Дата документу 02.12.2024 Справа № 333/9487/24
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 333/9487/24 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/769/24 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 181 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 грудня 2024 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 30 жовтня 2024 року, якою частково задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Баку Республіки Азербайджан, громадянина України, маючого вищу освіту, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строком до 30 грудня 2024 року включно, -

В С Т А Н О В И Л А:

Старший слідчий СВ відділу поліції №4 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 за погодженням з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_9 звернулась до суду з клопотанням про застосування у відношенні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

За матеріалами провадження, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, за наступних обставин.

ОСОБА_7 , порушив Порядок надання дозволів на носіння та зберігання вогнепальної зброї та бойових припасів затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ №622 від 21.08.1998 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07.10.1998 року за №637/3077 «Про затвердження Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів» та Положенням про дозвільну систему (затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 р. №576).

Так, у невстановлений досудовим слідством точний час та місце, але не пізніше 10 год. 39 хв. 25 жовтня 2024 року, маючи прямий умисел направлений на незаконне придбання та зберігання бойових припасів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, нехтуючи вищезгаданими нормативно правовими актами, незаконно придбав у невстановлений досудовим слідством точний час, місці та особи, бойовий припас, а саме гранату М-67, після чого незаконно зберігав без передбаченого законом дозволу при собі у сумці до 11 год. 50 хв. 25 жовтня 2024 року.

25 жовтня 2024 року в період часу з 11 год. 50 хв. по 12 год. 09 хв. проведено огляд місця події, а саме ділянки місцевості, розташованої біля будинку АДРЕСА_3 під час огляду у сумці, яка знаходилась на ОСОБА_7 виявлено та вилучено гранату іноземного виготовлення типу М-67 з маркуванням DAZ19B030-002, яка згідно довідки №1329 Управління вибохотехнічної служби ГУНП в Запорізькі області відноситься до категорії «небезпечно» вибухових матеріалів, згідно Наказу №691 «Про затвердження Інструкції про поводження з вибуховими матеріалами в органах і підрозділах Національної поліції України та підрозділах Експертної служби Міністерства внутрішніх справ України» від 19 серпня 2019 року.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у незаконному придбанні та зберіганні бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

25 жовтня 2024 року відомості про кримінальне правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001604 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

30 жовтня 2024 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Задовольняючи частково клопотання, слідчий суддя зазначив про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри, наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та вважав, що домашній арешт є достатнім запобіжним заходом, який забезпечить виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого СВ ВП №4 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 .

В обґрунтування своєї скарги вказує, що усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_7 кримінального правопорушення та невідворотності покарання за його вчинення, існують ризики, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки останній провину в інкримінованих йому кримінальних правопорушень не визнає, враховуючи специфіку кримінальних правопорушень у яких підозрюється під час дії на території України воєнного стану, з метою ухилення від досудового слідства, може виїхати за межі території України.

Зазначає, що ОСОБА_7 може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні шляхом погроз або іншими засобами здійснювати вплив та залякування з метою зміни показів.

Крім того вказує, що досудове розслідування у кримінальному провадженні наразі не завершено та проводяться ряд слідчих дій, спрямованих на збір доказів та будучі на волі, підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Зазначає, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, оскільки ОСОБА_7 не має офіційного місця працевлаштування, постійного джерела доходу та ураховуючи специфіку кримінального правопорушення у якому останній підозрюється дає підстави припускати, що заробітком грошових коштів для існування є вчинення аналогічних кримінальних правопорушень.

У судовому засіданні апеляційного суду прокурор підтримав апеляційну скаргу та зазначив про досить великий ризик продовження злочинної діяльності, оскільки ОСОБА_7 раніше судимий, досудове розслідування не закінчено.

Захисник - адвокат ОСОБА_8 заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та вказала, що з 30 жовтня 2024 року підозрюваний не порушує умов застосованого запобіжного заходу, не може впливати на свідків, які дають покази на користь підозрюваного та докази у даному кримінальному провадженні були вилучені.

Підозрюваний ОСОБА_7 заперечував проти задоволення апеляційної скарги, ухвалу слідчого судді просив залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, підозрюваного, його захисника та прокурора, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі та провівши судові дебати, судова колегія вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

З огляду на статті 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На переконання колегії суддів, врахувавши зазначені вище вимоги закону, слідчий суддя дійшов помилкового висновку про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло у певний час доби.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Під час розгляду вказаного клопотання слідчий суддя з`ясував, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, з чим погоджується і колегія суддів, оскільки у даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного з вчиненим кримінальним правопорушенням підтверджується наявними доказами, що дає підстави для застосування до нього такого різновиду заходів забезпечення кримінального провадження, як запобіжний захід, з метою здійснення подальшого розслідування.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді про існування ризику, визначеного ст. 177 КПК України, а саме можливість підозрюваного ОСОБА_7 переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду є обґрунтованим з огляду на конкретні обставини кримінального провадження та тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення.

Крім того, колегія суддів погоджується із наявністю ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, адже підозрюваний ОСОБА_7 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, наразі відносно нього розглядаються інші кримінальні провадження, не працює, суспільно-корисною працею не займається, не має постійного джерела доходу. Вказані обставини в сукупності свідчать про наявність вкрай високого ризику можливості вчинення інших злочинів.

На переконання колегії суддів, ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на наявність яких посилається прокурор в апеляційній скарзі є доведеними та обґрунтованими.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає, що застосовуючи щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний час доби, слідчий суддя, в порушення вимог ст.ст. 176, 177, 178 КПК України, не в повній мірі дотримався вимог кримінального процесуального законодавства України, не співставив існуючі у справі ризики, характер кримінального правопорушення та його наслідки, з реальною можливістю забезпечити цим запобіжним заходом впевненість у тому, що ОСОБА_7 не буде порушувати покладені на нього процесуальні обов`язки, про що зазначає в поданій апеляційні скарзі сторона обвинувачення.

Разом з тим, з урахуванням наявності обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_7 до кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, тяжкості покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обставин вчинення кримінального правопорушення, даних про особу підозрюваного, колегія суддів вважає, що докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною підозрюваному цілодобово залишати житло за адресою його проживання, на цьому етапі досудового розслідування зможе запобігти наведеним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

На переконання апеляційного суду, застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту в достатній мірі зможе забезпечити виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, визначених КПК України.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а ухвала слідчого судді скасуванню, з постановленням нової ухвали, якою відносно ОСОБА_7 слід застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною йому цілодобово залишати житло за адресою проживання, із покладенням процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 407, 422 КПК України, колегія суддів Запорізького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_9 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 30 жовтня 2024 року, якою частково задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та у відношенні ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строком до 30 грудня 2024 року включно, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції №4 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною цілодобово залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_7 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України:

- прибувати за кожною вимогою слідчого із встановленою періодичністю;

- не відлучатися за межі міста Запоріжжя без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_7 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому перебуває останній, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків, використовувати електронні засоби контролю.

Термін дії домашнього арешту та обов`язків, покладених судом, визначити в межах дії запобіжного заходу, тобто до 30 грудня 2024 року включно.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту підлягає виконанню після її проголошення.

Ухвалу передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_7 .

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4