Дата документу 04.12.2024 Справа № 334/2807/17
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №334/2807/17 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/807/192/24 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянула 04 грудня 2024 року в м.Запоріжжя в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Запоріжжя, який має середню спеціальну освіту, одружений, офіційно не працює, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого органом досудового розслідування у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника-адвоката ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 .

Прокурор у кримінальному провадженні прокурор Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_7 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на вирок Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 29 листопада 2021 року, яким ОСОБА_6 визнано невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, та на підставі п.2 ч.1 ст.373 КПК України виправдано.

Вирішена доля речових доказів.

В апеляційній скарзі прокурор не погоджується з оскаржуваним вироком, вважає його незаконним, необґрунтованим та невмотивованим у зв`язку з неповнотою судового розгляду, невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушеннями вимог кримінального процесуального закону.

Прокурор просить дослідити докази у кримінальному провадженні, а саме допитати у якості свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та повторно дослідити докази у кримінального провадженні: ухвалу слідчого судді від 21 січня 2016 року, протокол обшуку від 22 січня 2016 року, ухвалу слідчого судді від 22 січня 2016 року, висновок експерта №94 від 08 лютого 2016 року, висновок експерта №1525 від 15 листопада 2016 року та надати їм належну оцінку. Вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 12 років, з конфіскацією майна.

В обґрунтування своєї скарги прокурор зазначає, що рішення суду про визнання недопустимим доказом протоколу обшуку від 22 січня 2016 року є необґрунтованим та упередженим, так як в ході судового розгляду стороною обвинувачення надано ухвалу слідчого судді від 22 січня 2016 року, відповідно до якої слідча дія у вигляді обшуку 22 січня 2016 року визнана санкціонованою. Крім того, в мотивувальній частині ухвали слідчого суді зазначено, що безпосередньо в ході проведення обшуку встановлено, що адресою проведення є АДРЕСА_1 , та відповідно до ч.3 ст.233 КПК визнано вказану слідчу дію, як невідкладну.

Також, звертає увагу, що стороною обвинувачення в ході судового розгляду заявлено клопотання про допит в якості свідка слідчого Олександрівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_12 , який безпосередньо проводив та оформлював вказану слідчу дію, та прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_11 . Свідок ОСОБА_11 зазначив, що приймав участь у проведенні обшуку. Особа, у якої проводився обшук, після оголошення тексту ухвали та пропозиції повідомити чи наявні речі, перераховані у вищевказаній ухвалі, самостійно повідомив, що за місцем його мешкання наявний наркотичний засіб - канабіс. Також, в ході проведення обшуку було встановлено, що адресою фактичного його проведення є АДРЕСА_1 . У зв`язку з зазначеним було подане відповідне клопотання до слідчого судді, яке було задоволено. Крім того, свідок зазначив, що в ході проведення обшуку були присутні двоє понятих, слідчий, який безпосередньо проводив обшук та один чи двоє оперативних співробітників. Допитаний в якості свідка ОСОБА_12 зазначив, що проводив обшук за місцем мешкання обвинуваченого. Зазначив, що особа, у якої проводився обшук, після оголошення тексту ухвали та пропозиції повідомити чи наявні речі, перераховані у вищевказаній ухвалі, самостійно повідомив, що за місцем його мешкання наявний наркотичний засіб - канабіс. Також, в ході проведення обшуку було встановлено, що адресою фактичного його проведення є АДРЕСА_1 , у зв`язку з зазначеним було подане відповідне клопотання до слідчого судді, яке було задоволено. Окрім того, свідок зазначив, що в ході проведення обшуку були присутні двоє понятих, слідчий, який безпосередньо проводив обшук та один чи двоє оперативних співробітників. Окрім вказаного, свідок зазначив, що коробки з речовиною сіро-зеленого кольору мали якісь написи, можливо з зазначенням міст.

Таким чином, вважає, що слідча дія у вигляді обшуку проведена у відповідності до вимог КПК України, що підтверджено ухвалою слідчого суді та показаннями свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , тому підстав для визнання очевидно недопустимим доказом протоколу обшуку від 22 січня 2016 року та похідних від нього доказів у вигляді висновків експертів у суду не було.

В доповненнях до апеляційної скарги прокурор просить вирок суду скасувати, а кримінальне провадження стосовно ОСОБА_6 за ч.3 ст.307 КК України направити на новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

Згідно з вироком суду, органом досудового розслідування ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що він, маючи умисел на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу з метою збуту в особливо великих розмірах, діючи в порушення вимог ст.ст.25, 26 Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів», при невстановлених слідством обставинах у невстановленої слідством особи незаконно придбав з метою збуту речовину рослинного походження сіро-зеленого кольору, яка згідно з висновком експерта № 94 від 08 лютого 2016 року, є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, загальною вагою 7461,286 г.

Після чого, ОСОБА_6 , продовжуючи свій злочинний умисел на незаконне зберігання з метою збуту, знаходячись за місцем свого мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , розмістив раніше придбану речовину рослинного походження сіро-зеленого кольору, яка згідно з висновком експерта №94 від 08 лютого 2016 року, є особливо небезпечним наркотичним засобом «канабісом» загальною вагою 7461,286 г в картонні коробки та пластмасові контейнери, які в подальшому став незаконно зберігати за місцем свого мешкання, з метою збуту до моменту проведення співробітниками поліції санкціонованого обшуку, а саме до 22 січня 2016 року в період часу з 10 годин 00 хвилин до 13 годин 30 хвилин, які за місцем мешкання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , виявили та вилучили речовину рослинного походження сіро-зеленого кольору масами 93,0 г, 32,9 г, 16,88 г, 361,0 г, 28,9 г, 356,0 г, 645,5 г, 218,0 г, 236,0 г, 113,0 г, 401,50 г, 278,50 г, 302,5 г, 6,087 г, 324,0 г, 0,570 г, 87,5 г, 625,0 г, 1253,50 г, 216,0 г, 153,0 г, 447,50 г, 735,5 г, 20,829 г, 21,217 г, 10,211 г, 2,477 г, 348,1 г, та 462,50 г відповідно, які згідно з висновком експерта №94 від 08 лютого 2016 року, є особливо небезпечним наркотичним засобом «канабісом», маса якого в перерахунку на суху речовину становить 88,351 г, 31,255 г, 16,036 г, 342,951 г, 27,455 г, 338,2 г, 619,685 г, 207,1 г, 224,201 г, 107,350 г, 381,425 г, 264,575 г, 287,375 г, 5,783 г, 311,84 г, 0,541 г, 83,120 г, 600,0 г, 1203,631 г, 207,36 г, 146,881 г, 429,622 г, 706,081 г, 19,996 г, 20,386 г, 9,802 г, 2,378 г, 334,176 г, та 444,0 г відповідно, загальна маса особливо небезпечного наркотичного засобу «канабісу» склала 7461,286 г в перерахунку на суху речовину, що відповідно до Наказу міністерства охорони здоров`я України №188 від 01 серпня 2000 року «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу», є особливо великим розміром, яку ОСОБА_6 незаконно зберігав за місцем свого мешкання з метою подальшого збуту.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч.3 ст.307 КК України, як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів з метою збуту, в особливо великих розмірах.

За наслідком судового розгляду місцевий суд прийшов до висновку, що органом досудового розслідування не було доведено поза розумним сумнівом допустимими та достатніми доказами, що за вказаних в обвинувальному акті обставин ОСОБА_6 незаконно придбав та зберігав з метою збуту наркотичний засіб в особливо великих розмірах, а тому за цим обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, належить виправдати та ухвалити щодо нього виправдувальний вирок з підстави, передбаченої п.2 ч.1 ст.373 КПК України, оскільки не доведено, що злочин вчинено саме ОСОБА_6 .

Заслухавши:

доповідь судді;

прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити;

захисника, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора та вважав, що оскаржуваний вирок суду є законним та обґрунтованим;

обвинувачений не забажав висловити свою позицію стосовно поданої апеляційної скарги, на запитання суду відповідей по суті не надавав,

перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Згідно з вимогами ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права, з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, тобто кожний доказ повинен бути оціненим з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На переконання колегії суддів, оскаржуваний вирок суду цим вимогам закону відповідає.

При цьому, суд навів у вироку належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Так, відповідно до обвинувального акта, обвинуваченому ОСОБА_6 висунуто обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, тобто у незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів з метою збуту, в особливо великих розмірах.

Під час розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції обвинувачений ОСОБА_6 винним себе не визнав та відмовився давати суду будь-які показання на підставі ст.63 Конституції України. В судових дебатах останній заявив, що він не був присутнім про проведенні обшуку, не підписував протокол обшуку, кому належать наркотичні засоби, йому не відомо, тому вважає, що протокол обшуку сфальсифікований.

На підтвердження висунутого обвинувачення прокурор посилався на показання свідків та письмові докази.

Так, свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні зазначив, що він був запрошений працівниками поліції у якості понятого під час проведення обшуку. Вони під`їхали на автомобілі до будинку, двері відкрив невідомий чоловік, який назвався ОСОБА_13 , та якому зачитали ухвалу. На питання, чи зберігає він заборонені наркотичні засоби, він сам добровільно показав на картонні коробки та сказав, що там знаходиться марихуана. Також, на кухні були вилучені ваги. Коробки відкривав слідчий, в них знаходилась суха трава зеленого кольору, був характерний запах. Всі коробки були опечатані, підписані та вилучені. Він особисто ставив свій підпис на бірках, підписував протокол, також підписували інші учасники. Чи підписував протокол ОСОБА_6 , він не пам`ятає, також не пам`ятає, чи проводилася фіксація обшуку технічними засобами. Крім того, пояснив, що під час проведення обшуку була виявлена домова книга та було встановлено, що адреса, за якою проводився обшук, має ще букву.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що працював оперуповноваженим та був присутнім при проведенні обшуку у ОСОБА_6 в приватному одноповерховому будинку, в світлий час доби. Були присутні слідчий, двоє понятих, та 2 чи 3 оперуповноважених. Радьку повідомили про проведення обшуку, у нього була нормальна реакція та він повідомив, що у нього є марихуана. Зайшли в будинок, він самостійно показав, що в шафі стояли картонні коробки та пластикові контейнери. В будинку не було специфічного запаху, тому що між коробками стояли блюдця із зернами кофе. Також, були найдені електронні ваги, зіп-пакети з розфасовкою. Коробки відкривали, був характерний запах марихуани. В цей день вони в інші будинки не заходили, будь яких скарг та клопотань від ОСОБА_13 не надходило. Чи проводилася фіксація обшуку технічними засобами, він не пам`ятає.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснив, що він був процесуальним прокурором по цьому кримінальному провадженню та під час проведення обшуку приймав у ньому участь. Радьку була оголошена ухвала та він самостійно показав в шафі наркотичні засоби. Це були картонні коробки та пластикові контейнери. Зауважень до протоколу у ОСОБА_13 не було, однак вияснили, що адреса цього будинку - 82-а. Оскільки у них був дозвіл на проведення обшуку у будинку АДРЕСА_2 , він того ж дня звернувся до слідчого судді для надання дозволу на проведення обшуку у будинку АДРЕСА_2 . В проведенні обшуку приймали участь слідчий, він як процесуальний прокурор, двоє понятих та оперуповноважені. В будинку був тільки ОСОБА_13 , інших осіб в будинку не було.

Слідчий ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснив, що він був слідчим по кримінальному провадженню по ч.1 ст.309 КК України. В ході проведення обшуку було виявлено велику кількість марихуани, тому було змінено кваліфікацію на ч.3 ст.307 КК України. Хвіртку у двір будинку відкрив ОСОБА_13 , сказав, що є марихуана та сам показав, де зберігається. В проведенні обшуку брали участь двоє понятих, прокурор, оперуповноважені. При проведенні обшуку ОСОБА_13 був постійно, інших осіб не було. Під час проведення обшуку виявили, що адреса будинку з літерою А, тому в цей же день звернулися до слідчого судді для узаконення цього обшуку.

Свідок ОСОБА_14 не був допитаний в судовому засіданні, зі слів прокурора перебуває за межами України, тому прокурор відмовився від допиту зазначеного свідка. Також, прокурор відмовився від допиту свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 .

На підтвердження висунутого обвинувачення прокурор посилався на такі документи та судові рішення:

- витяг з єдиного реєстру досудових розслідувань №0000959 від 19 березня 2016 року, відомості до якого внесено за ч.3 ст.307 КК України (т.1 а.п.202);

- ухвалу слідчого судді від 21 січня 2016 року, відповідно до якої клопотання слідчого ОСОБА_12 задоволено, надано дозвіл на проведення обшуку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , домоволодіння (споруд та прилеглої території), а саме за місцем мешкання ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою відшукання і вилучення наркотичних засобів або психотропних речовин (т.1 а.п.207);

- протокол обшуку від 22 січня 2016 року, згідно з яким, обшук проведено у будинку за адресою: АДРЕСА_1 , слідчим Жовтневого ВП Ленінського ВП ГУНП України в Запорізькій області ОСОБА_12 , в присутності понятих ОСОБА_9 , ОСОБА_14 , також у обшуку брали участь оперуповноважений ОСОБА_18 та старший оперуповноважений ОСОБА_19 . Під час обшуку виявлено та вилучено 16 картонних коробок з речовиною сіро-зеленого кольору рослинного походження зі специфічним запахом та 5 пластикових контейнерів з речовиною сіро-зеленого кольору рослинного походження зі специфічним запахом, електронні ваги 2 шт., пристрій для подріблення речовини рослинного походження. В протоколі вказано, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було пред`явлено ухвалу слідчого судді про проведення обшуку, яку він отримав, однак відмовився від підпису (т.1 а.п. 209-215);

- речові докази 16 картонних коробок з речовиною сіро-зеленого кольору рослинного походження та 5 пластикових контейнерів з речовиною сіро-зеленого кольору рослинного походження, електронні ваги 2 шт., пристрій для подріблення речовини рослинного походження, які вилучені згідно з протоколом обшуку за адресою АДРЕСА_1 , були досліджені судом в судовому засіданні шляхом огляду;

- ухвалу слідчого судді від 22 січня 2016 року, відповідно до якої клопотання слідчого ОСОБА_12 задоволено та надано дозвіл на проведення обшуку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , домоволодіння (споруд та прилеглої території), а саме за місцем мешкання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою відшукання і вилучення наркотичних засобів або психотропних речовин (т.1 а.п.208);

- висновок експерта №94 від 08 лютого 2016 року, відповідно до якого, надані на експертизу речовини рослинного походження сіро-зеленого кольору, які були вилучені під час обшуку за адресою м. Запоріжжя, вул. Учнівська, буд.82, масами 93,0 г, 32,9 г, 16,88 г, 361,0 г, 28,9 г, 356,0 г, 645,5 г, 218,0 г, 236,0 г, 113,0 г, 401,50 г, 278,50 г, 302,5 г, 6,087 г, 324,0 г, 0,570 г, 87,5 г, 625,0 г, 1253,50 г, 216,0 г, 153,0 г, 447,50 г, 735,5 г, 20,829 г, 21,217 г, 10,211 г, 2,477 г, 348,1г та 462,50 г відповідно, є особливо небезпечним наркотичним засобом - КАНАБІСОМ, маси якого в перерахунку на суху речовину, становлять 88,351 г, 31,255 г, 16,036 г, 342,951 г, 27,455 г, 338,2 г, 619,685 г, 207,1 г, 224,201 г, 107,350 г, 381,425 г, 264,575 г, 287,375 г, 5,783 г, 311,84 г, 0,541 г, 83,120 г, 600,0 г, 1203,361 г, 207,36 г, 146,881 г, 429,622 г, 706,081 г, 19,996 г, 20,386 г, 9,802 г, 2,378 г, 334,176 г та 444,0 г відповідно.

Загальна маса представленого на експертизу КАНАБ1СА, в перерахунку на суху речовину, складає 7461,286 г.

Надані на експертизу насіння рослин круглої форми сіро-коричневого кольору масою 155,600 г є дозрілими насіннями рослини коноплі, які не містять основний психоактивний канабіноїд - тетрагідроканабінол та до наркотичних засобів і психотропних речовин не відносяться (т.1 а.п. 216-222);

- постанову про визнання речовим доказом та передачу їх на зберігання від 02 березня 2016 року, відповідно до якої виявлений та вилучений під час проведення обшуку за адресою: м. Запоріжжя, вул. Учнівська, буд.82, особливо небезпечний наркотичний засіб «канабіс» загальною масою -7461,286 г. визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0004470 від 13 грудня 2015 року та передано в камеру схову речових доказів Жовтневого відділення поліції (т.1 а.п. 223-224);

- висновок експерта №1525 від 15 листопада 2016 року, відповідно до якого, надані на експертизу речовини рослинного походження сіро-зеленого кольору, які були вилучені під час обшуку за адресою м. Запоріжжя, вул. Учнівська, буд.82, у трьох полімерних зіп-пакетах є особливо небезпечним наркотичним засобом КАНАБІСОМ, маса якого, в перерахунку на суху речовину, складає 0,4879 г, 1,0450 г та 0,6986 г відповідно. Загальна маса КАНАБІСУ складає 2,2315 г в перерахунку на суху речовину.

На наданих на експертизу електронних вагах червоного кольору, електронних вагах сірого кольору, металевому подрібнювачі круглої форми чорного кольору, виявлені сліди особливо небезпечного наркотичного засобу - КАНАБІСУ.

На наданих на експертизу десяти полімерних зіп-пакетів без видимих нашарувань та дерев`яному виробі з вирізьбленим малюнком слідів канабісу не виявлено (в межах чутливості використаних методів дослідження) (т.1 а.п. 225-231);

- постанову про виділення матеріалів досудового розслідування від 19 березня 2016 року, відповідно до якої прокурор Запорізької місцевої прокуратури №1 ОСОБА_20 , розглянувши матеріали кримінального провадження №0004470 від 13 грудня 2015 року постановив виділити в окреме провадження матеріали досудового розслідування по кримінальному провадженні № 0000959 (а.п. 204-206);

- постанову про визнання речовим доказом та передачу їх зберігання від 20 січня 2017 року, відповідно до якої виявлений та вилучений під час проведення обшуку за адресою м. Запоріжжя, вул. Учнівська, буд.82-а, особливо небезпечний наркотичний засіб «канабіс» масою 2,2315 г, електронні ваги та металевий подрібнювач визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000959 від 19 березня 2016 року та передано в камеру схову речових доказів Олександрівського ВП Дніпровського відділення поліції (т.1 а.п. 232-233).

На думку колегії суддів, суд дійшов правильного висновку про те, що зібрані по справі докази не підтверджують пред`явлене ОСОБА_6 обвинувачення поза розумним сумнівом, а інших доказів, які могли б бути покладені в основу обвинувачення, прокурором суду не було надано.

З такими висновками погоджується і колегія суддів.

Так, суд першої інстанції дійшов висновку про неналежність як доказів відомостей з протоколу обшуку від 22 січня 2016 року за адресою: м.Запоріжжя, вул.Учнівська, буд.82, в справі за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.307 КК України.

Відповідно, суд визнав неналежними всі інші похідні докази - які містяться у висновку експерта №94 від 08 лютого 2016 року, проведеної судової хімічної експертизи та висновку експерта №1525 від 15 листопада 2016 року, проведеної судової хімічної експертизи, оскільки вказані експертизи проведені щодо вилучених наркотичних засобів під час обшуку 21 січня 2016 року за адресою: м. Запоріжжя, вул. Учнівська, буд.82.

Свої висновки суд першої інстанції належним чином у вироку обґрунтував.

Перевіряючи висновки суду першої інстанції, колегія суддів звертає увагу на таке.

Як зазначено у ч.1 ст. 234 КПК України, обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Статтею 233 КПК України встановлено, що ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді.

Винятком з цього правила є невідкладні випадки, пов`язані з врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину. У такому разі прокурор, слідчий за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді. Слідчий суддя розглядає таке клопотання згідно з вимогами ст.234 цього Кодексу, перевіряючи, крім іншого, чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді.

В постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 06 грудня 2021 року у справі № 663/820/15-к, провадження № 51-2075 кмо 20, зазначено, що порядок проведення обшуку детально регламентований кримінальним процесуальним законом. Так, відповідно до статей 234, 235 КПК України, обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, а у кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - на підставі ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду. Ухвала слідчого судді має містити відомості про строк дії ухвали; прокурора, слідчого, який подав клопотання про обшук; положення закону, на підставі якого постановляється ухвала; житло чи інше володіння особи або частину житла чи іншого володіння особи, які мають бути піддані обшуку; особу, якій належить житло чи інше володіння, та особу, у фактичному володінні якої воно знаходиться; речі, документи або осіб, для виявлення яких проводиться обшук.

У постанові Верховного Суду від 26 вересня 2019 року (справа № 761/14409/13-к, провадження № 11-кп/824/497/2018), колегія суддів зробила такий висновок: «Із матеріалів кримінального провадження видно, що стороною обвинувачення не надано документів, які б підтверджували, кому належить зазначене приміщення, його статус, а також правомірність проведення зазначеного огляду з вилученням речей. За таких обставин суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про недопустимість зазначеного доказу і доводи касаційної скарги в цій частині необґрунтовані».

З матеріалів провадження убачається, що в межах іншого кримінального провадження - №0004470 від 13 грудня 2015 року за ч.1 ст.309 КК України, слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про надання дозволу на проведення обшуку в будинку АДРЕСА_1 за місцем мешкання ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 21 січня 2016 року вказане клопотання задоволено.

За змістом зазначеної ухвали, досудове розслідування здійснювалось за повідомленням про те, що співробітниками поліції було зупинено чоловіка, у якого при собі знаходиться згорток речовини сіро-зеленого кольору, рослинного походження, яка згідно з висновком експерта №1822 від 24 грудня 2015 року, є особливо небезпечним наркотичним засобом «Канабісом».

Також, в ухвалі ідеться про те, що в ході досудового розслідування до сьомого територіального управління Департаменту протидії наркозлочинності Національної поліції України направлено доручення в порядку ст.40 КПК України на встановлення осіб, які можуть незаконно вирощувати, виготовляти та зберігати особливо небезпечний наркотичний засіб. Так, згідно з рапортом о/у сьомого територіального управління ДПН НП України встановлено, що ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем свого мешкання займається незаконним вирощуванням рослин конопель. Надалі, останній виготовляє особливо небезпечну наркотичну речовину марихуану, з метою подальшої реалізації через підставних осіб, на території м.Запоріжжя. Готову для реалізації наркотичну речовину ОСОБА_17 незаконно зберігає за місцем свого мешкання.

З викладеного убачається, що під час досудового розслідування кримінального провадження №0004470 від 13 грудня 2015 року за ч.1 ст.309 КК України виявлене кримінальне правопорушення, яке не розслідувалось у цьому провадженні.

Проте, відповідні відомості до ЄРДР внесені не були.

На підставі ухвали слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку будинку АДРЕСА_1 в межах проведення досудового розслідування кримінального провадження №0004470 від 13 грудня 2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, за місцем мешкання ОСОБА_17 , фактично проведено обшук 22 січня 2016 року за іншою адресою, а саме: АДРЕСА_1 та за місцем реєстрації іншої особи, а саме ОСОБА_6 .

При цьому, жодних відомостей про причетність до правопорушення, яке розслідувалось, ОСОБА_6 , ухвала слідчого судді від 21 січня 2016 року не містила.

Також, в матеріалах провадження відсутні відомості, які б давали підстави вважати, що ОСОБА_17 , про якого зазначено в ухвалі слідчого судді від 21 січня 2016 року, та ОСОБА_6 фактично є однією і тією самою особою. Не вказує про таке і сторона обвинувачення.

Окрім того, як встановлено судом, відповідно до технічного паспорту на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , він перебуває у спільній частковій власності двох осіб: ОСОБА_21 1/2 частина та ОСОБА_22 1/2 частина. Також, ОСОБА_6 дійсно зареєстрований в цьому житловому будинку.

В протоколі обшуку немає відомостей щодо власників чи володільців житлового приміщення, де проводилася ця слідча дія.

Натомість, у протоколі обшуку від 22 січня 2016 року за адресою: АДРЕСА_1 , зазначено, що ухвалу слідчого судді про проведення обшуку отримав ОСОБА_6 , однак від підпису в протоколі відмовився, йому було запропоновано видати зазначені в ухвалі наркотичні засоби та психотропні речовини, на що ОСОБА_6 заявив, що наркотичні засоби та психотропні речовини у нього відсутні.

В свою чергу, вказані відомості не узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_9 , який, окрім іншого, в судовому засіданні зазначив, що ОСОБА_6 добровільно повідомив про наркотичні засоби та показав картонні коробки з марихуаною.

Сам обвинувачений ОСОБА_6 заперечував взагалі як факт своєї причетності до інкримінованого йому злочину, так і факт своєї присутності при проведенні вищевказаного обшуку 22 січня 2016 року.

Підпис ОСОБА_6 у протоколі обшуку відсутній, додатків у виді фото таблиці, відеозапису протокол також не має.

Отже, на підтвердження факту проведення обшуку саме за місцем мешкання ОСОБА_6 та факту присутності останнього при проведенні обшуку прокурор посилався на показання працівників правоохоронних органів, які є зацікавленими особами, та свідка ОСОБА_9 , показання якого в певних деталях не узгоджуються з відомостями з протоколу обшуку.

За таких обставин, суд першої інстанції обґрунтовано не прийняв вказані докази на підтвердження винуватості ОСОБА_6 .

Те, що після проведення обшуку, в межах кримінального провадження №0004470 від 13 грудня 2015 року за ч.1 ст.309 КК України слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про надання дозволу на проведення обшуку вже в будинку АДРЕСА_1 за місцем мешкання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та таке клопотання задоволено слідчим суддею ухвалою від 22 січня 2016 року, висновків суду першої інстанції не спростовує з огляду на таке.

В зазначеній ухвалі окрім іншого вказано, що «…як убачається з матеріалів клопотання, 22 січня 2016 року на підставі ухвали Жовтневого районного суду м.Запоріжжя був проведений обшук за адресою: АДРЕСА_1 . В ході проведення обшуку було встановлено, що за вказаною адресою мешкає ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Крім цього встановлено, що згідно домової книги, вказаний будинок розділений на дві частини, друга частина будинку має адресу: АДРЕСА_1 , але вказаний будинок представляє собою єдину конструкцію, яка між собою ніяк не поділена…».

Суд вірно звернув увагу на те, що в протоколі обшуку вказано, що обшук проведений саме за адресою АДРЕСА_1 , та не ідеться про те, що під час проведення обшуку було з`ясовано, що адреса домоволодіння є іншою, а саме: АДРЕСА_1 , а також не зазначено, хто саме є власниками чи володільцями (користувачами) домоволодіння.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що сам обшук проводився в загальному порядку - на підставі іншої ухвали слідчого судді (про що зазначено в протоколі обшуку) та не був зумовлений невідкладністю його проведення.

Звертає на себе увагу і той факт, що відомості до ЄРДР за ч.3 ст.307 КК України за фактами, вказаними в обвинувальному акті, внесені лише 19 березня 2016 року, тобто майже через три місяці після проведеного обшуку.

До показань свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_11 стосовно обставин проведення обшуку, (на які посилається прокурор в апеляційній скарзі), колегія суддів ставиться критично, зважаючи на те, що вказані особи безпосередньо проводили цю слідчу дію, а відтак є сумніви щодо їх об`єктивності та неупередженості. Показання свідка ОСОБА_9 не можуть слугувати достатніми доказами вини ОСОБА_6 , з огляду і на певні суперечності зазначених показань з відомостями з протоколу обшуку, вказаними вище.

Усі неузгодженості в наданих стороною обвинувачення доказах не усунуті та переконливого пояснення ним немає, доводи сторони захисту лишилися не спростованими.

В свою чергу, згідно з п.10 ч.1, ст. 7, ч.ч.1,2,4 ст. 17 КПК України, особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Відповідно до вимог ст.62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В апеляційній скарзі не наведено переконливого обґрунтування на спростування висновків суду.

Передбачених ч.3 ст.404 КПК України підстав для повторного дослідження доказів при апеляційному розгляді, як про це просить прокурор в апеляційній скарзі, колегія суддів не убачає, оскільки сам прокурор не вказує на те, що ці докази були досліджені судом неповно або з порушенням, а лише фактично не погоджується з оцінкою, яку надав суд цим доказам, що у розумінні положень вищевказаної статті, не є підставою для їх повторного дослідження під час апеляційного розгляду.

Окрім того, вказане клопотання прокурор не підтримав, пославшись на те, що до апеляційної скарги внесені доповнення, у яких не ідеться про ухвалення нового вироку, а ставиться питання про скасування оскаржуваного вироку та призначення нового розгляду в суді першої інстанції.

При цьому, жодних підстав для призначення нового розгляду в доповненнях до апеляційної скарги не зазначено, і таких підстав колегія суддів не убачає.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що вищевказана апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

На думку колегії суддів, оскаржуваний вирок суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та належним чином вмотивованим, і підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст.404-405, 407 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні прокурора Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_7 з доповненнями, залишити без задоволення.

Вирок Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 29 листопада 2021 року стосовно ОСОБА_6 , виправданого за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4