Справа № 192/2942/24
Провадження № 1-в/192/617/24
Ухвала

Іменем України

27 листопада 2024 року

Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у селищі Солоному Солонянського району Дніпропетровської області подання начальника Державної установи «Солонянська виправна колонія (№ 21)» ОСОБА_3 про приведення покарання відповідно до вимог Закону України № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» стосовно засудженого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на даний час відбуває покарання у Державній установі «Солонянська виправна колонія (№ 21)», засудженого

12.01.2022 Петриківським районним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік;

08.08.2023 Петриківським районним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі;

встановив:

Начальник ДУ «Солонянська виправна колонія (№ 21)» ОСОБА_3 звернувся до суду з поданням, просить привести покарання засудженого ОСОБА_4 у відповідність до Закону України № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Подання обґрунтовується тим, що у Державній установі «Солонянська виправна колонія (№ 21)» відбуває покарання ОСОБА_4 .

Був засуджений 08.08.2023 Петриківським районним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинання покарань, призначених за цим вироком та вироком Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 12.01.2022, призначено 3 роки 1 місяць позбавлення волі; за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 12.01.2022 та остаточно призначено 5 років 1 місяць позбавлення волі.

Ухвалою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 04.09.2023 в резолютивній частині вироку Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 08.08.2023 постановлено вважати вірним: відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та вироком Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 12.01.2022 призначено покарання 3 роки 1 місяць позбавлення волі.

Вирок набрав законної сили 23.10.2023.

Початок строку: 25.10.2022, кінець строку: 25.11.2027.

Представник установи виконання покарань, засуджений та прокурор у судове засідання не з`явилися.

Начальник установи виконання покарань просив розгляд подання здійснювати без участі представника адміністрації установи виконання покарань.

Засуджений подав заяву про розгляд подання без його участі.

Прокурор причини неявки не повідомив, відкласти розгляд справи не просив.

Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подання потрібно задовольнити з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

09.08.2024 набрав чинності Закон України від 18.07.2024 № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким, зокрема були внесені зміни до ст. 51 КУпАП.

Статтею 51 КУпАП у редакції Закону від 18.07.2024 № 3886-ІХ встановлена відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 5 підрозділу 1 розділу ХХ ПК України передбачено, що якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

За змістом п.п. 169.1.1 п.169.1 ст. 169 розділу IV ПК України сума податкової пільги дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Судом встановлено, що 12 січня 2022 року ОСОБА_4 був засуджений Петриківським районним судом Дніпропетровської області ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. Відповідно до положень ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання у вигляді позбавлення волі, з випробувальним строком на 1 рік. Згідно з вироком ОСОБА_4 09 грудня 2021 року вчинив крадіжку майна на суму 1592,90 грн.

08 серпня 2023 року ОСОБА_4 був засуджений Петриківським районним судом Дніпропетровської області:

- за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки. Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинання покарань, призначених за цим вироком та вироком Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 12.01.2022, йому призначене покарання у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі;

- за ч. 4 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 5 років. Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 12.01.2022 року та остаточно призначене покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі.

Згідно з вироком ОСОБА_4 16 грудня 2021 року вчинив крадіжку майна на суму 1056,67 грн та 10 липня 2022 року на суму 1417,50 грн.

04 вересня 2023 року Петриківським районним судом Дніпропетровської області виправлено описку у резолютивній частині вироку Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 08.08.2023, яким засуджено ОСОБА_4 за ч. 3, ч. 4 ст. 185 КК України, постановлено вважати вірним:

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та вироком Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 12.01.2022 ОСОБА_4 призначити покарання у вигляді 3 років 1 місяця позбавлення волі.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» з 1 січня 2021 року прожитковий мінімум для працездатної особи в розрахунку на місяць встановлений у розмірі 2270 гривні, отже сума податкової пільги складає 1135 грн, а 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з огляду на податкову соціальну пільгу 2270 грн (1135 грн х 2).

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» з 1 січня 2022 року прожитковий мінімум для працездатної особи в розрахунку на місяць встановлений у розмірі 2481 гривня, отже сума податкової пільги складає 1240,50 грн, а 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з огляду на податкову соціальну пільгу - 2481 грн (1240,50 грн х 2).

Тобто, вартість викраденого ОСОБА_4 майна 09 грудня 2021 року на суму 1592,90 грн, 16 грудня 2021 року на суму 1056,67 грн та 10.07.2022 на суму 1417,50 грн була меншою, ніж 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, на засудженого ОСОБА_4 розповсюджується дія Закону України від 18.07.2024 № 3886-ІХ, яким частково декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

За таких обставин, враховуючи, що ОСОБА_4 вироком Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 12.01.2022 вироком Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 08.08.2023 був засуджений за діяння, караність яких законом усунена, а саме крадіжки майна на суми, які не перевищують двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, то суд доходить висновку, що подання начальника установи виконання покарань потрібно задовольнити та звільнити засудженого від покарання, призначеного цими вироками за вказані кримінальні правопорушення.

Керуючись ст.ст. 5, 74 КК України, ст. 539 КПК України,

постановив:

Подання начальника Державної установи «Солонянська виправна колонія (№ 21)» ОСОБА_3 задовольнити.

Негайно звільнити ОСОБА_4 від покарання, призначеного вироком Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 12 січня 2022 року ч. 3 ст. 185 КК України, у зв`язку з усуненням караності діяння.

Негайно звільнити ОСОБА_4 від покарання, призначеного вироком Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 08 серпня 2023 року ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України, у зв`язку з усуненням караності діянь.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її проголошення, а засудженим з моменту вручення йому її копії.

Суддя ОСОБА_1