провадження № 1-кп/361/1188/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2025 м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий: суддя ОСОБА_1 ,

за участі : секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001733 від 10.07.2024, який надійшов з Броварської окружної прокуратури Київської області про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 , освіта (зі слів) вища, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, утриманців не має, раніше судимого:

-27.06.2017 вироком Броварського міськрайонного суду Київської області за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 186, ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі із звільненням на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 3 роки;

-14.11.2018 вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років 7 місяців позбавлення волі; на підставі ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28.04.2022 звільнений умовно-достроково 06.05.2022, невідбутий строк 9 місяців 2 дні,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

09.07.2024 приблизно о 09 годині 55 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу будинку №53-А по вулиці Чорних Запорожців, м. Бровари, Київська область, діючи в умовах воєнного стану, який введено на території України відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-IX та Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», в подальшому дія воєнного стану в Україні неодноразово продовжувалася та діє до теперішнього часу, реалізуючи свій умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, піднявся на четвертий поверх вказаного будинку, підійшов до дверей квартири АДРЕСА_2 , де за допомогою відмички та фольги, заздалегідь заготовленої, відімкнув замок вхідних дверей вказаної квартири та проник всередину, звідки таємно викрав зарядну станцію «Romozz Portable Power Station AS 1000» вартістю 37644,70 грн., що знаходилася в кімнаті на підлозі, мобільний телефон «Xiaomi» моделі «Redmi 9 A» 2/32 Gb вартістю 1951,51 грн., що знаходився на бильці дивану в кімнаті, мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi Note 7» вартістю 3129,70 грн., що знаходився в тумбі, зарядний пристрій від мобільного телефону марки «Xiaomi» моделі «Redmi Note 12» вартістю 211,08 грн., зарядний пристрій від мобільного телефону марки «Xiaomi» моделі «Redmi Note 8 Pro» вартістю 211,08 грн., зарядний пристрій від мобільного телефону марки «Xiaomi» «Redmi Note 9 А» вартістю 211,08 грн., зарядний пристрій від цифрової відеоняні «PICCOLOGUFO» (ZV 561) вартістю 480,53 грн., які знаходилися на столі в кімнаті, нетбук марки «Asus», моделі «EEE PC Seashel series» вартістю 3710,00 грн., який знаходився в шафі кімнати, що належать ОСОБА_5 , та склавши зазначене майно в поліетиленовий пакет, який ОСОБА_4 знайшов в одній з кімнат квартири, прокинув місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим на власний розсуд, завдавши своїми умисними протиправними діями ОСОБА_5 майнової шкоди на загальну суму 47549,68 грн.

Обвинувачений ОСОБА_4 у скоєнні крадіжки зарядної станції, мобільних телефонів та зарядних пристроъв до них, нетбука з квартири АДРЕСА_3 , при викладених вище обставинах винним себе визнав повністю. Зазначив, що квартиру він відкрив відмичкою, маючи навики відкривати дверні замки. Під час дебатів та останнього слова повідомив суду, що шкодує та щиро кається у вчиненому, злочин вчинив перебуваючи в тяжкому матеріальному становищі. Завдану потерпілому шкоду відшкодовано шляхом повернення викрадених речей, окрім того відшкодував потерпілому завдану моральну шкоду.

Потерпілий ОСОБА_5 про дату, час ті місце проведення підготовчого судового засідання був повідомлений належним чином, в підготовче судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, претензій до обвинуваченого не має (а.с.23).

Переконавшись у тому, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнає свою вину в скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст обвинувачення, фактичні обставини справи, які ніхто не оспорює, погоджуються з кваліфікацією вчиненого діяння, а прокурор, не висловлює жодних заперечень щодо встановлених обставин, роз`яснивши цим особам, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, заслухавши думку учасників судового провадження, згідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів винуватості обвинуваченого у вчиненні даного кримінального правопорушення, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, які характеризують його особу, що повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за викладеним фактом за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане із проникненням до житла, вчинене в умовах воєнного стану.

Згідно до ст. 337 КПК України суд діє лише в межах висунутого обвинувачення.

При призначенні у відповідності до ст. 65 КК України обвинуваченому виду і міри покарання, суд, керуючись правосвідомістю, враховує вчинення обвинуваченим умисного корисливого кримінального правопорушення, яке віднесене кримінальним Законом до тяжкого злочину, враховує громадську небезпеку вчиненого ОСОБА_4 діяння - посягання на гарантоване Конституцією України право власності, а також недоторканості житла, однак мета покарання - це те, чого прагне держава, застосовуючи його щодо особи, яка вчинила злочин. Покарання повинно володіти силою впливу та стримування, що полягає не у жорстокості, а у невідворотності та можливої швидкості.

Крім тяжкості та суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, суд враховує дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який до кримінальної відповідальності неодноразово притягувався та відбував покарання у виді позбавлення волі за скоєння умисних тяжких злочинів проти власності, був звільнений умовно-достроково, однак це не призвело до позитивних змін його особистості та не створило у нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві, він не зробив належних висновків для себе та, маючи незняті та непогашені судимості, на шлях виправлення не став; не працював отже не має постійного джерела доходу, що і призвело до скоєння корисливого злочину; за місцем реєстрації на диспансерному обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває; не одружений, утриманців не має; інвалідності не має; станом на 16.09.2024 не перебував на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 , на військово-лікарську комісію не направлявся та по мобілізації не призивався.

Пом`якшуючими покарання обставинами суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

При призначенні ОСОБА_4 покарання суд враховує, що завдану майнову шкоду потерпілому відшкодовано шляхом повернення викраденого майна, матеріальних претензій до обвинуваченого потерпілий не має, при цьому суд також враховує наявність кількох пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, наявність постійного місця проживання.

Вирішуючи питання щодо можливості застосування положень статті 75 КК України суд враховує, що вчинений злочин є тяжким, ОСОБА_4 на час вчинення даного злочину мав не знятими та не погашеними у встановленому Законом порядку дві судимості; як убачається з історії його судимостей, він постійно переконував суд у своєму щирому каятті і виправленні, що враховувалося як пом`якшуюча покарання обставина при призначенні покарань, до нього застосовувалися положення ст. 75 КК України (підставою для чого є переконаність суду у можливості виправлення засудженого без відбування покарання) та встановлювався іспитовий строк, під час якого ОСОБА_4 вчинив нове кримінальне правопорушення, також застосовувалося умовно-дострокове звільнення від відбування покарання (підставою для чого є переконання суду у тому, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення), зловживаючи довірою суду до нього та не виправдовуючи її. Все це не зупинило його від вчинення нового тяжкого корисливого злочину, що свідчить про стійку настанову на скоєння обвинуваченим кримінальних правопорушень відповідної категорії та його суспільну небезпечність.

У постанові від 19.07.2018 (справа № 755/6254/17) Верховний Суд зазначив, що неготовність до самокерованої правослухняної поведінки виключає призначення покарання, не пов`язаного з ізоляцією від суспільства.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 не можливе без ізоляції від суспільства, а тому останньому слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах, встановлених санкцією ч. 4 ст. 185 КК України, однак, з урахуванням пом`якшуючих покарання обставин, позиції потерпілого, який претензій до обвинуваченого не має та не наполягав на суворій мірі покарання, у мінімальному розмірі, вважаючи його необхідним і достатнім в якості кари за вчинене, для виправлення та попередження нових злочинів.

На думку суду, саме такий вид покарання є необхідним в якості кари за скоєне і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим так і іншими особами та відповідатиме ступеню тяжкості та суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, застосування більшого розміру покарання або ізоляції від суспільства, за конкретних обставин справи і поведінки обвинуваченого в даному випадку є явно не справедливим і достатніх підстав для цього суд не вбачає, так само як і для застосування правил ст. 75 та ст. 69 КК України.

Документально підтверджені витрати на залучення експерта слід стягнути з обвинуваченого.

Арешт на майно не накладався. Питання щодо речових доказів суд вирішує в поряду ст. 100 КПК України. Цивільний позов по провадженню не заявлений.

Підстав для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не вбачається.

Керуючись ст.ст. 100, 124, 369-378 КПК України, ч. 4 ст. 185 КК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Строк відбування ОСОБА_4 покарання обчислювати з моменту його фактичного затримання після набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_4 витрати на залучення експерта в сумі 12232,34 грн. (дванадцять тисяч двісті тридцять дві грн. 34 коп.).

Речові докази по кримінальному провадженню: зарядну станцію «Romozz Portable Power Station AS 1000», мобільний телефон «Xiaomi» моделі «Redmi 9 A» 2/32 Gb, мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi Note 7», зарядний пристрій від мобільного телефону марки «Xiaomi» моделі «Redmi Note 12», зарядний пристрій від мобільного телефону марки «Xiaomi» моделі «Redmi Note 8 Pro», зарядний пристрій від мобільного телефону марки «Xiaomi» «Redmi Note 9 А», зарядний пристрій від цифрової відеоняні «PICCOLOGUFO» (ZV 561), нетбук марки «Asus», моделі «EEE PC Seashel series», які передані на відповідальне зберігання ОСОБА_5 залишити власнику за належністю.

Вирок може бути оскаржений з передбачених ст. 349 КПК України підстав до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1