ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 686/6309/24

Провадження № 11-кп/820/287/25

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

потерпілого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Хмельницького апеляційного суду в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_6 на вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09.12.2024 року у кримінальному провадженні за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мала Токмачка, Оріхівського району, Запорізької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, неодруженого, раніше судимого: вироком Хмельницького міськрайонного суду від 21.03.2011 за ч. 2 ст. 185 КК України, на підставі ч. 4 ст. 70, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки; вироком Хмельницького міськрайонного суду від 24.10.2013 за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді арешту на строк 5 місяців; вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 19.05.2015 за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України, на підставі ст. ст. 70, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років і 7 місяців з конфіскацією майна; звільнений 07.10.2021 по відбуттю строку покарання,

якого визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 11 (одинадцять) років,

ВСТАНОВИЛА:

Обвинуваченим ОСОБА_7 було скоєне кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.115 КК України, за наступних обставин.

ОСОБА_7 13.12.2023 близько 23:00, перебуваючи в житловій кімнаті однокімнатної квартири АДРЕСА_2 , разом із малознайомим ОСОБА_9 , під час спильного розпивання алкогольних напоїв, розпочав словесний конфлікт із останнім, під час якого у ОСОБА_7 на ґрунті особистих раптово виниклих неприязних відносин, що склались між ними в ході зазначеного конфлікту, виник умисел на умисне заподіяння смерті ОСОБА_9 .

В подальшому, ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне вбивство ОСОБА_9 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, діючи умисно, перебуваючи в житловій кімнаті вищевказаної квартири в положенні стоячи навпроти ОСОБА_9 , з прикладанням значної фізичної сили упродовж короткого проміжку часу кулаками обох рук наніс останньому не менше двох ударів в ділянку обличчя, після яких ОСОБА_9 впав на підлогу.

Продовжуючи свої злочинні дії, об`єднані єдиним умислом на умисне вбивство ОСОБА_9 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, діючи умисно, ОСОБА_7 кулаками обох рук та взутими у берці ногами наніс ОСОБА_9 не менше чотирьох ударів в ділянку обличчя та волосяну частину голови, один удар в шию, не менше чотирьох ударів в грудну клітину, не менше чотирьох ударів в область живота та тазу, щонайменше по одному удару в область попереку та ділянку лівої кисті, а також п`ять ударів ножем в різні частини тіла, а саме, одного удару в грудну клітину, одного удару в ліве передпліччя, одного удару в ліву частину тазу, одного удару в ліве стегно та одного удару в правий гомілково-стопний суглоб.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_7 спричинив ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді:

-забою стовбурових відділів головного мозку (множинні крововиливи в товщі моста та довгастого мозку), крововиливу під твердою мозковою оболонкою над правою півкулею мозку об`ємом близько 130 мл., крововиливу під м`якими мозковими оболонками стовбурових відділів головного мозку, крововиливи під м`якими мозковими оболонками випуклих поверхонь лівої та правої півкуль головного мозку, крововиливу на верхній та нижній повіках лівого ока, крововиливу під кон`юктивою лівого ока, крововиливу на верхній та нижній повіках правого ока, крововиливу під кон`юктивою правого ока, крововиливу та численні садна в ділянці носа, перенісся й центральної частини лобної ділянки, крововилив та численні садна на лівій половині обличчя (в лобній ділянці зліва, лівих скроневій, виличній, підочноямковій, щічній, привушній ділянках та на передній поверхні лівої вушної раковини), забійної рани на передній поверхні лівої вушної раковини у верхній третині, крововиливу в м`яких тканинах лобної і тім`яної ділянок зліва та лівої скроневої ділянки, крововиливу та численні садна на правій половині обличчя (в лобній ділянці справа, правих скроневій, виличній, під очноямковій, щічній, привушній ділянках та на передній поверхні правої вушної раковини), забійної рани в проекції правої надбрівної дуги та в ділянці верхньої повіки правого ока, крововиливу в м`яких тканинах лобної і тім`яної ділянок справа та правої скроневої ділянки, по одному крововиливу та садну в ділянках облямівки верхньої губи та нижньої губи справа, дві забійні рани на внутрішній поверхні нижньої губи зліва за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння є тяжкими тілесними ушкодженнями, які перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті;

-переломів хрящових частин 7 та 8 ребер по лівій середньо ключичній лінії, крововилив на лівій передньо-боковій поверхні грудної клітки у нижній третині, переломи 7 та 8 ребер по лівій середній пахвовій лінії, 9 ребра по лівій задній пахвовій лінії та 10 ребра по лівій лопатковій лінії, крововилив в м`яких тканинах лівої задньо-бокової поверхні грудної клітки в нижній третині мають ознаки тілесних ушкоджень середньої тяжкості;

-колото-різаних ран на передній поверхні грудної клітки в середній третині, задньо-внутрішній поверхні лівого передпліччя в нижній третині, лівій задньо-боковій поверхні тазу, задньо-внутрішній поверхні лівого стегна в середній третині та різана рана на задньо-зовнішній поверхні правого гомілково-стопного суглоба мають ознаки легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я;

-крововиливи на правій боковій поверхні шиї, передній поверхні живота зліва, лівій передньо-боковій та правій боковій поверхнях тазу, на тильній поверхні лівої кисті, садна та крововилив в м`яких тканинах ділянки попереку, крововилив в м`яких тканинах задньої поверхні грудної клітки у верхній третині мають ознаки легких тілесних ушкоджень.

Внаслідок умисного заподіяння ОСОБА_7 вищезазначених тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , останній помер в кімнаті вказаної квартири. Безпосередньою причиною смерті ОСОБА_9 є внутрішньочерепна травма у вигляді забою (множинні крововиливи) стовбурових відділів головного мозку, крововилив під твердою мозковою оболонкою над правою півкулею головного мозку (субдуральна гематома об`ємом близько 130 мл.), крововиливи під м`якими мозковими оболонками (субарахноїдальні крововиливи) стовбурових відділів та півкуль головного мозку, крововиливи, садна та рани в ділянці обличчя та волосяної частини голови.

У апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить вирок суду змінити та перекваліфікувати дії ОСОБА_7 з ч.1 ст.115 КК України на ч.2 ст.121 КК України і призначити мінімальне покарання, передбачене санкцією цієї статті.

У апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить вирок суду змінити та перекваліфікувати його дії з ч.1 ст.115 КК України на ч.2 ст.121 КК України і призначити мінімальне покарання, передбачене санкцією цієї статті.

Заслухавши доповідача, захисника ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_7 , які підтримали доводи апеляційної скарги, прокурора та потерпілого, які прохали залишити вирок без змін, перевіривши матеріали судової справи та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку про те, що вони задоволенню не підлягають, а вирок суду слід залишити без змін, за таких підстав.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, яке ухвалено згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Суд не допустив цих порушень кримінального процесуального закону.

Свій висновок про доведеність винуватості ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, суд зробив на підставі доказів, які він дослідив та оцінив із дотриманням положень ст.94 КПК України. Суд навів у вироку докладні мотиви прийнятого рішення відповідно до вимог ч.3 ст.374 КПК України. Доводи апеляційної скарги, не викликають сумнівів у правильності судового рішення, й спростовуються зібраними у провадженні доказами.

Так, в основу вироку суд обґрунтовано поклав послідовні показання свідків, які були попереджені про кримінальну відповідальність за давання завідомо неправдивих показань, а також приведені до присяги, відповідно до вимог ст.352 КПК України.

Так, потерпілий ОСОБА_8 (батько загиблого ОСОБА_9 ) в судовому засіданні пояснював, що обставини вчинення правопорушення йому не відомі і з обвинуваченим він не знайомий. Охарактеризував ОСОБА_9 , як неконфліктну людину. Просив ОСОБА_7 призначити суворе покарання.

Свідки ОСОБА_11 і ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснювали, що у квартирі АДРЕСА_2 перебували разом з обвинуваченим і ОСОБА_9 , де спільно вживали алкоголь. Між останніми розпочався конфлікт, в процесі якого ОСОБА_7 побив ОСОБА_9 , нанісши численні удари руками і ногами. В результаті таких дій потерпілий втратив свідомість і до ранку лежав на підлозі. Інші особи жодних ударів потерпілому не завдавали. ОСОБА_11 події бачив епізодично, оскільки перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння і час від часу засинав. Зранку викликав швидку допомогу, оскільки ОСОБА_9 був без свідомості. ОСОБА_13 стверджувала, що жодного фізичного насильства до ОСОБА_9 не застосовувала. ОСОБА_7 під час суперечки побив ОСОБА_9 у зв`язку з тим, що останній її сильно побив, перервав вагітність і сховав належні їй документи. Коли потерпілий лежав на підлозі, ОСОБА_7 його неодноразово бив взутими ногами по голові. В результаті таких дій у ОСОБА_9 обличчя набуло темного кольору, і він був без свідомості. Припускає, що ОСОБА_7 , застосовував відносно потерпілого ніж, оскільки він його напередодні демонстрував і зберігав в чохлі. Місце події з обвинуваченим покинули пізно ввечері 13.12.2023. ОСОБА_12 не мала можливості викликати медичну допомогу та правоохоронців, оскільки ОСОБА_7 у неї забрав телефон і думала, що ОСОБА_9 живий.

В судовому засіданні суду першої інстанції, обвинувачений ОСОБА_7 свою провину у вчиненні злочину визнавав частково, та пояснював, що 13.12.2023 він перебував у квартирі АДРЕСА_2 разом з ОСОБА_9 , ОСОБА_14 , ОСОБА_11 і ОСОБА_15 . Під час вживання алкогольних напоїв у нього виник словесний конфлікт з ОСОБА_9 з приводу проходження військової служби, в процесі чого він вдарив потерпілого кулаком однієї з рук в обличчя. Пізніше між ними виник новий конфлікт, оскільки ОСОБА_12 розповіла про її побиття ОСОБА_9 , переривання через це вагітності і викрадення у неї документів. Під час суперечки останній різко підвівся і відчувши загрозу він ( ОСОБА_7 ) наніс понад десять ударів потерпілому руками по обличчю і ногами по тулубу. Від ударів ОСОБА_9 впав, після чого ОСОБА_12 залізла на нього зверху і била його руками і ногами, а потім головою по підлозі. Від таких дій ОСОБА_9 втратив свідомість. В процесі нанесення ударів ОСОБА_14 тримала в руці довгий предмет, можливо ніж. Потерпілий продовжував лежати на підлозі і дихав. Зранку він разом з ОСОБА_12 покинув квартиру, і вони пішли в інше помешкання по АДРЕСА_3 . Перед цим перевірили у ОСОБА_9 пульс і з`ясували, що він живий. Очевидцем подій були ОСОБА_12 , ОСОБА_11 і ОСОБА_15 . Останній бачив лише початок конфлікту, після чого залишив квартиру. Припускає, що смерть ОСОБА_9 настала від його дій, однак наміру вчиняти вбивство він не мав. Не виключає, що потерпілий загинув від дій ОСОБА_12 , яку він перед цим побив.

Висновок місцевого суду про доведеність винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, ґрунтується на об`єктивно з`ясованих судом обставинах, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими відповідно до вимог ст.94 КПК України.

Із протоколу слідчого експерименту від 15.02.2024 вбачається, що ОСОБА_7 продемонстрував свою версію подій, а саме, що знаходився у вказаній вище квартирі і вживав з присутніми горілку. Співмешканка потерпілого ОСОБА_12 , звинуватила останнього у перериванні вагітності. У зв`язку з цим він вдарив потерпілого по обличчю декілька разів, а ОСОБА_12 нанесла йому удар в область шиї і він впав на підлогу. Надалі ОСОБА_12 била потерпілого головою об підлогу. Після цього вона наносила удари ногами в шию і обличчя, замахувалась на нього ножем, але він ( ОСОБА_7 ) перешкодив удару.

Вказана слідча дія проведена відповідно до вимог ст..240 КПК України.

Із протоколів слідчих експериментів від 16.12.2023 р. вбачається, що свідки ОСОБА_12 і ОСОБА_11 продемонстрували, як ОСОБА_7 вчиняв протиправні дії стосовно ОСОБА_9 , що відповідає їх показанням, наданим в суді першої інстанції.

Вказана слідча дія проведена відповідно до вимог ст..240 КПК України.

Із протоколу слідчого експерименту від 16.12.2023 р. вбачається, що ОСОБА_15 повідомив, що був свідком початку конфліктної ситуації між обвинуваченим і ОСОБА_9 , після чого ОСОБА_7 завдав декілька ударів ногами і руками в область обличчя та тулуба потерпілого. Надалі він покинув місце події і не бачив завершення бійки.

Вказана слідча дія проведена відповідно до вимог ст..240 КПК України.

Із висновку судово-медичної експертизи № 6 від 20.02.2024 р. вбачається, що показання ОСОБА_7 стосовно механізму заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_9 , які він надав під час слідчого експерименту, частково відповідають судово-медичним даним, а саме внутрішньочерепна травма у вигляді забою стовбурових відділів головного мозку, субдуральної гематоми справа, крововиливів під м`якими мозковими оболонками, крововиливів, саден та ран в ділянці обличчя й волосяної частини голови, яка стала причиною смерті ОСОБА_9 , а також інші ушкодження в області шиї, тулуба та кінцівок, окрім колото-різаних та різаної ран могли утворитись за механізмом, на який вказує ОСОБА_7 , а саме внаслідок ударів кулаками та взутими ногами у відповідні частини тіла, однак кількість ударів в область голови та тулуба підозрюваним зменшена. Механізм заподіяння колото-різаних та різаної ран, виявлених у ОСОБА_9 , ОСОБА_7 не вказує.

Із протоколу огляду від 15.12.2023 р. вбачається, що зафіксовано місце вчинення злочину (домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 ), де обвинувачений вбив ОСОБА_9 . Проведеним оглядом виявлено, що в квартирі на підлозі знаходиться труп особи чоловічої статі з яскраво вираженими тілесними ушкодженнями, зокрема у нього деформоване обличчя синього кольору, наявні проникаюча рана в області грудей, різані і колоті рани на ногах. Як на тілі, так і на предметах, що біля нього знаходяться (підлога, стіни, меблі, одяг), містяться у значній кількості сліди речовини, схожої на кров. За підсумками огляду також вилучено п`ять курток, сорочку, п`ять пар штанів, футболку і п`ять кухонних ножів. В подальшому встановлено, що загиблим являється ОСОБА_9 .

Із висновку судово-медичної експертизи № 875 від 08.02.2024, смерть ОСОБА_9 настала за 48 72 години до початку проведення судово-медичного дослідження (16.12.2023 о 09:00), внаслідок внутрішньочерепної травми у вигляді забою (множинні крововиливи) стовбурових відділів головного мозку, крововиливу під твердою мозковою оболонкою над правою півкулею головного мозку (субдуральна гематома об`ємом близько 130 мл.), крововиливів під м`якими мозковими оболонками (субарахноїдальні крововиливи) стовбурових відділів та півкуль головного мозку, крововиливів, саден та ран в ділянці обличчя та волосяної частини голови.

При дослідженні трупа ОСОБА_9 виявлені такі тілесні ушкодження: забій стовбурових відділів головного мозку (множинні крововиливи в товщі моста та довгастого мозку), крововилив під твердою мозковою оболонкою над правою півкулею мозку об`ємом близько 130 мл., крововилив під м`якими мозковими оболонками стовбурових відділів головного мозку, крововиливи під м`якими мозковими оболонками випуклих поверхонь лівої та правої півкуль головного мозку, крововилив на верхній та нижній повіках лівого ока, крововилив під кон`юктивою лівого ока, крововилив на верхній та нижній повіках правого ока, крововилив під кон`юктивою правого ока, крововилив та численні садна в ділянці носа, перенісся й центральної частини лобної ділянки, крововилив та численні садна на лівій половині обличчя (в лобній ділянці зліва, лівих скроневій, виличній, підочноямковій, щічній, привушній ділянках та на передній поверхні лівої вушної раковини), забійна рана на передній поверхні лівої вушної раковини у верхній третині, крововилив в м`яких тканинах лобної і тім`яної ділянок зліва та лівої скроневої ділянки, крововилив та численні садна на правій половині обличчя (в лобній ділянці справа, правих скроневій, виличній, підочноямковій, щічній, привушній ділянках та на передній поверхні правої вушної раковини), забійна рана в проекції правої надбрівної дуги та в ділянці верхньої повіки правого ока, крововилив в м`яких тканинах лобної і тім`яної ділянок справа та правої скроневої ділянки, по одному крововиливу та садну в ділянках облямівки верхньої губи та нижньої губи справа, дві забійні рани на внутрішній поверхні нижньої губи зліва за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння є тяжкими тілесними ушкодженнями, перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті.

Також виявлені наступні тілесні ушкодження: переломи хрящових частин 7 та 8 ребер по лівій середньоключичній лінії, крововилив на лівій передньо-боковій поверхні грудної клітки у нижній третині, переломи 7 та 8 ребер по лівій середній пахвовій лінії, 9 ребра по лівій задній пахвовій лінії та 10 ребра по лівій лопатковій лінії, крововилив в м`яких тканинах лівої задньо-бокової поверхні грудної клітки в нижній третині; переломи 9-10 ребер по правим передній та задній пахвовим лініям, розрив правої частки печінки в ділянці нижнього її краю, гемоперитонеум (накопичення крові у черевній порожнині) об`ємом близько 600 мл., крововилив й два садна на правій передньо-боковій поверхні грудної клітки у нижній третині; колото-різана рана на передній поверхні грудної клітки в середній третині в проекції тіла груднини, колото-різана рана на задньо-внутрішній поверхні лівого передпліччя у верхній третині, колото-різана рана на лівій задньо-боковій поверхні тазу (в нижньому зовнішньому квадранті лівої сідниці), колото-різана рана на задньо-внутрішній поверхні лівого стегна в середній третині, різана рана на задньо-зовнішній поверхні правого гомілково-стопного суглоба; крововилив на правій боковій поверхні шиї в середній третині, два крововилива на передній поверхні живота зліва (в надчеревній ділянці зліва та лівій підреберній ділянці), крововилив на лівій передньо-боковій поверхні тазу, крововилив на правій боковій поверхні тазу, крововилив на тильній поверхні лівої кисті, крововилив в м`яких тканинах задньої поверхні грудної клітки у верхній третині, крововилив в м`яких тканинах ділянки попереку та три садна в ділянці попереку справа.

Перелічені ушкодження мають ознаки тілесних ушкоджень середньої тяжкості, легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я та легких тілесних ушкоджень, які у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті не перебувають.

Ушкодження в ділянці обличчя та волосяної частини голови (крововиливи, садна та рани) утворились від не менше ніж шести ударів тупими предметами з обмеженою поверхнею, можливо й кулаками та взутими ногами. Ушкодження головного мозку, які стали причиною смерті ОСОБА_9 , могли утворитись як внаслідок кожного (будь-якого одного) з ударів в область голови, так і в результаті сукупної дії цих ударів. Утворення внутрішньочерепної травми у ОСОБА_9 при падінні на площині виключається, враховуючи відсутність характерних для такого механізму «протиударних» ушкоджень головного мозку.

Ушкодження у вигляді переломів хрящових тканин ребер, крововиливів і саден грудної клітки, поверхнях тазу, ділянки попереку, поверхні лівої кисті, переломів ребер, крововиливів на шиї і живота, - утворились від ударів тупими предметами з обмеженою поверхнею, можливо й кулаками та взутими ногами.

Тупими предметами в область шиї ОСОБА_9 , заподіяно один удар, в область грудної клітки не менше чотирьох ударів, в область живота і тазу не менше чотирьох ударів, в область попереку та в ділянку лівої кисті щонайменше по одному удару.

Виявлені колото-різані рани утворились від чотирьох ударів гострим колюче-ріжучим предметом, можливо й ножем.

Усі тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_9 , утворились незадовго до настання смерті (в межах доби).

Зазвичай смерть потерпілих у випадку отримання стовбурових відділів головного мозку, де розташовані дихальний та судинно-руховий центри, настає швидко від декількох хвилин до декількох годин. Не виключено, що саме впродовж такого проміжку часу після отримання тілесних ушкоджень головного мозку ОСОБА_9 міг здійснювати активні дії, в тому числі й пересуватись.

Із висновку судово-медичної експертизи № 861 від 18.12.2023 р. вбачається, що у ОСОБА_12 станом на 16.12.2023 виявлені легкі тілесні ушкодження, які зі слів останньої утворились від дій ОСОБА_9 .

Із висновку судово-медичної експертизи № 2292 від 27.12.2023 вбачається, що у ОСОБА_9 виявлена наявність алкоголю в крові у кількості 1,1 проміле, що узгоджується з показаннями допитаних осіб в частині спільного вживання алкоголю, включно з обвинуваченим.

За результатами проведення судово-медичної експертизи трьох клаптів шкіри з ранами правої надбрівної ділянки та верхньої повіки правого ока, передньої поверхні грудної клітки та заднє-внутрішньої поверхні лівого стегна від трупа ОСОБА_9 , такі рани могли утворитись від механічної дії твердих тупих предметів чи знаряддя по типу ножа (висновок експерта № 35 від 23.01.2024).

16.12.2023 проведений огляд приміщення за адресою: АДРЕСА_5 , де знаходився обвинувачений після вчинення вбивства. В даному приміщенні вилучені дві куртки, штани військового зразка, ніж та змиви. Неподалік входу до помешкання виявлені плями бурого кольору і пошкоджений мобільний телефон.

У ОСОБА_7 вилучений одяг і взуття (джинсову куртку зеленого кольору, джинсові штани синього кольору, берци зеленого кольору, джинсову кофту зеленого кольору) зі слідами речовини бурого кольору, у які він був одягнутий під час вчинення злочину (протокол огляду від 16.12.2023). На згаданих речах, а саме штанах та берцах виявлена кров, яка може належати ОСОБА_9 .

Колегія суддів вважає, що зазначені експертизи проведено в передбаченому кримінальним процесуальним законом порядку, з додержанням вимог статей 242-244 КПК України, за змістом вони відповідають вимогам статей 101, 102 КПК України, а тому фактичні дані, зазначені в цих висновках, є допустимими доказами в цьому кримінальному провадженні.

Непослідовні і суперечливі показання ОСОБА_7 щодо відсутності умислу спричинити смерть особі, суд правильно розцінив як спосіб захисту та надані з метою уникнення відповідальності за фактично скоєне, оскільки такі твердження повністю спростовуються дослідженими доказами.

На одязі ОСОБА_7 , а також на його взутті виявлені сліди належної потерпілому крові, що вказує на саме його причетність до насильницьких дій щодо потерпілого.

Свідки детально розповіли про обставини вчинення злочину ОСОБА_7 і підстав вважати їх показання неправдивими, в суду першої інтенції не було. Відсутні підстави сумніватись і в зазначених висновках експертиз, якими встановлена велика кількість ударів, які були завдані по життєво важливих органах людини взутими ногами і ножем, що свідчить про усвідомлені дії винної особи, спрямовані на вбивство ОСОБА_9 .

Суд правильно наголосив, що очевидців застосування обвинуваченим ножем не встановлено, проте відповідні рани виявлені судово-медичною експертизою і час їх утворення збігається з часом заподіяння решти тілесних ушкоджень. Свідок ОСОБА_12 вказала, що обвинувачений показував ніж, який зберігав у чохлі при собі. ОСОБА_7 не заперечив, що носив з собою такий предмет, однак з його слів у квартирі у нього ножа не було. Заподіяння потерпілому різаних ран також вказує на бажання обвинуваченого спричинити особі смерть.

Окрім того, ОСОБА_7 єдиний з допитаних осіб, що повідомив про залишення місця події зранку на наступний день. Свідки вказували, що це відбулось у вечірній чи нічний час 13.12.2023. Також ОСОБА_7 надавав суперечливі показання щодо кількості нанесених ударів. Обвинувачений не надав потерпілому медичну допомогу і завадив це зробити ОСОБА_12 , про що остання надала показання в суді.

Показання свідка ОСОБА_16 , що їй відомо про саме побиття обвинуваченим ОСОБА_9 не спростовують висновків суду.

Сукупність досліджених доказів безумовно доводить винуватість ОСОБА_7 в умисних діях, спрямованих на заподіяння смерті ОСОБА_9 . Обвинувачений вчинив достатньо дій (нанесення численних ударів кулаками і взутими ногами в голову, порізи ножем тіла потерпілого) для загибелі особи потерпілого, після чого залишив місце події без надання йому допомоги.

Висунуте обвинувачення, яке суд визнав доведеним, є конкретним, тому доводи апелянта колегія суддів вважає необґрунтованими.

Твердження сторони захисту про необхідність кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст.121 КК України є необґрунтованими та спростовуються встановленими фактичними обставинами кримінального провадження.

Поряд з цим, відповідно до п.22 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 07.02.2003р. «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» для відмежування умисного вбивства від умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого (ч.2 ст.121 КК України), суди повинні ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного. Питання про умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій: при умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного, а в разі заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, ставлення винного до її настання характеризується необережністю.

Так, ч. 1 ст. 115 КК України передбачає відповідальність за умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

У свою чергу ч. 2 ст. 121 КК України передбачає відповідальність за умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Умисне вбивство відрізняється від умисного тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, і визначальним при цьому є спрямованість умислу винного, його суб`єктивне ставлення до наслідків своїх дій: при умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного, а в разі заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, ставлення винного до таких наслідків характеризується необережністю.

Умисел має дві характерні ознаки інтелектуальну і вольову. Інтелектуальна це усвідомлення особою суспільно небезпечного характеру своєї дії чи бездіяльності та передбачення її суспільно небезпечних наслідків; вольова наявність у суб`єкта бажання настання суспільно небезпечних наслідків від вчиненого ним діяння чи свідоме їх допущення.

Прямий умисел - це таке психічне ставлення до діяння і його наслідків, при якому особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання (ч. 2 ст. 24 КК України).

Питання про наявність умислу необхідно вирішувати з огляду на сукупність всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного до, під час і після злочину, його взаємини з потерпілим, що передували події, а також спосіб вчинення злочину, засоби та знаряддя злочину.

При цьому спосіб відображає насамперед причинний зв`язок між діяннями і наслідками. Певна залежність між способом і метою вчинення тих чи інших діянь виявляється в тому, що спосіб і засоби вчинення злочинів обираються особою відповідно до поставленої цілі. Ціль є передумовою усвідомлення особою результатів і наслідків своїх діянь, що проявляється у способі вчинення діянь.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, місцевим судом встановлено, що ОСОБА_7 , маючи умисел на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_9 , діючи умисно, з прикладанням значної фізичної сили упродовж короткого проміжку часу кулаками обох рук наніс останньому не менше двох ударів в ділянку обличчя, кулаками обох рук та взутими у берці ногами наніс ОСОБА_9 не менше чотирьох ударів в ділянку обличчя та волосяну частину голови, один удар в шию, не менше чотирьох ударів в грудну клітину, не менше чотирьох ударів в область живота та тазу, щонайменше по одному удару в область попереку та ділянку лівої кисті, а також п`ять ударів ножем в різні частини тіла, а саме, одного удару в грудну клітину, одного удару в ліве передпліччя, одного удару в ліву частину тазу, одного удару в ліве стегно та одного удару в правий гомілково-стопний суглоб, що стало причиною смерті потерпілого. При цьому відповідно до вироку вищенаведений факт з-поміж іншого підтверджується й висновком судово-медичної експертизи від № 875 від 08.02.2024 року, згідно якого смерть ОСОБА_9 настала внаслідок внутрішньочерепної травми у вигляді забою (множинні крововиливи) стовбурових відділів головного мозку, крововиливу під твердою мозковою оболонкою над правою півкулею головного мозку (субдуральна гематома об`ємом близько 130 мл.), крововиливів під м`якими мозковими оболонками (субарахноїдальні крововиливи) стовбурових відділів та півкуль головного мозку, крововиливів, саден та ран в ділянці обличчя та волосяної частини голови.

З огляду на зазначене колегія суддів дійшла висновку, що сукупність наведених у вироку доказів переконливо свідчить про те, що поведінка обвинуваченого ОСОБА_7 до та після вчинення злочину, механізм, характер, локалізація та спосіб завдання тілесних ушкоджень, вказують на спрямованість його дій саме на позбавлення життя потерпілого.

Крім того, колегія суддів вважає, що посилання в апеляційній скарзі захисника на висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 25 квітня 2015 року у справі № 163/353/17, як на додатковий аргумент необхідності кваліфікації дій ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 121 КК України, є безпідставними, оскільки вказане рішення було ухвалено судом касаційної інстанції з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, які суттєво відрізняються від встановлених обставин у даному кримінальному провадженні.

Таким чином, сукупність належних та допустимих доказів, досліджених у судовому засіданні, доводить, що ОСОБА_7 мав умисел на вчинення вбивства, а його дії містять склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Отже, висновки суду про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, а саме те, що ним вчинено умисне ним вчинено вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людини, за наведених у вироку обставин ґрунтуються на повному, всебічному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, з дотриманням вимог ст.91 КПК України та підтверджені сукупністю належних, допустимих, достовірних доказів, досліджених судом, яким суд з точки зору достатності та взаємозв`язку дав належну оцінку.

Сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-які інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинуваченний є винним у вчиненні цього злочину.

Поза розумним сумнівом був доведений кожний з елементів, які є важливими для правильної кваліфікації діяння, як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Версія обвинувачення пояснювала всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2004 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Згідно зі ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації це покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, що його пом`якшують та обтяжують.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд відповідно до вказаної статті кримінального закону врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст.12 КК України є особливо тяжким злочином, особу винного, який раніше судимий, характеризується посередньо, не працює, одружений, утриманців не має, перебуває на спостережному обліку у лікаря-нарколога. Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_7 , є рецидив злочинів та вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

За таких обставин суд дійшов обґрунтованого висновку про призначення обвинуваченому покарання у межах, передбачених санкцією ч.1 ст.115 КК України. Колегія суддів вважає, що призначене покарання є законним, справедливим, воно буде відповідати тяжкості правопорушення, сприятиме виправленню обвинуваченого та попередженню вчинення ним нових злочинів, а також не буде становити «особистий надмірний тягар для особи», адже відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

Істотних порушень норм кримінального процесуального закону під час провадження досудового розслідування по даному кримінальному провадженню та його розгляді в суді, які були б підставою для скасування постановленого щодо обвинуваченого судового рішення не встановлено.

За таких обставин колегія суддів вважає, що апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_6 , є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09.12.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України залишити без змін.

На ухвалу сторони можуть подати касаційні скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом 3 місяців з дня проголошення цієї ухвали.

Судді: