У Х В А Л А

про залишення касаційної скарги без руху

04 березня 2025 року

м. Київ

справа № 201/16143/16-к

провадження № 51-799ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного кримінального суду (далі - Суд):

головуюча ОСОБА_1 ,

судді: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу прокурора, яка брала участь у розгляді справи судом апеляційної інстанції, на вирок Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 20 травня 2024 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 25 листопада 2024 року стосовно ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в:

Прокурор звернулася до Суду з касаційною скаргою, в якій виклала вимогу про перевірку вказаних судових рішень у касаційному порядку.

Перевіривши касаційну скаргу на предмет її відповідності вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) колегія суддів дійшла висновку про таке.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України в касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка її подає, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Таке обґрунтування має узгоджуватися з положеннями ч. 1 ст. 438 КПК України, згідно з якими підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

Отже, прокурор, висловлюючи незгоду з вказаними судовими рішеннями, має вказати в чому полягають допущені, на її думку, порушення, які відповідно до ст. 438 КПК України, можуть бути підставами для скасування або зміни судових рішень, тобто навести правове обґрунтування заявлених вимог.

Як видно зі змісту касаційної скарги, прокурор наводить доводи стосовно порушень, які, на її переконання, були допущені апеляційним судом під час розгляду апеляційної скарги сторони обвинувачення, невідповідності ухвали апеляційного суду положенням статей 419, 370 КПК України. Разом із тим, висуваючи вимогу про скасування судових рішень та призначення нового розгляду в суді першої інстанції, прокурор не вказує, які ж саме порушення в контексті приписів ч. 1 ст. 438 КПК України були допущені місцевим судом під час розгляду кримінального провадження та постановлення виправдувального вироку щодо ОСОБА_4 .

Отже вимоги сторони обвинувачення не узгоджуються із правовим обґрунтуванням, наведеним у касаційній скарзі.

За таких обставин, касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК України, у зв`язку із чим колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити скаргу без руху і встановити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати 10 днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

Колегія суддів роз`яснює, що усунення недоліків зазначеної скарги слід здійснити шляхом складання нового тексту касаційної скарги з урахуванням вимог цієї ухвали та з дотриманням положень статті 427 КПК України.

Керуючись ст. 429 КПК України, Верховний Суд

п о с т а н о в и в:

Касаційну скаргу прокурора, яка брала участь у розгляді справи судом апеляційної інстанції, на вирок Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 20 травня 2024 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 25 листопада 2024 року стосовно ОСОБА_4 залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків касаційної скарги, що становить 10 днів з дня отримання ухвали особою, яка подала скаргу.

Касаційна скарга підлягає поверненню в разі, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3