Справа № 526/214/25
Провадження № 1-кп/526/221/2025
У Х В А Л А

іменем України

11 лютого 2025 року Гадяцький районний суд Полтавської області у складі:

головуючого - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні у залі суду в м. Гадячі в режимі відеоконференції питання щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Старий Чизвик Куп`янського району Харківської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України,

встановив:

На розгляді суду перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

Під час підготовчого судового засідання прокурором заявлено клопотання про продовження запобіжного заходу відносно обвинуваченого у виді тримання під вартою на строк 60 днів.

Вважає, що на даний час наявні ризики переховування від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Так, вважає, що ОСОБА_5 може переховуватися від суду у зв`язку з тим, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст.407 КК України є тяжким, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти років; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, враховуючи його нехтування положеннями чинного законодавства, а саме порушенням вимог ст. ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, шляхом уникнення від явок до суду, а також не виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки .

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечували проти задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, але просили визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

Прокурор у судовому засіданні проти задоволення клопотання захисника в частині призначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави не заперечував.

Вислухавши сторони кримінального провадження, суд вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Відповідно до ч.2 ст.331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 17.12.2024 року застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 діб до 15.02.2025 року.

Згідно вимог ч.ч.1, 2 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, вважає, що прокурором доведено наявність ризиків переховування від суду та ризику перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином.

При цьому, суд враховує обставини та характер вчинення злочину, його тяжкість, вік та стан здоров`я обвинуваченого, репутацію та майновий стан.

Так, ОСОБА_5 через тяжкість інкримінованого йому кримінального правопорушення може переховуватись від суду, оскільки кримінальне правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, є тяжким, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, а тому є достатні підстави вважати, що він, враховуючи безальтернативність та тяжкість можливого покарання, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, може переховуватися від суду.

Тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. При цьому ризик втечі оцінюється у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками.

Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року, який затверджено Законом України № 2102-IX від 24 лютого 2022 року, в Україні введено воєнний стан, який продовжено до теперішнього часу.

Вказані обставини є достатнім для висновку, що ризики, які визначені в ухвалі суду та заявлені прокурором, не зменшилися, а жоден інший запобіжний захід не може їм запобігти.

Відтак, існують достатні підстави вважати, що обвинувачений, якому інкримінується вчинення тяжкого , дійсно може переховуватися від суду та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Окрім цього, відповідно до ч. 8 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

Відповідно до абзацу 3 частини 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Отже, з урахуванням перелічених ризиків та обставин кримінального провадження, а також враховуючи, що прокурор не заперечував у задоволенні клопотання обвинуваченого та захисника, суд визначає ОСОБА_5 заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60560,00 грн.

На думку суду, сукупність зазначених обставин свідчить про те, що ступінь заявлених ризиків є такими, що виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою, а тому суд доходить висновку, про доцільність продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 строк тримання під вартою на 60 днів з визначенням альтернативного запобіжного заходу у виді застави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.331, 369-372 КПК України, суд -

ухвалив :

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 строком до 11.04.2025 року та вважати, що в якості альтернативного запобіжного заходу ОСОБА_5 діє застава у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб що становить 60 560 гривень.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь - який момент внести вищезазначену заставу.

В разі внесення застави покласти на обвинуваченого такі обов?язки: прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування із потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженню; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз?яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному в цій ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на вказаний депозитний рахунок коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув?язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув?язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю. У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у цій ухвалі, обвинувачений зобов?язаний виконувати покладені на нього обов?язки, пов?язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв?язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Копію ухвали після проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, захиснику та уповноваженій службовій особі ДУ «Полтавська установа виконання покарань (№23)».

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а обвинуваченим у той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1