У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/13088/24

№ 1-кп/183/2215/24

27 грудня 2024 року м. Самар

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості по якому внесені 07.10.2024 року до ЄРДР за № 0001257, за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України, -

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :

Під час підготовчого судового розгляду прокурором заявлено клопотання про передання даного кримінального провадження судді Новомосковського міськрайонного суду ОСОБА_6 для вирішення питання про об`єднання кримінальних проваджень за обвинуваченням ОСОБА_3 в одне провадження.

Захисник ОСОБА_5 підтримав клопотання прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав клопотання прокурора.

Відповідно до ч. 2 ст. 334 КПК України у разі якщо на розгляд суду першої інстанції надійшли матеріали кримінального провадження щодо особи, стосовно якої цим судом вже здійснюється судове провадження, воно передається складу суду, що його здійснює, для вирішення питання про їх об`єднання.

Суд, розглянувши клопотання прокурора, вислухавши думку захисника та обвинуваченого вважає клопотання обґрунтованим, тому дане кримінальне провадження слід передати судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_6 для вирішення питання про об`єднання кримінальних проваджень за обвинуваченням ОСОБА_3 в одне провадження.

Також, в судовому засіданні прокурором було заявлене клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , обґрунтувавши тим, що у невстановлені у ході досудового розслідування дату та час, однак не пізніше 02 листопада 2024 року, у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, на незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також збут наркотичного засобу, обіг якого обмежено метадон (фенадон). Після чого ОСОБА_3 , продовжуючи реалізувати свій злочинний умисел направлений на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів з метою збуту, діючи умисно, всупереч Законам України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», у невстановлений у ході досудового розслідування спосіб, у невстановлені в ході досудового розслідування дату час, однак не пізніше 02 листопада 2024 року, придбав невстановлену кількість кристалічної речовини білого кольору, масою не менше 0,0644 г, яка містить метадон (фенадон), який відноситься до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено, масою не менше 0,0404 г, котру почав зберігати при собі з метою збуту.

02 листопада 2024 року, приблизно о 13.25 годині ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконний збут наркотичного засобу, перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, з корисливих мотивів, достовірно знаючи про обмеження обігу метадону (фенадону), за попередньою домовленістю з ОСОБА_7 , реальні анкетні дані якого змінені, продав останньому паперовий згорток із кристалічною речовиною білого кольору масою 0,0644 г, що містить метадон (фенадон), який віднесено до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено, масою 0,0404 г, та з цією метою отримав від останнього 400 гривень, тим самим здійснив незаконний збут наркотичних засобів.

Таким чином, умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 1 ст. 307 КК України, як незаконне придбання, зберігання з метою збуту та незаконний збут наркотичних засобів.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлені в ході досудового розслідування дату та час, однак не пізніше 03 листопада 2024 року у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання наркотичної рослини канабісу з метою її подальшого зберігання без мети збуту за місцем свого мешкання в порушення встановленого законом порядку їх обігу.

З цією метою ОСОБА_3 у невстановлені в ході досудового розслідування дату та час, однак не пізніше 03 листопада 2024 року, діючи умисно, всупереч Законам України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», маючи умисел, направлений на порушення встановленого законом порядку обігу наркотичних засобів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, незаконно придбав, у невстановлений в ході досудового розслідування спосіб, речовини рослинного походження зеленого кольору канабіс, який ОСОБА_3 переніс до місця свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де почав незаконно його зберігати без мети подальшого збуту.

03 листопада 2024 року, в період часу з 15.37 години по 17.36 годину за місцем мешкання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі ухвали слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду проведено обшук, під час якого у приміщенні житлового будинку за вказаною адресою, виявлено та вилучено, речовини рослинного походження зеленого кольору масами: 0,0523 г, 12,4176 г, 647,629 г, які є канабісом, що відноситься до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено. Маса канабісу в перерахунку на висушену речовину становить відповідно: 0,0500 г, 10,8218 г, 245,228 г, загальною масою 256,0998 г, який ОСОБА_3 раніше незаконно придбав та зберігав без мети збуту.

Таким чином, умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберіганні наркотичних засобів, без мети збуту.

Достатність доказів для обвинувачення ОСОБА_3 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні матеріалами: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_8 від 07 жовтня 2024 року, показаннями свідка ОСОБА_8 від 09 жовтня 2024 року, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_8 від 09 жовтня 2024 року, показаннями свідка ОСОБА_9 від 10 жовтня 2024 року, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_9 від 10 жовтня 2024 року, показаннями свідка ОСОБА_7 від 14 жовтня 2024 року, пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_7 від 14 жовтня 2024 року, протоколом огляду предмета, а саме грошових коштів від 02 листопада 2024 року, протоколом огляду предмета, а саме паперового згортку з кристалічною речовиною білого кольору від 03 листопада 2024 року, висновком експерта №СЕ-19/104-24/44533-НЗПРАП від 03 листопада 2024 року, протоколом обшуку за адресою: АДРЕСА_1 від 03 листопада 2024 року, протоколом затримання ОСОБА_3 від 03 листопада 2024 року, висновком експерта №СЕ-19/104-24/45774-НЗПРАП від 21 листопада 2024 року, висновком експерта №СЕ-19/104-24/45772-НЗПРАП від 14 листопада 2024 року, висновком експерта №СЕ-19/104-24/45771-НЗПРАП від 25 листопада 2024 року, та іншими матеріалами кримінального провадження.

Ухвалою слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 листопада 2024 року ОСОБА_3 , застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 02 січня 2025 року.

Ухвалою слідчого судді встановлено наявність ризиків передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України які і послугували підставами для застосування відповідного запобіжного заходу. Наразі, вказані ризики не зменшились та не втратили свою актуальність.

Про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_3 усвідомлює, що він обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, покарання за який, передбачено у вигляді позбавлення волі строком від чотирьох до восьми років, та маючи можливість вільного пересування, може переховуватися від суду, що перешкоджатиме судовому розгляду.

Про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні встановлено свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , які мешкають в одному місті та районі з обвинуваченим ОСОБА_3 , та які ще не допитані безпосередньо судом, отже, розуміючи тяжкість покарання, яке може бути призначене, обвинувачений, перебуваючи на свободі, матиме реальну можливість незаконно впливати на свідків, та змусити їх змінити свої показання з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч.1 ст.177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_3 , який обґрунтовано обвинувачується у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та збуті наркотичних засобів, офіційно не працевлаштований і законного джерела доходу не має. Разом з цим, встановлено, що на розгляді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001338 за ч. 1 ст. 289 КК України за обвинуваченням ОСОБА_3 , а тому перебуваючи на волі, останній може продовжити злочинну діяльність, тобто вчиняти інші кримінальні правопорушення зокрема й продовжити здійснювати збут наркотичних засобі.

Застосування до ОСОБА_3 тримання під вартою, як виняткового запобіжного заходу, є цілком виправданим, зважаючи на суспільну небезпеку злочинного діяння, у якому обвинувачується останній, наявність у цій справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи обвинуваченого.

На підставі викладеного, вважаю, що з урахуванням реальної наявності вказаних ризиків забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків можливо лише при застосуванні до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, запобігання вищезазначеним ризикам застосуванням більш м`яких запобіжних заходів неможливо.

Враховуючи вищевикладене просить суд продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів.

Захисник просив відмовити в задоволені клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 та застосувати більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.

Обвинувачений підтримав думку захисника.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу ОСОБА_3 суд враховує, що існують ризики, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Суд вважає, що наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, з огляду на тяжкість можливого покарання у виді позбавлення волі, з метою подальшого виконання можливого винесеного відносно нього обвинувального вироку за вчинення вищевказаного злочину вбачається ризик того, що він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності, на даний час підозрюється у вчиненні злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжких, ОСОБА_3 розуміє, що у разі визнання його судом винуватим у вчиненні вказаних злочинів, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України його може буде засуджено судом до реального позбавлення волі на строк від 4 до 8 років, тому існує реальна можливість переховування останнього від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від покарання.

При цьому, суд вважає наявність ризику, передбаченого п.п. 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, в судовому засіданні прокурором не доведені.

Суд при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оцінила в сукупності інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме те, що ОСОБА_3 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, віднесеного законом до категорії тяжких, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується.

Все вищевикладене неодмінно свідчить про відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу ОСОБА_3 , ніж тримання під вартою.

Продовжуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваної, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», суд вважає необхідним застосувати обвинуваченому найбільш тяжкий вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення визначеного раніше ризику.

Аналізуючи вищевикладене, вислухавши думку учасників процесу, кожного окремо, суд вважає клопотання прокурора обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 177, 178, 334 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Передати обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості по якому внесені 07.10.2024 року до ЄРДР за № 0001257, за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України, судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_6 для вирішення питання про об`єднання кримінальних проваджень в одне провадження.

Обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю м. Новомосковськ Дніпропетровської області, громадянину України, продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 21 лютого 2025 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1