Справа № 357/4387/25
У Х В А Л А

03 квітня 2025 року слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого від 27.03.2025 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000161 від 24.01.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

У С Т А Н О В И В :

01.04.2025 до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшла скарга ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого від про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000161 від 24.01.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, в якій останній просив скасувати постанову старшого слідчого Білоцерківського районного Управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області від 27.03.2025 про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілою у кримінальному провадженні № 0000161 від 24.01.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

В обґрунтування скарги представник потерпілої зазначає, що у провадженні Білоцерківського районного Управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області перебуває кримінальне провадження № 0000161 від 24.01.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

27.03.2025 слідчим ОСОБА_5 винесено постанову про відмову ОСОБА_4 у визнанні її потерпілою у кримінальному провадженні №0000161 від 24.01.2025.

Скаржник вважає оскаржувану постанову слідчого безпідставною та необґрунтованою, просить слідчого суддю скасувати постанову старшого слідчого Білоцерківського районного Управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_5 від 27.03.2025 про відмову в залученні до кримінального провадження у якості потерпілого.

В судове засідання особа, яка подала скаргу представник скаржника адвокат ОСОБА_3 не з`явився, про час, місце, дату розгляду справи повідомлений належним чином, просив розгляд скарги проводити за його відсутністю та у відсутність скаржника.

Слідчий в судове засідання не з`явилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась шляхом направлення повідомлення про виклик, що узгоджується з положеннями ст. 135 КПК України.

Враховуючи положення статті 306 КПК України, та з метою дотримання розумних строків розгляду скарги, що є одним з пріоритетних завдань кримінального провадження, здійснення якого має забезпечити, зокрема, слідчий суддя на досудовому провадженні, слідчий суддя вважає можливим провести розгляд скарги за відсутності скаржника та слідчого.

Слідчий суддя, дослідивши скаргу та матеріали додані до скарги, приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні особою, якій відмовлено у визнанні потерпілим, може бути оскаржене рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим.

Так, слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Білоцерківського районного Управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000161 від 24.01.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

27.03.2025 слідчим ОСОБА_5 винесено постанову про відмову у визнанні потерпілою ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000161 від 24.01.2025.

Як убачається зі змісту постанови слідчого від 27.03.2025, досудове розслідування здійснюється за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України: шахрайство, вчинене повторно, або за попередньою змовою групою осіб, або таке, що завдало значної шкоди потерпілому.

Отже диспозиція ч. 2 ст. 190 КК України передбачає наявність потерпілого від злочину.

Так, слідчий у своїй постанові послався на те, що на даній стадії досудового розслідування немає об`єктивних підстав та не отримано достатніх даних, які б свідчили про спричинення ОСОБА_4 якої-небудь шкоди кримінальним правопорушенням, передбаченої ч. 1 ст. 55 КПК України.

Проте такий висновок слідчого є передчасним та не підтверджений сукупністю належних та допустимих доказів, здобутих в ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000161 від 24.01.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

При цьому, всупереч положенням ст.110 КПК України, вказана постанова слідчого не містить достатніх відомостей про зміст обставин, які стали підставами для прийняття постанови, у ній не наведено належних мотивів на спростування доводів, зазначених у заяві, не наведено обґрунтування необхідності прийняття рішення про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілою у кримінальному провадженні.

В свою чергу положеннями ч. 2 ст. 55 КПК України передбачено, що права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Слід зазначити, що ч. 5 ст.55 КПК України надає слідчому, прокурору право винести постанову про відмову у визнанні потерпілим в тому разі, якщо заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди.

В той же час, слідчим в постанові зроблено загальний висновок про відсутність даних про заподіяння шкоди, без аналізу змісту заяви про злочин, без посилання на матеріали досудового розслідування, слідчі дії, які були проведені та дають підстави вважати, що ОСОБА_4 не було завдано шкоди.

Цитування у постанові положень кримінального процесуального закону не можна ототожнити з відомостями про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотивами прийняття постанови, їх обґрунтуванням.

Таким чином, постанова старшого слідчого Білоцерківського районного Управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_5 від 27.03.2025 про відмову в залученні до кримінального провадження у якості потерпілого є необґрунтованою, а рішення про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілою у кримінальному провадженні - передчасним.

Враховуючи наведене, постанова слідчого від 27.03.2025 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000161 від 24.01.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 26, 55, 110, 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого від 27.03.2025 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000161 від 24.01.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України - задовольнити.

Скасувати постанову старшого слідчого Білоцерківського районного Управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_5 від 27.03.2025 про відмову у визнанні ОСОБА_4 як потерпілої у кримінальному провадженні № 0000161 від 24.01.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддяОСОБА_6