Справа № 496/967/25
Провадження № 1-кп/496/435/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2025 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши в спрощеному провадженні за відсутності учасників судового провадженняу залі суду м. Біляївка матеріали кримінального провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Кам`янське Арцизького району Одеської області, громадянина України, із середньо освітою, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації на посаді водія номера обслуги зенітного артилерійського взводу роти вогневої підтримки батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «матрос», раніше не судимого,

-у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 Кримінального кодексу України,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на посаді водія номера обслуги зенітного артилерійського взводу роти вогневої підтримки батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «матрос», в порушення вимог ст.ст. 3, 28, 29, 68 Конституції України, ст.ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, у грудні 2024 року, більш точну дату та час не встановлено, перебуваючи за місцем свого мешкання, а саме: місто Одеса, провулок Товарний, 7, маючи кримінально-протиправний умисел, спрямований на підроблення посвідчення водія на його ім`я , на право управління транспортними засобами категорій «А1», «А», «В1», «В», «С1», «С», та його подальшого особистого використання, всупереч Положенню про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 340 від 08.05.1993 року, реалізуючи кримінально-протиправний умисел, спрямований на підроблення посвідчення водія на власне ім`я з метою його використання, та усвідомлюючи, що в посвідчення водія будуть внесені завідомо неправдиві відомості, які не відповідають дійсності, за допомогою друкуючого пристрою із термосублімаційним способом друку, виготовив посвідчення водія серії НОМЕР_2 , на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з відкритими категоріями «А1», «А», «В1», «В», «С1», «С», бланк якого не відповідає встановленому зразку, аналогічного бланку посвідчення водія, що перебуває в офіційному обігу на території України.

Він же, 03.02.2025 року, о 15 годині 30 хвилин, керуючи автомобілем марки «Dacia Logan» реєстраційний номер НОМЕР_3 , рухаючись по автодорозі «Е58» Одеського району Одеської області, за координатами «46.542202, 30.671852», на перехресті вул. Вернидуба та вул. Берегова, в с. Усатово був зупинений екіпажом сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №2 Одеського районного управління поліції №2 ГУ НП в Одеській області «Увар 155», у складі інспектора СРПП відділення поліції №2 Одеського районного управління поліції №2 ГУ НП в Одеській області ОСОБА_4 , поліцейського СРПП відділення поліції №2 Одеського районного управління поліції №2 ГУ НП в Одеській області ОСОБА_5 .

В подальшому, ОСОБА_3 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи умисел на використання завідомо підробленого документа, з метою підтвердження права керування транспортним засобом марки «Dacia Logan» реєстраційний номер НОМЕР_3 та посвідчення своєї особи, на вимогу інспектора СРПП відділення поліції №2 Одеського районного управління поліції №2 ГУ НП в Одеській області ОСОБА_4 , висловлену в порядку ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію», пред`явив посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 27.12.2024, видане ТСЦ 5641 на його ім`я з власною фотокарткою, відкритими категоріями «А1», «А», «В1», «В», «С1», «С», достовірно знаючи, що воно є підробленим, оскільки не отримував його в порядку, встановленому «Положенням про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», затвердженому Постановою Кабінету міністрів України №340 від 08.05.1993 року, тим самим, використав в якості підтвердження особи та права на керування відповідним транспортним засобом завідомо підроблений офіційний документ, який видається установою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права, а саме: посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 27.12.2024, видане ТСЦ 5641 на право керування транспортним засобом категорій «А1», «А», «В1», «В», «С1», «С», видане на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке не відповідає аналогічним бланкам документів, що знаходяться в офіційному обігу на території України.

До обвинувального акту додані:

- заява обвинуваченого ОСОБА_3 , складена в присутності захисника ОСОБА_6 , щодо визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні;

- матеріали досудового розслідування.

На підставі ч. 2 ст. 381 КПК України суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами.

Дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї винуватості, суд дійшов висновку, що встановлені обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, знайшли своє підтвердження під час судового розгляду та кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 358 КК України - підроблення посвідчення, яке видається установою, яка має права видавати такі документи, і яке надає права, з метою використання його підроблювачем з метою використання його іншою особою та за ч. 4 ст. 358 КК України використання завідомо підробленого документа.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин суд не досліджував у відповідності до вимог ч. 2 ст. 382 КПК України.

При призначенні покарання ОСОБА_3 суд бере до уваги ступінь суспільної небезпеки вчинених кримінальних правопорушень, які у відповідності до ст. 12 КК України є кримінальними проступками, враховує особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують його покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до положень ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Обираючи ОСОБА_3 вид та міру покарання, суд у відповідності до вимог ст. 65 КК України, враховує обставини, які пом`якшують покарання, ступінь тяжкості вчинених кримінальних проступків, особу винного, який повністю визнав себе винним у вчиненні кримінальних проступків, раніше не судимий, проходить військову службу за призовом під час мобілізації, на обліку у нарколога не перебуває, відсутність обтяжуючих обставин, а тому вважає, що необхідним та достатнім для його виправлення і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень буде покарання у вигляді штрафу із застосуванням ст. 70 КК України, призначивши остаточне покарання за сукупністю кримінальних проступків, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.

Крім цього, відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України з ОСОБА_3 підлягають стягненню процесуальні витрати за проведення судової експертизи у розмірі 3183 грн 60 к.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України, а щодо забезпечення заходів кримінального провадження у виді арешту вирішує на підставі ст. 174 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 174, 302, 368, 370, 374, 376, 381-382, 394 КПК України, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 70, КК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних проступків, і призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу у розмірі трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 (п`ять тисяч сто) грн;

- за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних проступків, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді штрафу у розмірі трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 (п`ять тисяч сто) грн.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь держави процесуальні витрати за проведення судової експертизи у розмірі 3183 грн 60 к.

Скасувати арешт, застосований ухвалою слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 05 лютого 2025 року по справі 496/740/25, провадження №1-кс/496/237/25.

Речовий доказ по справі: посвідчення водія серії НОМЕР_2 , на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку.

Копію вироку суду не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1