Справа № 359/5437/24
Провадження № 1-кп/359/519/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2024 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду з технічною фіксацією кримінальне провадження № 0000905, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.04.2024 року, що надійшло до суду з обвинувальним актом, по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Бориспіль Київської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого згідно ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28.10.2024 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.357 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.357 КК України, за таких обставин.

Так, 22.04.2024 у вечірній час доби, більш точний час органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , перебуваючи в районі залізничного вокзалу у м.Бориспіль Київської області, знайшов банківську картку № НОМЕР_2 (з безконтактною технологією проведення платежів), яка того ж дня була втрачена її власником ОСОБА_7 , та на якій не встановлений ліміт по оплаті без підтвердження PIN-коду, емітентом якої являється АТ КБ «ПриватБанк».

У цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на привласнення банківської картки АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 , яка є різновидом документу, тобто матеріальною формою одержання, зберігання і використання інформації щодо майнового стану ОСОБА_7 , з метою подальшого її використання для викрадення грошових коштів.

Після чого, у ОСОБА_5 виник умисел на її привласнення та корисливий мотив на таємне викрадення з банківського рахунку грошових коштів.

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та настання суспільно-небезпечних наслідків, ОСОБА_5 , посягаючи на встановлений законодавством порядок ведення, обігу і використання офіційних документів, який забезпечує нормальну діяльність прав і законних інтересів громадян, порядок документального посвідчення фактів, які мають юридичне значення, перебуваючи в районі залізничного вокзалу у м. Бориспіль Київської області, взяв до рук банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 та поклав до кишені своєї куртки з метою використання її для розрахунку за товари та послуги.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у привласненні офіційного документа, вчиненого з корисливих мотивів, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.357 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні, інкримінованого кримінального правопорушення, визнав частково, при цьому пояснив, що обставини вчинення кримінального правопорушення він визнає, разом з тим зазначив, що він банківську картку не викрадав, а просто знайшов, так само, як не викрадав і грошові кошти з даної картки, а просто розраховувався нею в магазинах. Також зазначив, що нею розраховувався і його знайомий ОСОБА_8 . Під час останнього судового засідання обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому.

Не зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_5 частково визнав себе винним, його вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.357 КК України, повністю підтверджується, дослідженими в судовому засіданні, доказами.

Так, допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 показав, що 22 квітня 2024 року в районі 17-00 години він електричкою їхав в напрямку Києва до Чубинського, і в той період в електричці він загубив свою банківську картку. Приблизно через добу на своєму телефоні він побачив багато оповіщень від банку, а зайшовши в додаток «Приват24» він виявив, що його карткою розраховувались в магазинах та кафе м.Бориспіль. Після цього він зателефонував до банку, йому порадили заблокувати картку та звернутися до поліції, що він і зробив. Також потерпілий зазначив, що обвинувачений відшкодував йому завдану шкоду, тому на суворому покаранні він не наполягає.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 показав, що приблизно о 21-45 годині він підійшов до магазину, де був його знайомий ОСОБА_5 , який скуповувався. Він запитав у ОСОБА_9 чи може той купити йому хліба, на що ОСОБА_9 відповів, що може. Після цього ОСОБА_9 купив йому хлібину та розрахувався банківською карткою. Він запитав у ОСОБА_9 , чия то картка, на що ОСОБА_9 відповів, що картка належить йому. Після того, як магазин, біля якого вони стояли зачинився, вони разом з ОСОБА_9 пішли до супермаркету «Фора». ОСОБА_9 попросив його піти в магазин та купити йому сигарет, оскільки сам він це зробити не може, бо в нього болить нога. При цьому ОСОБА_9 надав йому банківську карту і він розрахувався нею за сигарети та повернув картку ОСОБА_9 .

Крім показань потерпілого та свідка, вина ОСОБА_5 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, повністю підтверджується, дослідженими в судовому засіданні, доказами:

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000905 від 25.04.2024 року, з якого вбачається, що розпочато досудове розслідування за фактом того, що 22.04.2024 року близько 17 години невідома особа, перебуваючи у громадському транспорті, а саме в електропоїзді, що прямував в м.Київ, діючи умисно та з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, з метою таємного викрадення чужого майна, викрала банківську картку АТ КБ «Приват Банк», що належить ОСОБА_10 . Після цього викраденим майном розпорядилася на власний розсуд, чим заподіяла потерпілому матеріальної шкоди на суму 2098 гривень. Вказані дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України (а.с.77);

- протоколом прийняття усної заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 24.04.2024 р., згідно якого було прийнято усну заяву від ОСОБА_7 про те, що 22.04.2024 року близько 17 години, перебуваючи в громадському транспорті ОСОБА_7 , втратив з власної необережності платіжну картку АТ «КБ «Приват Банк» (а.с.80-81);

- копією виписки, наданої АТ КБ «Приват Банк» по картці, належній ОСОБА_7 , на якій відображені транзакції, зокрема, які здійснювались в м.Бориспіль у продуктових магазинах та кафетерії в період з 22.04.2024 по 23.04.2024 (а.с.82-84);

- постановою старшого слідчого СВ Бориспільського РУП НУ НП в Київській області ОСОБА_11 про визнання матеріального об`єкту документом та приєднання його до матеріалів кримінального провадження від 03.05.2024 року, згідно якої, до матеріалів кримінального провадження приєднано диск CD-R з відеофайлами з камер відеоспостереження, на яких зафіксовано факт розрахування банківською карткою, належною потерпілому ОСОБА_7 , отриманий в ході проведення слідчих (розшукових) дій з ТОВ «Фора», розташованого за адресою: м.Бориспіль, вул.Калмикова,2 (а.с.87);

- постановою старшого слідчого СВ Бориспільського РУП НУ НП в Київській області ОСОБА_11 про визнання матеріального об`єкту документом та приєднання його до матеріалів кримінального провадження від 03.05.2024 року, згідно якої, до матеріалів кримінального провадження приєднано диск CD-R з відеофайлами з камер відеоспостереження, на яких зафіксовано факт розрахування банківською карткою, належною потерпілому ОСОБА_7 , отриманий в ході проведення слідчих (розшукових) дій від представника продуктового магазину, розташованого за адресою: м.Бориспіль, вул.Привокзальна,3 (а.с.88);

- протоколом огляду документу від 11.05.2024 року, відповідно до якого слідчим за участю свідка ОСОБА_8 було оглянуто диск з відеозаписами з приміщення магазину «Фора», розташованого за адресою: м.Бориспіль, вул.М.Калмикова,2. В ході перегляду відеозаписів свідок ОСОБА_8 впізнав на відео себе та свого знайомого ОСОБА_5 . Також на відео зафіксовано, зокрема, як ОСОБА_5 , будучи на касі, дістає з кишені куртки пластикову банківську картку синього кольору, на якій облаштований чіп, та використовуючи вказану картку робить безконтактний розрахунок за товар через термінал. Також на відео зафіксовано, як свідок ОСОБА_8 тією ж банківською карткою розраховується за 6 пачок сигарет (а.с.89-93);

- протоколом огляду документу від 11.05.2024 року, відповідно до якого слідчим за участю свідка ОСОБА_8 було оглянуто диск з відеозаписами з приміщення магазину, розташованого за адресою: м.Бориспіль, вул.Привокзальна,3. На відео зафіксовано, зокрема, як 23.04.2024 року свідок ОСОБА_8 за допомогою банківської картки розраховується через термінал за придбану каву. Як пояснює свідок вказану банківську картку надав йому ОСОБА_5 (а.с.94-97);

- копією чеку № 13/269/484, наданого ТОВ «Фора» на запит слідчого, з якого вбачається проведення фінансової операції 22.04.2024 року за придбаний товар з банківської картки АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 на суму 462 гривні (а.с.98-100);

- копією виписки АТ «Ощадбанк» по транзакціях ФОП ОСОБА_12 (магазин «Магнолія»), з якої вбачається надходження коштів з банківської картки № НОМЕР_3 в сумі 68 гривень та 102 гривні (а.с.102);

- копією виписки по транзакціях ФОП ОСОБА_13 (магазин-кафетерій), з якої вбачається надходження коштів з банківської картки № НОМЕР_3 в сумі 164,00 грн., 143,50 грн., 33,00 грн., 27,00 грн. (а.с.103);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 17.05.2024 року за участю свідка ОСОБА_8 , в ході якого останній повідомив, що 22.04.2024 року близько 21 години 30 хвилин він зустрівся зі своїм знайомим ОСОБА_14 біля продуктового магазину, який розташований по вул. Гагаріна. В ході спілкування з ОСОБА_9 , останній запропонував пригостити свідка напоями, на що останній відповів згодою. Після чого, ОСОБА_15 зайшов до продуктового магазину, де здійснював покупки товарів, за які розраховувався банківської карткою, безконтактно. Також ОСОБА_16 використовуючи зазначену банківську картку здійснював покупки в супермаркеті «Фора», в продуктових магазинах по вул.Гагаріна,1, та вул.Привокзальна,3. Під час слідчого експерименту, свідок ОСОБА_8 зазначив, що зі слів ОСОБА_17 банківська картка «Приватбанк» належить безпосередньо йому. Однак раніше, вказану картку свідок не бачив у ОСОБА_9 (а.с.104-107).

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001059 від 20.05.2024 року, з якого вбачається, що під час проведення досудового розслідування у рамках кримінального провадження № 0000905 від 25.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, було встановлено, що 22.04.2024 у вечірній час, громадянин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи в районі залізничного вокзалу у м. Бориспіль Київської області, знайшов банківську картку, яка того ж дня була втрачена її власником ОСОБА_7 , емітентом якої являється АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 . Після чого, у ОСОБА_5 виник умисел на її привласнення та корисливий мотив на таємне викрадення з банківського рахунку грошових коштів. Вказані дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 1 ст. 357 КК України (а.с.108);

- постановою прокурора Бориспільської окружної прокуратури ОСОБА_4 про об`єднання матеріалів досудових розслідувань № 0000905 від 25.04.2024 року та № 0001059 від 20.05.2024 року та відповідно Єдиного реєстру досудових розслідувань від 25.04.2024 року (а.с.114-117);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 20.05.2024 року за участю обвинуваченого ОСОБА_5 , в ході якого останній повідомив, що 22.04.2024 року він знайшов біля залізничного вокзалу банківську карту «ПриватБанк» та почав в подальшому розраховуватись нею в продуктових магазинах в м.Бориспіль (а.с.118-122).

Достовірність та об`єктивність наведених доказів у суду сумніву не викликає, адже вони отримані з дотриманням закону, узгоджуються один з одним, є належними та допустимими, і разом з іншими доказами є достатніми, у зв`язку з чим суд їх прийняв та бере їх також в основу саме обвинувального вироку.

Сторонами не наведено достатніх фактів, що свідчили б про недостовірність будь-якого із, вищезазначених доказів. Тому суд вважає їх достовірними.

Таким чином, розглянувши справу у межах пред`явленого обвинувачення, оцінивши кожний досліджений та перевірений у судовому засіданні доказ із точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - із точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд вважає доведеною, поза розумнім сумнівом, вину обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.357 КК України.

Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними діями, що виразилися у привласненні офіційного документа, вчиненому з корисливих мотивів, скоїв кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.357 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, обставини його вчинення, дані про особу обвинуваченого й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, у зв`язку з чим суд прийшов до висновку про необхідність обрання останньому відповідного покарання, яке, на думку суду, узгоджується та відповідає ст.ст. 65,66 КК України, а також меті покарання особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Так, санкцією ч.1 ст.357 КК України передбачено покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або пробаційного нагляду на строк до трьох років, або обмеження волі на той самий строк, а тому вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення, згідно ст. 12 КК України, є кримінальним проступком.

Згідно вироку Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16.03.2023 року ОСОБА_5 засуджено за ч.4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі, та на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки (а.с.128-130).

Згідно ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28.10.2024 року ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання, призначеного вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16.03.2023 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, на підставі ч.2 ст.74 КК України у зв`язку із усуненням кримінальної караності діяння, за вчинення якого його було засуджено (а.с.170).

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , у відповідності до ст.66 КК України, суд визнає сприяння органу досудового слідства в розкритті злочину та відшкодування потерпілому завданої шкоди (а.с.147).

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , у відповідності до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Підстави для застосування положень ст.69, ст.71 КК України відсутні.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 раніше не судимий, має місце реєстрації та місце постійного проживання, має міцні соціальні зв`язки, одружений (а.с.148), не є інвалідом, не досяг пенсійного віку, та не є військовослужбовцем, офіційно не працевлаштований, за місцем проживання характеризується посередньо, зловживає спиртними напоями (а.с.132).

Згідно медичних довідок ОСОБА_5 на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за допомогою до них не звертався (а.с.131).

Таким чином, при призначенні обвинуваченому покарання, необхідного та достатнього для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, суд вважає, що ОСОБА_5 має бути призначене за вчинений кримінальний проступок покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Підстав для обрання більш суворого покарання на даний час судом не встановлено, розмір же штрафу дозволяє його добровільне виконання в нетривалий час, незважаючи на відсутність працевлаштування обвинуваченого.

Тому саме таке покарання, на думку суду, має на меті не лише покарання а і виправлення обвинуваченого, з урахуванням обставин вчиненого ним, його матеріального та сімейного становища, тощо.

Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні. Цивільний позов не заявлявся.

Заходи забезпечення кримінального провадження, в порядку ст. 174 КПК України, не застосовувались.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 у вигляд особистого зобов`язання, обраний до завершення судового розгляду згідно ухвали від 31.07.2024 року, скасувати.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 50, 51, 53, 65-67, ч.1 ст.357, КК України, ст.ст. 100, 124, 318, 342-351, 358, 363-369, 373, 374, 376 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.357 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Засуджений ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) зобов`язаний сплатити суму штрафу на рахунок Державного бюджету України (отримувач коштів: ГУК у Київській області; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37955989; банк отримувач: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: UA0010103; код класифікації доходів: 21081100), - в місячний строк з моменту набрання вироком суду законної сили.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 у вигляді особистого зобов`язання, обраний до завершення судового розгляду згідно ухвали від 31.07.2024 року, - скасувати.

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Бориспільський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Вирок суду набирає законної сили по завершенню строку на його апеляційне оскарження, а у разі оскарження вироку в апеляційному порядку - після постановлення судом апеляційної інстанції рішення за наслідками перегляду такого вироку суду.

Копія вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та надіслати потерпілому.

Суддя ОСОБА_1