; бальзам для губ «Биокон зимний уход» -16,50. Встановити залишкову вартість ключів до замків (2 шт.), одного блістеру пігулок «Септефріл-Дарниця» та одного блістеру пігулок «РимантадинДарниця» не представляється можливим, так як дане питання виходить за межі компетенції експерта (а.с. - 223-233 Т-І);

-протокол огляду предметів (речей, документів), відповідно до якого в службовому кабінеті Любарського ВП була оглянута коробка до мобільного телефону «Соні Еріксон». При відкритті даної коробки в ній виявлено товарний чек на купівлю даного телефону та флеш-карти пам`яті до нього, а також дві змінні панелі до телефону та гарантійний талон «Розетка» (а.с. - 60-61 Т-ІІ);

-постанову про визнання предметів (речей, документів) речовими доказами у кримінальному провадженні та приєднання їх до кримінального провадження від 27.01.2016, відповідно до якої коробку до мобільного телефону «Соні Еріксон» моделі «Е10i Xperia X10» визнано речовим доказом (а.с.-62 Т-ІІ);

-протокол проведення слідчого експерименту від 14.03.2016, відповідно до якого свідок ОСОБА_14 на місці вчинення кримінального правопорушення розповіла про обставини події, яка сталася 18.01.2016 року близько 13 год 30 хв та продемонструвала дані події ( а.с.- 63-66 Т-ІІ);

-протокол проведення слідчого експерименту від 14.03.2016, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_13 на місці вчинення кримінального правопорушення розповів про обставини викрадення його майна, що мало місце 18.01.2016 близько 13 год 30 хв ( а.с.- 67-70 Т-ІІ);

-постанову про закриття провадження в частині викрадення документів від 09.03.2016, відповідно до якої кримінальне провадження в частині викрадення документів закрито за відсутності в діях ОСОБА_7 та двох невстановлених слідством осіб чоловічої статі грузинської національності складу кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.357, ч.3 ст.357 КК України на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України (а.с. -74 Т-ІІ);

-постанову про уточнення місця вчинення кримінального правопорушення від 14.03.2016, відповідно до якої вважати правильною адресу, де було вчинено відкрите викрадення майна ОСОБА_13 : вул.Центральна в с. Громада Любарського району Житомирської області, а не вул. Жовтнева в с. Громада, як було вказано раніше (а.с.- 75 Т-ІІ);

-постанову про уточнення суми вартості викраденого майна від 09.03.2016 відповідно до якої правильно вважати суму вартості викраденого майна у ОСОБА_13 - 3481 грн. 39 коп., а не 2500 грн, як було вказано раніше (а.с.- 80 Т-ІІ);

-постанову про уточнення найменування викраденого майна, відповідно до якої правильним найменуванням майна, яке було викрадене у Паславського вважати наступне: сумка чоловіча марки «A.D. Вао»; візитниця марки «Shaishi» ; калькулятор марки «Citizen» ; ручка для письма марки «Ріапо» модель РТ-189; стержні (пасти) до кулькової ручки марки «Есопотіх» (7 шт.); бальзам для губ «Биокон зимний уход»; пристрій «Блютуз Нокіа»; мобільний телефон марки «Соні Еріксон Е10 і»; паспорт громадянина України ОСОБА_13 ; довідка про присвоєння ідентифікаційного номера платника податків ОСОБА_13 ; посвідчення водія ОСОБА_13 ; одного блістеру пігулок «Римантадин-Дарниця» та одного блістеру пігулок «Септефріл-Дарниця»; ключі до замків 2 шт.; візитки 8 шт.; дисконтні картки 4 шт.; дві кредитні картки «УкрСибБанк» на ім`я ОСОБА_13 ; мобільний телефон марки «Соні Еріксон Е 10і»; пристрій «Блютуз Нокіа» (а.с. - 81 Т-ІІ);

-постанову про продовження строку досудового розслідування, відповідно до якої продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні до трьох місяців, тобто до 19.04.2016 (а.с. - 90-91 Т-ІІ);

-постанову про виділення матеріалів в окреме провадження від 11 квітня 2016 року, відповідно до якої виділено із кримінального провадження№0000426 від 24.09.2015 відносно ОСОБА_7 ( ОСОБА_11 ) у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, в окреме провадження матеріали досудового розслідування відносно невстановленої особи за фактом крадіжки належних ОСОБА_20 барсетки з вмістом у ній грошових коштів у сумі близько 2000 доларів США та документів на ім`я ОСОБА_20 з автомобіля марки "Skoda Yeti" д.н.з. НОМЕР_7 , який знаходився біля цвинтару поблизу м.Чуднів Житомирської області (а.с. 111-113 Т-ІІ);

-постанову про виділення матеріалів в окреме провадження від 11 квітня 2016 року, згідно якої виділено із кримінального провадження №0000426 від 24.09.2015 відносно ОСОБА_7 ( ОСОБА_11 ) у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, в окреме провадження відносно двох інших невстановлених осіб чоловічої статі грузинської національності за фактом відкритого викрадення майна ОСОБА_13 (а.с. 114-115 Т-ІІ);

- постанову про виділення матеріалів в окреме провадження від 18 квітня 2016 року, якою виділено із кримінального провадження №0000426 від 24.09.2015 відносно ОСОБА_7 ( ОСОБА_11 ) у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, в окреме провадження матеріали досудового розслідування відносно невстановленої особи за фактом заздалегідь необіцяного отримання та зберігання мобільного телефону "Соні Еріксон Е10 і" ОСОБА_13 , викраденого 18.01.2016 (а.с. 118-119 Т-ІІ).

Судом в ході судового розгляду досліджені всі процесуальні джерела доказів (ст.84 КПК України), які були заявлені та надані на підтвердження обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні (ст.91 КПК України), в обсязі, визначеному відповідно до ст. 349 КПК України та в порядку, передбаченому § 3 глави 28 КПК України.

Суд, розглядаючи кримінальне провадження, та зберігаючи об`єктивність і неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав, а також виконання процесуальних обов`язків, - прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 370 КПК України, якою визначено вимоги щодо законності, обґрунтованості та вмотивованості судового рішення, законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

За приписами ст.62 Конституції України та ст.17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності винуватості особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.94 КПК оцінка доказів у вироку є виключною компетенцією суду, який постановлює вирок.

Згідно зі сталою практикою Верховного Суду під час оцінки доказів слід керуватися критерієм доведення винуватості поза розумним сумнівом. У достовірності факту (винуватості особи) не повинно залишитися розумних сумнівів. Це не означає, що в його достовірності взагалі немає сумнівів, а означає, що всі альтернативні можливості пояснення наданих доказів є надмірно малоймовірними.

За правилами ст.91 КПК доказуванню у кримінальному провадженні підлягає, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи в сукупності досліджені під час судового розгляду докази з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_7 ( ОСОБА_11 ) у таємному викраденні чужого майна доведена поза розумним сумнівом.

Водночас, вирішуючи питання кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_7 ( ОСОБА_11 ), суд зазначає наступне.

Органом досудового розслідування ОСОБА_7 ( ОСОБА_11 ) пред`явлено обвинувачення за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, а саме: умисних діях, які виразились у відкритому викрадені чужого майна (грабежі), вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

Однак, суд вважає необхідним виключити з обвинувачення такі кваліфікуючі ознаки, як "відкрите викрадення" та "вчиненому за попередньою змовою групою осіб", оскільки в ході судового розгляду дані кваліфікуючі ознаки не знайшли свого підтвердження.

Так, що стосується кваліфікації дій обвинуваченого за такою ознакою, як вчиненні правопорушення за попередньою змовою групою осіб, суд виходить з наступного.

Верховний Суд у своїй постанові від 10.12.2020 по справі №464/710/18 вказав, що положеннями ч.2 ст.28 КК України встановлено, що злочин визнається вчиненим за попередньою змовою групою осіб, якщо його спільно вчинили декілька осіб (два або більше), які заздалегідь, тобто до початку злочину, домовилися про спільне його вчинення. При цьому, домовленість про спільне вчинення злочину заздалегідь означає наявність згоди щодо його вчинення до моменту виконання його об`єктивної сторони. Домовленість на спільне вчинення кримінального правопорушення не обов`язково має відбуватися в усній чи письмовій формі, а визначається і за допомогою конклюдентних дій поведінки, що свідчить про намір діяти для досягнення спільної злочинної мети.

За версією сторони обвинувачення, викладеній в обвинувальному акті, ОСОБА_7 ( ОСОБА_11 ), діючи за попередньою змовою з двома невстановленими слідством особами чоловічої статі грузинської національності, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, перебуваючи на автомобілі "Ауді А-6", д.н.з., з метою викрадення чужого майна, зупинились по вул.Центральній в с.Громада Любарського району Житомирської області біля припаркованого на узбіччі проїжджої частини дороги вантажного фургона "Додж Спрінтер" білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_12 й знаходився в користуванні ОСОБА_13 .

Також в обвинувальному акті вказано, що ОСОБА_7 ( ОСОБА_11 ), який діючи за попередньою змовою з двома невстановленими слідством особами чоловічої статі грузинської національності, з вантажного фургону "Додж Спрінтер" здійснив крадіжку особистих речей ОСОБА_13 .

Разом з тим, стороною обвинувачення не надано до суду будь-яких доказів того, що дії обвинуваченого ОСОБА_7 ( ОСОБА_11 ) були спрямовані на досягнення спільного умислу з іншими особами на вчинення крадіжки майна ОСОБА_13 , як і доказів того, що дві інші особи чоловічої статі грузинської національності були обізнані про злочинні дії обвинуваченого.

В судовому засіданні обвинувачений вказав, що зупинився біля магазину "Едем", так як мав намір купити воду "Борджомі", тоді як дві інші особи відпочивали на задньому сидінні автомобіля. Також обвинувачений вказав, що після того, як здійснив покупку, помітив автомобіль "Додж Спрінтер", з якого вирішив здійснити крадіжку. Наведені твердження обвинуваченого підтверджується протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками з довідкою до нього від 20.01.2016, відповідно до яких потерпілий ОСОБА_13 із запропонованих йому для впізнання 4-х осіб зображених на фотознімках вказав на ОСОБА_7 ( ОСОБА_11 ), пояснивши, що саме цю особу 18.01.2016 він бачив в магазині "Едем" смт.Любар за кілька хвилин перед викраденням його майна.

Таким чином, наведеними вище матеріалами кримінального провадження підтверджено покази обвинуваченого ОСОБА_7 ( ОСОБА_11 ) відносного того, що він дійсно зупинився з метою придбання продуктів харчування, та умисел на викрадення майна у нього виник вже в подальшому.

Долучені до матеріалів справи постанови про виділення матеріалів в окреме провадження від 11.04.2016 та від 18.04.2016 відносно інших осіб, за відсутності інших доказів, не можуть слугувати належними доказами на доведення наявності спільного умислу викрадення майна.

Щодо кваліфікації дій обвинуваченого за ст.186 КК України, як відкрите викрадення майна (грабежі), суд зазначає наступне.

Виходячи зі змісту статті 186 КК України грабіж це відкрите викрадення чужого майна, а саме: викрадення чужого майна у присутності потерпілого або інших осіб, які усвідомлюють протиправний характер дій винної особи, яка, у свою чергу, усвідомлює, що її дії помічені і оцінюються як викрадення.

Разом із цим, зі змісту статті 185 КК України вбачається, що крадіжка є таємним викраденням чужого майна. При цьому основною умовою є те, що, здійснюючи викрадення, винна особа вважає, що робить це непомітно для потерпілого чи інших осіб.

При цьому, розмежовуючи крадіжку і грабіж, слід виходити зі спрямованості умислу винної особи та даних про те, чи усвідомлював потерпілий характер вчинюваних винною особою дій. У зв`язку з цим викрадення належить кваліфікувати як крадіжку не лише тоді, коли воно здійснюється за відсутності потерпілого, але й у присутності сторонніх осіб, які не усвідомлюють факту викрадення майна і не можуть дати йому належної оцінки (психічно хворі, малолітні). Викрадення є таємним і в тому разі, коли воно відбувається у присутності потерпілої особи за умови, що винна особа не знає про це чи вважає, що робить це непомітно для неї, а також тоді, коли викрадення вчиняється у присутності особи, якій доручено майно, але вона перебуває в такому стані, що виключає можливість усвідомлювати значення того, що відбувається (сон, непритомність, стан сп`яніння).

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.4 постанови від 06.11.2009 №10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності», дії, розпочаті як крадіжка, але виявлені потерпілим чи іншими особами і, незважаючи на це, продовжені винною особою з метою заволодіння майном, належить кваліфікувати як грабіж, а в разі застосування насильства чи висловлювання погрози його застосування - залежно від характеру насильства чи погрози як грабіж чи розбій.

Відповідно до ст.13 КК України закінченим кримінальним правопорушенням визнається діяння, яке містить усі ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу.

Згідно ст.15 КК України замахом на злочин є вчинення особою з прямим умислом діяння (дії або бездіяльності), безпосередньо спрямованого на вчинення злочину, передбаченого відповідною статтею особливої частини цього Кодексу, якщо при цьому злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від її волі. Замах на вчинення злочину є закінченим, якщо особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.

Грабіж вважається закінченим злочином з моменту заволодіння майном. Таким моментом визнається поява у злочинця реальної початкової можливості розпорядитися вилученим майном (винести, передати іншим особам тощо).

Якщо особа, котра протиправно заволоділа майном, такої реальної можливості не мала, її дії слід розглядати як замах на грабіж.

За своєю суттю і змістом кваліфікація злочинів завжди пов`язана з необхідністю обов`язкового встановлення та доказування кримінально-процесуальними й криміналістичними засобами двох надзвичайно важливих обставин: 1) факту вчинення особою (суб`єктом злочину) суспільно небезпечного діяння, тобто конкретного акту її поведінки (вчинку) у формі дії чи бездіяльності; 2) точної відповідності ознак цього діяння ознакам складу злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини КК.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності» крадіжку та грабіж потрібно вважати закінченими з моменту, коли винна особа вилучила майно і мала реальну можливість розпоряджатися чи користуватися ним.

Якщо особа, котра протиправно заволоділа майном, такої реальної можливості не мала, її дії слід розглядати залежно від обставин справи як закінчений чи незакінчений замах на вчинення відповідного злочину. Закінченим замахом на крадіжку є дії особи, яка викрала майно, але одразу була викрита.

Відповідно до положень кримінального закону крадіжка майна вважається закінченим злочином з моменту, коли винна особа повністю реалізувала умисел щодо заволодіння майном. Заволодіння передбачає такий перехід майна до винного, який надає йому навіть початкову реальну можливість розпорядитися чи користуватися ним. При цьому докладне визначення цього моменту в кожному конкретному випадку залежить від характеру майна, навколишньої обстановки щодо вчинення крадіжки, наявності реальної можливості використати майно за особистим розсудом винного.

Так, стороною обвинувачення вказано, що після викрадення майна потерпілого ОСОБА_13 обвинувачений ОСОБА_7 ( ОСОБА_11 ) з іншими особами на автомобілі "Ауді А-6", д.н.з. " НОМЕР_4 " почали рухатись по вул.Центральній в с.Громада Любарського району Житомирської області.

Також в обвинувальному акті вказано, що ОСОБА_13 та інша особа, почувши підозрілі звуки закриття дверей автомобіля, вийшли з багажного відсіку фургона та потерпілий виявив відсутність у салоні належного йому майна, а саме: сумки чорного кольору, в якій знаходиться вищевказані грошові кошти, речі та документи. Відразу після цього ОСОБА_13 на вантажному фургоні "Додж Спрінтер" білого кольору д.н.з. НОМЕР_1 , почав наздоганяти автомобіль "Ауді А-6", д.н.з. " НОМЕР_4 ". У свою чергу, ОСОБА_7 ( ОСОБА_11 ) та дві невстановлені слідством особи чоловічої статті грузинської національності, усвідомлюючи, що їх злочинні дії помічені та викриті потерпілим, але ігноруючи це, продовжували втікати на автомобілі "Ауді А-6", д.н.з. " НОМЕР_4 ", рухаючись по вул.Центральній в с.Громада Любарського району Житомирської області, тримаючи при собі викрадену сумку з речами та документами.

Таким чином вбачається, що на момент виявлення потерпілим факту крадіжки його речей, протиправні діяння обвинуваченого були закінченими, оскільки він мав реальну можливість розпорядитись викраденими речами, в тому числі передати їх іншим особам, які знаходились в автомобілі "Ауді А-6", д.н.з. " НОМЕР_4 ".

Доказів того, що дії ОСОБА_7 ( ОСОБА_11 ) були помічені іншими особами ще до моменту того, як обвинувачений залишив місце вчинення злочину, матеріали справи не містять.

Разом з тим, суд критично ставиться до наведених пояснень потерпілого в протоколі прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення або таке, що готується, а також в протоколі проведення слідчого експерименту за участі потерпілого відносно того, що ОСОБА_14 , яка перебувала з ним в грузовому відділі автомобіля, після хлопка дверей виглянула, та побачила молодика, який тримав попереду себе сумку та бистро сів до автомобіля марки Ауді темного кольору, який на той час стояв поруч, так як в судовому засіданні допитана в якості свідка ОСОБА_14 вказала, що в той момент перебувала на подвір`ї власного домогосподарства, та бачила лише як потерпілий поспіхом сів до власного автомобіля та швидко рушив з місця. Також свідок ОСОБА_14 вказала, що інших осіб чи автомобілів на місці вчинення кримінального правопорушення вона не бачила.

В судове засідання не одноразово за клопотанням прокурора згідно встановленого порядку дослідження доказів викликався потерпілий ОСОБА_13 , який в судове засідання не з`явився. Прокурор в судовому засіданні 21.03.2025 відмовся від допиту потерпілого та просив виключити допит потерпілого з порядку дослідження доказів зі сторони обвинувачення, розгляд справи просив проводити на підставі поданих до суду матеріалів та показань свідків.

З огляду на викладене, суд позбавлений можливості усунути розбіжності в показах свідка ОСОБА_14 та обставинах, наведених потерпілим в протоколі прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення, а також протоколі проведення слідчого експерименту за його участю.

Також суд не приймає до уваги протокол проведення слідчого експерименту від 14.03.2016 за участі свідка ОСОБА_14 , в якому зафіксовано, як свідок ОСОБА_14 перебуваючи біля багажного відділу автомобіля "Додж Спрінтер" побачила невідомого їй чоловіка, який швидко відходив від автомобіля потерпілого з сумкою, про що вона сказала потерпілому, так як наведені вище обставини в повній мірі спростовані самою ОСОБА_14 під час судового розгляду.

Відповідно до статті 62 Конституції України, положення якої знайшли подальшу конкретизацію в статті 17 КПК України, особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

З огляду на викладене, стороною обвинувачення не доведеного того, що дії обвинуваченого ОСОБА_7 ( ОСОБА_11 ) були виявлені сторонніми особами ще до реальної можливості розпорядитись викраденим майном, а саме до моменту того, як обвинувачений сів до автомобіля "Ауді А-6" та залишив місце вчинення злочину.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 ( ОСОБА_11 ) заперечував факт того, що його дії були виявлені потерпілим та сторонніми особами, оскільки працівники поліції почали його наздоганяти лише м.Чуднові, та до того часу його ніхто не переслідував.

Дані твердження обвинуваченого також не спростовано стороною обвинувачення в судовому засідання, так як до матеріалів справи не долучено доказів того, що потерпілий безпосередньо переслідував обвинуваченого, в наслідок чого в нього могло сформуватись усвідомлення того, що його переслідують за вчинення кримінального правопорушення.

Навпаки, згідно протоколу проведення слідчого експеримент за участі потерпілого вбачається, що під час його проведення потерпілий указав, що сів у власний автомобіль та проїхав близько 300 метрів, однак втратив з зору автомобіль марки Ауді.

Таким чином, з урахуванням відсутності обов`язкової ознаки грабежу, а саме: відкритого заволодіння майном, а також відсутності доказів щодо наявності домовленості про спільне вчинення злочину заздалегідь, в діях обвинуваченого ОСОБА_7 ( ОСОБА_11 ) відсутній склад інкримінованого злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне перекваліфікувати дії ОСОБА_7 ( ОСОБА_11 ) з ч.2 ст.186 КК України на ч.1 ст.185 КК України, та вважає його вину доведеною у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України і кваліфікує його дії як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При цьому, досліджені судом докази у повному обсязі доводять позицію обвинуваченого ОСОБА_7 ( ОСОБА_11 ), що він таємно викрав майно потерпілого та його дії щодо викрадення майна не були узгоджені з іншими особами, які перебували в автомобілі "Ауді А-6", підстав для критичної оцінки його версії, суд не вбачає.

Разом з тим, суд критично ставиться до показів обвинуваченого ОСОБА_7 ( ОСОБА_11 ) відносно того, що у викраденій ним барсетці були відсутні грошові кошти, оскільки такі доводи спростовуються дослідженими матеріалами кримінального провадження, а також розпискою потерпілого, згідно якої вбачається, що цивільна дружина обвинуваченого передала ОСОБА_13 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 2500 грн.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 ( ОСОБА_11 ) суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, яка згідно ст.66 КК України, пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_7 ( ОСОБА_11 ), є визнання вини, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, які згідно ст.67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_7 ( ОСОБА_11 ) судом не встановлено.

Відповідно до ст.65 КК України, п.1 постанови Пленуму ВСУ №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суд має враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Тому, вирішуючи питання про обрання обвинуваченому покарання, суд відповідно до ст.ст.65 - 67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, яке згідно положень ст.12 КК України є кримінальним проступком.

Судом враховуються фактичні обставини та характер злочинних діянь, відношення обвинуваченого до скоєного, зокрема те, що він свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав, а також дані про особу обвинуваченого, який неодружений, непрацюючий, має на утримання малолітню дитину, по місцю проживання характеризується посередньо, не перебуває на обліку у лікаря психіатра та перебуває на профілактичному обліку у лікаря нарколога, на час вчинення кримінального правопорушення не мав судимостей, однак на даний час відбуває покарання в ДУ "Житомирська установа виконання покарань №8" у виді позбавлення волі згідно вироку Машівського районного суду Полтавської області від 11.08.2022.

Тому, враховуючи дані про особу обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_7 ( ОСОБА_11 ) покарання за ч.1 ст.185 КК України (в редакції станом на 18.01.2016), у виді штрафу.

Оскільки інкриміноване кримінальне правопорушення скоєне обвинуваченим до постановлення вироку Машівський районний суд Полтавської області від 02.03.2023, суд при вирішенні питання про призначення ОСОБА_7 ( ОСОБА_11 ) остаточного покарання, у відповідності до ч.4 ст.70 КК України, шляхом поглинання більш суворого покарання призначеного вироком Машівського районного суду Полтавської області від 02.03.2023, менш суворим, призначеного за цим вироком, визначивши остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 5 місяців з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки. У відповідності до ч.5 ст.72 КК України, початок строку відбування призначеного покарання обвинуваченим ОСОБА_7 ( ОСОБА_11 ) обчислювати з 07.06.2022, зарахувавши таким чином покарання, відбуте за попереднім вироком.

Разом з тим, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання захисника ОСОБА_8 від 04.08.2023 та обвинуваченого ОСОБА_7 ( ОСОБА_11 ) від 07.08.2023, а також захисника ОСОБА_9 про зарахування строку попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, виходячи з наступного.

Так, захисник ОСОБА_8 просила зарахувати строк перебування ОСОБА_7 в умовах слідчого ізолятора, а саме з 09.11.2022 по день набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Захисник ОСОБА_9 просила зарахувати в строк відбування покарання обвинуваченому строк перебування обвинуваченого з 08.06.2022 по 26.10.2022 у ДУ "Полтавська УВП №23" та період перебування обвинуваченого в ДУ "Житомирська УВП №8 " з 09.11.2022 по день набрання вироком законної сили з розрахунку з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Натомість, обвинувачений ОСОБА_7 ( ОСОБА_11 ) просить у разі засудження його, зарахувати йому строк попереднього ув`язнення, а саме: знаходження його під вартою з 11.02.2019 по 11.04.2021, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Вирішуючи заявлені клопотання захисників та обвинуваченого ОСОБА_7 ( ОСОБА_11 ), суд виходить з наступного.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеному в п. 106 постанови від 29 серпня 2018 року (провадження № 13-31кс18), якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом №2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст. 72 КК України в редакції Закону №838-VIII.

Відповідно до положень ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року), зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

З матеріалів справи вбачається, що Вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10.01.2020 ОСОБА_7 ( ОСОБА_11 ) визнано винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначено покарання у виді 6 (шість) років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки. Застосовано до ОСОБА_7 ( ОСОБА_11 ) міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили залишити у вигляді тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» МЮ України, рахуючи строк покарання з моменту його затримання - 16.00 години 11.02.2019. Вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10.01.2020 набрав законної сили 21.04.2021. Таким чином, обвинувачений ОСОБА_7 ( ОСОБА_11 ) перебував під ватрою становив з 16.00 години 11.02.2019 по 21.04.2021.

Як вбачається з Вироку Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10.01.2020, кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.286 КК України вчинене 11.02.2019, тобто не під час дії Закону України № 838-VIII від 26.11.2015, та при призначені покарання за даним вироком, обвинуваченому ОСОБА_7 ( ОСОБА_11 ) зараховано строк попереднього ув`язнання з 11.02.2019, тому у суду відсутні підстав для задоволення клопотання обвинуваченого щодо зарахування йому строк попереднього ув`язнення, а саме: знаходження його під вартою з 11.02.2019 по 11.04.2021, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі по даному кримінальному провадженню.

Також встановлено, що вироком Машівського районного суду Полтавської області від 11.08.2022 ОСОБА_7 ( ОСОБА_11 ) визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 393 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 03 роки. На підставі ст.71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10.01.2020, визначивши ОСОБА_19 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком 03 роки 5 місяців з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки. Обрано ОСОБА_7 ( ОСОБА_11 ) запобіжний захід у виді тримання під вартою в термін до набрання вироком суду законної сили. Строк відбування покарання рахувати з 07.06.2022. Вирок Машівського районного суду Полтавської області від 11.08.2022 набрав законної сили 13.09.2022. Таким чином, по кримінальному провадженні №948/427/22 обвинувачений ОСОБА_7 ( ОСОБА_11 ) перебував під вартою з 07.06.2022 по 13.09.2022.

Згідно вироку Машівського районного суду Полтавської області від 11.08.2022 вбачається, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.393 КК України вчинено ОСОБА_19 ( ОСОБА_21 ) 02.06.2020, тобто не під час дії Закону України № 838-VIII від 26.11.2015, а тому відсутні підстави для зарахування строку попереднього ув`язнення по кримінальному провадженню 948/427/22 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Вироком Машівського районного суду Полтавської області від 02.03.2023 ОСОБА_19 ( ОСОБА_21 ) визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, і призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 02 роки 06 місяців. На підставі ч.4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, за цим вироком та вироком Машівського районного суду від 11.08.2022, визначено ОСОБА_19 ( ОСОБА_21 ) остаточне покарання у виді позбавлення волі строком 03 роки 05 місяців з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки. Строк відбування покарання зараховано з 07.06.2022.

Згідно вироку Машівського районного суду Полтавської області від 02.03.2023 вбачається, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КК України, вчинив 16.01.2022, тому суд цілком обгрунтовано зарахував йому період попереднього ув`язнення з 07.06.2022 у строк покарання у виді позбавлення волі з розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі, відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України № 2046-VIII від 18.05.2017 (діючої на час попереднього ув`язнення).

Згідно повідомлення від 10.11.2022 №8/9397 ОСОБА_19 ( ОСОБА_21 ) прибув до Державної установи «Житомирська установа виконання покарань №8» 09.11.2022, тобто після набрання законної сили вироком Машівського районного суду Полтавської області від 11.08.2022. Таким чином, перебування ОСОБА_19 ( ОСОБА_21 ) з 09.11.2022 в ДУ "Житомирська установа виконання покарань" не є попереднім ув`язненням в розумінні ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», що узгоджується з правовою позицією, викладеною в п. 106 постанови Верховного Суду від 29 серпня 2018 року (провадження № 13-31кс18).

Враховуючи викладене, та те, що по даному кримінальному провадженні запобіжний захід у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_19 ( ОСОБА_21 ) не обирався, а перебування ОСОБА_19 ( ОСОБА_21 ) з 08.06.2022 по 26.10.2022 у ДУ "Полтавська УВП №23" та з 09.11.2022 в ДУ "Житомирська установа виконання покарань" не є попереднім ув`язненням, відсутні підстави для задоволення клопотань захисників про зарахування строку перебування ОСОБА_19 ( ОСОБА_21 ) з 09.11.2022 в ДУ "Житомирська установа виконання покарань" в строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, підлягають стягненню з обвинуваченого.

Арешт, накладений на речові докази, на підставі ст. 174 КПК, підлягає скасуванню. Питання речових доказів вирішується в порядку ст. 100 КПК України.

Підстав для обрання щодо обвинуваченого запобіжного заходу, враховуючи перебування обвинуваченого у місцях позбавлення волі, відсутність клопотань з даного приводу, до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Керуючись ст.ст.100, 368, 369, 370, 371, 373, 374, 376, 532 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Визнати винним ОСОБА_7 ( ОСОБА_11 ) у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 850 грн.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за даним вироком, більш суворим, призначеним за вироком Машівського районного суду Полтавської області від 02.03.2023, призначити обвинуваченому ОСОБА_7 ( ОСОБА_11 ) остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 5 (п`ять) місяців з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки.

У відповідності до ч.5 ст.72 КК України, початок строку відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_7 ( ОСОБА_11 ) рахувати з 07.06.2022, зарахувавши йому таким чином частково відбуте покарання за вироком Машівського районного суду Полтавської області від 02.03.2023.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо обвинуваченого ОСОБА_7 ( ОСОБА_11 ) не застосовувати.

Стягнути з ОСОБА_7 ( ОСОБА_11 ) в дохід держави 2332 (дві тисячі триста тридцять дві) грн 44 коп витрат пов`язаних з проведенням судової експертизи матеріалів, речовин та виробів.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Любарського районного суду від 25.01.2016 на автомобіль марки «Ауді А-6», д.н.з. « НОМЕР_4 », який згідно свідоцтва про реєстрацію 14.10.2015 знятий з обліку ТОВ «Єврохолдинг» (Литовська Республіка, м.Каунас, вул.Партизанська, 61-108) та 15.10.2015 ввезений на територію України та на сім-картка «Лайф» № НОМЕР_5 , грошові кошти купюрами номіналом: п`ять доларів США серії ВВ №4980187, сто гривень серії КУ №0896778, дві гривні серії СЄ №5465959, які вилучені у ОСОБА_7 ( ОСОБА_11 ), - скасувати.

Речовими доказами по справі, після набрання вироком суду законної сили, розпорядитися наступним чином:

- автомобіль марки «Ауді А-6», д.н.з. « НОМЕР_4 », який зберігається на території ВП №1 Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області, чіп-ключ з пультом сигналізації до автомобіля марки «Ауді А-6», д.н.з. « НОМЕР_4 », який зберігається в кімнати тимчасового зберігання ВП №1 Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області, - конфіскувати в дохід держави з метою подальшого передання на потреби ЗСУ.;

- сумку чоловічу марки «A.D. Вао», візитницю марки «Shaishi», калькулятор марки «Citizen», ручку для письма марки «Piano» моделі РТ-189, стержні до кулькових ручок марки «Economix» 7 шт., бальзам для губ «Биокон зимний уход», один блістер пігулок «Римантадин-Дарниця», один блістер пігулок «Септефріл-Дарниця», ключі до замків 2 шт. - поміщені на зберігання до кімнати тимчасового зберігання ВП №1 Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області, - повернути потерпілому;

- грошові кошти номіналами: 5 доларів США серії ВВ №4980187, 100 грн. серії КУ №0896778, 2 грн. серії СЄ №5465959, які передані до управління фінансового забезпечення бухгалтерського обліку ГУ Житомирській області - конфіскувати в дохід держави;

- коробку до мобільного телефону «Соні Еріксон Е10 і» - поміщено на зберігання до кімнати тимчасового зберігання ВП №1 Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області, - повернути потерпілому;

- сім-картку «Лайф» № НОМЕР_5 , чоловічу шапку чорного з сірим кольорів, коробку від автомагнітоли марки "X Digital" «CDS-320B», шкіряний ремінець темно-сірого кольору, відео-реєстратор чорного кольору, металевий наручний годинник "Q&Q QUARTS", металевий ключ № 2141, запальничка "Cricket"; металеву кулькову ручку «Піано», пластикова картка «WOG» № 4693 6, флеш-картка марки "DANE ELEC" об`ємом 512 МВ, флеш-карта марки "TOSHIBA" об`ємом 8GB, які поміщені на зберігання до кімнати тимчасового зберігання ВП №1 Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області - конфіскувати в дохід держави;

- три паперові конверти із змивами, виконаними на стерильні ватні палички, три марлеві тканини із запаховою інформацією, дві пари чоловічих п`ятипалих рукавиць чорного кольору, джемпер чоловічий білого кольору - поміщені на зберігання до кімнати тимчасового зберігання ВП №1 Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області, - знищити;

- брюки чоловічі з джинсової тканини синього кольору, футболка чорного кольору, джемпер чоловічий чорного кольору - поміщені на зберігання до кімнати тимчасового зберігання ВП №1 Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області, - знищити;

- паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_13 , довідка про присвоєння ідентифікаційного номера платника податків ОСОБА_13 , посвідчення водія на ім`я ОСОБА_13 , візитки у кількості 8 шт. на ім`я ОСОБА_13 ; дисконтні картки торгівельних закладів «Шафран», «Фішка», «Таврія В», «Козырная карта», 2 платіжні (кредитні) картки «УкрСибБанк» № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_13 , які передані на зберігання їх власнику ОСОБА_13 - залишити останньому.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Любарський районний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.

Головуючий суддя ОСОБА_1