Справа № 216/8220/24
провадження 1-кп/216/761/24
УХВАЛА

іменем України

29 листопада 2024 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000458 від 13 листопада 2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки села Максима Горького Бериславського району Херсонської області, українки, громадянки України, офіційно не працевлаштованої, має статус внутрішньо переміщеної особи, заміжньої, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , на утриманні має малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст.190 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

До Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області 25 листопада 2024 року надійшов затверджений обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000458 від 13 листопада 2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Ухвалою судді від 25 листопада 2024 року у даному кримінальному провадженні було призначено підготовче судове засідання.

Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку за наступних фактичних обставин.

Так, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після введення Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України №2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, правового режиму воєнного стану, мешкаючи на території с. Максима Горького Новорайської сільської територіальної громади Бериславського району Херсонської області, тобто адміністративно-територіальної одиниці, на якій можливі бойові дії, починаючи з 11 квітня 2024 року зареєструвалась, як внутрішньо переміщена особа, разом зі своїми малолітніми дітьми ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на території Центрально-Міського району міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, при цьому, зареєстрована вказана заява в системі 12 квітня 2024 року.

Згідно до абзацу другого пункту 5 «Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам» (Далі - Порядок), затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2022 року №332, допомога призначається, внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися (повторно перемістилися) з 01 січня 2022 року з територій, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого Мінреінтеграції, щодо яких не визначено дати завершення бойових дій (припинення можливості бойових дій) або тимчасової окупації та порядок отримання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам. Відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25 квітня 2022 року №75 «Про затвердження Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 17 жовтня 2022 року», до відповідних територій з 11 листопада 2022 року відноситься, зокрема вся територія Новорайської сільської територіальної громади Бериславського району Херсонської області.

Так. 11 квітня 2024 року ОСОБА_3 під час подання заяви про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, в приміщенні Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради, за адресою: АДРЕСА_3 , було ознайомлено з умовами надання допомоги внутрішньо переміщеним особам та попереджена про відмову в призначенні або припиненні виплати призначеної державної допомоги та/або повернення надміру нарахованих коштів, у разі подання неповних чи недостовірних відомостей.

Відповідно до ч.2 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» №1706-Vll від 20 жовтня 2014 року: внутрішньо переміщена особа зобов`язана: дотримуватися Конституції та законів України, інших актів законодавства; повідомляти про зміну місця проживання структурний підрозділ з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад за новим місцем проживання протягом 10 днів з дня прибуття до нового місця проживання. У разі добровільного повернення до покинутого постійного місця проживання внутрішньо переміщена особа зобов`язана повідомити про це структурний підрозділ з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад за місцем отримання довідки не пізніше, як за три дні до дня від`їзду; у разі виявлення подання внутрішньо переміщеною особою завідомо неправдивих відомостей для отримання довідки про взяття на облік відшкодувати фактичні витрати, понесені за рахунок державного та місцевих бюджетів у результаті реалізації прав, передбачених цим Законом.

Відповідно до абз.1, 3 ч.1 вказаного Порядку - «Якщо отримувач або уповноважена особа повернувся до покинутого місця проживання, виїхав на тимчасове чи постійне місце проживання за кордон або перебуває за кордоном більш як 30 календарних днів підряд чи більш як 60 календарних днів сукупно протягом шестимісячного періоду отримання допомоги, він зобов`язаний повідомити про такі обставини органу соціального захисту населення/уповноваженій особі виконавчого органу сільської, селищної, міської ради/центру надання адміністративних послуг за місцем перебування на обліку або надіслати заяву з використанням засобів поштового/електронного зв`язку (за технічної можливості з накладенням кваліфікованого електронного підпису або використанням засобів електронної ідентифікації з високим або середнім рівнем довіри відповідно до вимог Закону України Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги). Нарахування та виплата допомоги отримувачу припиняється починаючи з місяця, що настає за місяцем, в якому стало відомо щодо його повернення до покинутого місця проживання, або з місяця виїзду за кордон на постійне місце проживання, або з місяця, що настає за місяцем, у якому строк перебування за кордоном перевищує 30 календарних днів підряд чи більш як 60 календарних днів сукупно протягом шестимісячного періоду отримання допомоги, або 60 та 90 календарних днів відповідно, в разі прийняття рішення про збільшення зазначеного строку за наявності обґрунтованих причин».

Відповідно до абз.5 ч.31 вказаного вище Порядку за результатами проведеної додаткової перевірки та рекомендацій, наданих Мінфіном відповідно до Закону України Про верифікацію та моніторинг державних виплат виявлено факт неправомірності, що впливає на отримання виплат, а саме за даними Адміністрації Державної прикордонної служби України, встановлено що ОСОБА_4 перебувала за кордоном більш як 30 календарних днів підряд.

Так, ОСОБА_3 , 11 квітня 2024 року, перебуваючи в приміщенні Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради, за адресою: АДРЕСА_3 , реалізуючи свій умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, шляхом обману, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки у вигляді спричинення матеріальної шкоди Управлінню праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради та бажаючи їх настання, з метою отримання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, механізм призначення та виплати якої, передбачений Порядком, шляхом замовчування відомостей, не повідомила про намір не мешкати за вказаною у заяві адресою, як внутрішньо переміщена особа, а також не повідомлення про намір виїзду за кордон, особисто підписала письмову заяву про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, щодо себе та своїх малолітніх дітей.

Під час подачі заяви, ОСОБА_3 проінформована про зупинення виплат в разі перебування за кордоном у строк, що перевищує 30 календарних днів підряд чи більш як 60 календарних днів сукупно протягом шестимісячного періоду. Однак, в цей же день, а саме 11.04.2024, після підписання і подання вказаної заяви, будучи обізнаною з умовами надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, керуючись корисливими намірами, перетнула державний кордон України і почала отримувати виплати як внутрішньо переміщена особа та перебувала за кордоном більш як 30 календарних днів підряд, а саме в період часу з 11.04.2024 по 26.06.2024, тобто 76 календарних днів, всупереч вимогам Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщуваних осіб» від 20 жовтня 2014 року №1706-V1I та Постанови Кабінету Міністрів України від 20 березня 2022 року №332, в результаті чого ОСОБА_3 безпідставно нараховано та виплачено грошові кошти у виді державної допомоги внутрішньо переміщеним особам, за період з 01.06.2024 по 31.07.2024 в розмірі 16 000,00 гривень, якими остання розпорядилась па власний розсуд, тим самим спричинила Управлінню праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради матеріальну шкоду па суму 16 000,00 гривень.

ОСОБА_3 висунуто обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України за ознаками заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Обвинуваченою подане клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, на підставі ст.45 КК України, у зв`язку з дійовим каяттям.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

У судовому засіданні судом перед учасниками поставлено на обговорення питання, щодо вирішення заявленого клопотання сторони захисту.

Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_3 за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України, оскільки, відповідно до ст.45 КК України на момент подання відповідного клопотання, ОСОБА_3 вперше вчинила кримінальний проступок після вчинення кримінального правопорушення щиро покаялась, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення (надала правдиві та детальні показання) і повністю відшкодував завдані нею збитки.

Представник потерпілого в судовому засіданні клопотання підтримала та просила задовольнити, повідомила, що завдані збитки відшкодовані у повному обсязі та добровільно.

Обвинувачена у судовому засіданні підтримала клопотання та просила суд його задовольнити, вказала, що дуже шкодує про вчинене. З наслідками закриття кримінального провадження ознайомлений, та розуміє їх.

Вивчивши клопотання обвинуваченої, заслухавши доводи сторін, та відомості про особу обвинуваченої, роз`яснивши обвинуваченій правові наслідки звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із дійовим каяттям та її право заперечувати проти закриття справи з цих підстав, при цьому, остання не заперечувала проти звільнення її від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження відносно неї з вказаних підстав, вислухавши думку прокурора, який підтримав клопотання, суд приходить до наступного висновку.

Згідно зі статтями 284-288 КПК України підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.

Відповідно до вимог ч.1, 2 статті 44 КК України особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Відповідно до ст. 45 КК Україна, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення кримінального правопорушення щиро покаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Такою, яка вчинила кримінальне правопорушення уперше, вважається особа, котра раніше не вчиняла кримінальних правопорушень або раніше вчинила кримінальне правопорушення, що вже втратило правове значення. Вчинення триваючого або продовжуваного кримінального правопорушення, двох або більше кримінальних правопорушень, які утворюють сукупність (за винятком реальної), не може бути перепоною для застосування ст. 45 КК України.

Дійове каяття полягає в тому, що після вчинення кримінального правопорушення особа щиро покаялась, активно сприяла його розкриттю та повністю відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду. Відсутність хоча б однієї із зазначених складових дійового каяття виключає звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 45 КК України. Виняток можуть становити лише випадки вчинення кримінального правопорушення чи замаху на нього, внаслідок яких не заподіяно шкоду або не завдано збитки.

Щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого кримінального правопорушення, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.

Активним сприянням розкриттю кримінального правопорушення слід вважати надання особою органам дізнання або досудового слідства будь-якої допомоги в установленні невідомих їм обставин справи.

Повне відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди полягає в добровільному задоволенні винним або іншими особами, зокрема батьками чи близькими родичами, обґрунтованих претензій потерпілого щодо відшкодування заподіяної злочином матеріальної та моральної шкоди, загладжуванні її в інший спосіб, наприклад, шляхом прилюдного вибачення за завдану образу.

Передбачене у ст. 45 КК звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим. Його треба здійснювати, незалежно від того, надійшла справа до суду із відповідною постановою чи з обвинувальним висновком.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 вперше вчинила кримінальний проступок, щиро розкаялась у вчиненому кримінальному правопорушенні та активно сприла його розкриттю, а також відшкодувала заподіяні нею збитки.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 вперше притягується до відповідальності за вчинення кримінального проступку, діяння, яке поставлене в провину останній, дійсно мало місце, діяння містить ознаки складу кримінального правопорушення (проступку), передбаченого за ч.1 ст.190 КК України за ознаками «заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство)».

Крім того, обвинувачена щиро розкаялась, активно сприяла розкриттю проступку, відшкодувала завдану шкоду.

Обставин, які б виключали звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності за кримінальне правопорушення (проступок), передбачений ч.1 ст.190 КК України, та закриття даного кримінального провадження у зв`язку із дійовим каяттям, судом не встановлено.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати, пов`язані із проведенням експертиз відсутні.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Під час досудового розслідування відносно ОСОБА_3 запобіжний захід не застосовувався.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 44, 45 КК України, ст.ст. 100, 284 ч.2 п.1, 285, 286, 288, 369 КПК України, Постановою Пленуму ВСУ № 12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання обвинуваченої ОСОБА_3 задовольнити.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України на підставі ст. 45 Кримінального кодексу України, у зв`язку з дійовим каяттям.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000458 від 13 листопада 2024 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст.190 КК України - закрити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали оголошено 03.12.2024 о 16-35 год.

Суддя ОСОБА_8