Провадження № 1-в/537/159/2024
Справа № 537/681/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2024 Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці подання провідного інспектора Крюківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області ОСОБА_4 про приведення вироку Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 13.03.2023 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18 липня 2024 року,

В С Т А Н О В И В :

До суду звернулася провідний інспектор Крюківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області ОСОБА_4 з поданням, де просить привести вирок Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 13.03.2023 відносно ОСОБА_5 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18 липня 2024 року.

Провідний інспектор Крюківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, відповідно до якої подання підтримує, просить його задовольнити та розгляд справи проводити у її відсутність.

Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти задоволення подання.

Засуджений ОСОБА_5 , у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що подання є законним і обґрунтованим та підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Вироком Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 13.03.2023 визнано винуватим ОСОБА_5 в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено засудженого ОСОБА_5 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку два роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Вирок суду від 13.03.2023 набрав законної сили та засуджений ОСОБА_5 був поставлений на облік Крюківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України. Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

Згідно ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі.

Відповідно до ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи. Якщо після вчинення особою діяння, передбаченого цим Кодексом, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Частиною 6 ст. 3 КК України встановлено норму, за якою зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Законом України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», який набрав чинності 09.08.2024 року, внесено зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення, зокрема викладено у новій редакції ст.. 51 КУпАП. З огляду на внесені зміни дрібним викраденням чужого майна вважається викрадення майна, вартість якого на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового Кодексу України передбачено, що якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року. Підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV ПК України визначена сума податкової соціальної пільги у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року. Отже, у 2022 році два неоподаткованих мінімуму доходів громадян для адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень становлять 2481 грн.

В постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 07.10.2024 року у справі № 278/1566/21 зроблено висновок, що Закон України № 3886-IX від 18.07.2024 року, яким внесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП. Таким чином внесені Законом України від 18 липня 2024 року № 3886-IX зміни призвели до часткової декриміналізації діяння і Закон має зворотну дію у часі.

Станом на 01 січня 2022 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2481,00 грн. Вартість викраденого майна, зазначеного у вироку Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 13.03.2023, на момент вчинення правопорушень ОСОБА_5 за епізодом від 11.10.2022 становить 1824,93 грн., що не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Таким чином, діяння, передбачене ч.4 ст.185 КК України, за вказаним епізодом, за вчинення якого ОСОБА_5 був засуджений вироком Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 13.03.2023 року, з набранням чинності 09.08.2024 року Закону України № 3886-IX від 18.07.2024 року, не може вважатися кримінальнокараним правопорушенням.

Частиною 2 статті 74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що подання провідного інспектора Крюківського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Полтавській області ОСОБА_4 є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись Законом України № 3886-IX від 18.07.2024 року, ч. 1, ч. 3 ст. 5, ч. 2 ст. 74 КК України, ст. ст. 372, 376, 537, 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Задовольнити подання провідного інспектора Крюківського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Полтавській області ОСОБА_4 про приведення вироку Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 13.03.2023 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18 липня 2024 року.

Звільнити засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного вироком Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 13.03.2023 за ч.4 ст.185 КК України (за епізодом від 11.10.2022) у зв`язку з усуненням караності діяння.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали складено 12.12.2024 року о 12 год.55 хв.