Провадження № 1-кп/554/349/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2025 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого: 29.04.2024 року Московським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 309, 75, 76 КК України на 1 (один) рік обмеження волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 (один) рік,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України,

встановив:

І. ДОВЕДЕНЕ ОБВИНУВАЧЕННЯ

1 епізод. 12 березня 2020 року приблизно о 15 годині 50 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи у вестибюлі супермаркету «Класс» за адресою: м. Харків, проспект Тракторобудівників, 128-В, умисно, таємно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, викрав велосипед ТМ «Benneti Vento», вартістю 4650 грн, належний ОСОБА_6 , чим спричинив потерпілому матеріального збитку на вказану суму.

2 епізод. 19 квітня 2020 року приблизно о 14 годині 50 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи біля магазину «Rest for Run» за адресою: м. Харків, проспект Тракторобудівників, 142, умисно, повторно, з корисливих мотивів, відкрито заволодів велосипедом ТМ «BMX COMANCHE», моделі «Kuuna», вартістю 6660 грн, після чого будучи поміченим малолітнім ОСОБА_7 та не реагуючи на законні вимоги останнього про повернення майна, яке було у його використанні та належить його матері ОСОБА_8 , з місця скоєння злочину зник, чим спричинив потерпілій ОСОБА_8 матеріального збитку на вказану суму.

ІІ. КВАЛІФІКАЦІЯ КРИМІНАЛЬНОГО ПРАВОПОРУШЕННЯ

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфікуються за ч. 1 ст. 185 КК України (епізод 1), як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) та за ч. 2 ст. 186 КК України (епізод 2), як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.

ІІІ. ДОКАЗИ НА ПІДТВЕРДЖЕННЯ ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ОБСТАВИН

Обвинувачений ОСОБА_4 свою провину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України визнав повністю та підтвердив їх вчинення за обставин указаних в обвинувальному акті. Зазначив, що 12 березня 2020 року приблизно о 15 годині 50 хвилин він викрав велосипед ТМ «Benneti Vento». 19 квітня 2020 року приблизно о 14 годині 50 хвилин він відкрито заволодів велосипедом ТМ «BMX COMANCHE», моделі «Kuuna», будучи поміченим малолітнім ОСОБА_7 , не реагував на законні вимоги останнього про повернення майна, з місця скоєння злочину зник. Матеріальні збитки потерпілій ОСОБА_8 відшкодував у повному обсязі.

Потерпіла ОСОБА_8 до суду не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про день та час слухання справи. Надала заяву про розгляд справи у її відсутність, вказала, що матеріальні збитки їй відшкодовано в повному обсязі. Крім того прохала призначити ОСОБА_4 найменше можливе покарання, звільнивши останнього від відбування покарання з випробуванням (а. с. 248).

Потерпілий ОСОБА_6 до суду не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день та час слухання справи. В матеріалах справи міститься заява про розгляд справи у його відсутність (а. с. 82).

Суд рахує, що показання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідають фактичним обставинам справи, ним та іншими учасниками судового розгляду не оспорюються, тому, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, дослідження доказів, вирішує за недоцільне, а вину обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, вважає повністю доведеною.

ІV. МОТИВИ ПРИЗНАЧЕННЯ ПОКАРАННЯ

При призначенні обвинуваченому покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості кримінальних правопорушень, які відносяться до кримінального проступку та тяжкого злочину, матеріальну шкоду по 2 епізоду відшкодовано повністю.

Крім того, суд бере до уваги особу обвинуваченого, який має дві судимості, ніде не працює, на обліках в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, не одружений, із середньою освітою.

Обвинувачений ОСОБА_4 був достеменно обізнаний про наявність щодо нього цього кримінального провадження. По його завершенню йому було вручено копію обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування (т. 1 а.с.10). 22.12.2022 року в Московському районному суді йому була вручена пам`ятка про права, а також обов`язки, зокрема, прибувати до суду, а в разі неможливості заздалегідь повідомляти про це суд. З його участі було проведено підготовче судове засідання 22.12.2022 року та 04.01.2021 року розпочато судовий розгляд (т. 1 а.с. 16, 17, 24). Проте, із 03.02.2021 року обвинувачений ОСОБА_4 перестав з`являтися до суду без поважних причин, його номер телефону не відповідав, він був відсутній за місцем постійного проживання, жебракував, виїздив за межі Харківської області (т. 1 а.с. 162), у зв`язку з чим 18.02.2021 року, 16.03.2021 року, 01.04.2021 року, 20.04.2021 року, 11.05.2021 року щодо нього застосовувались приводи, які результатів не дали (т. 1 а.с. 45, 51, 64, 68-69, 76, 79). Із 08.06.2021 року по 11.10.2024 року та з 17.09.2024 року по 11.10.2024 року ОСОБА_4 перебував у розшуку, у зв`язку з ухиленням від суду, тому провадження у справі зупинялось (т. 1 а.с. 90-91, 170-171, 193-194, 195-197). Відтак, строки давності притягнення до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 185 КК України зупинялись та наразі не витекли.

Відповідно до ст. ст. 66, 67 КК України, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.

Щире каяття характеризує ставлення винної особи до вчиненого нею кримінального правопорушення, означає, що особа визнає свою вину, дає правдиві показання, щиро жалкує про вчинене, негативно оцінює злочин, бажає виправити ситуацію, що склалася, співчуває потерпілому, демонструє готовність понести заслужене покарання.

Суд враховує, що тривале ухилення обвинуваченого від суду є обставиною, яка нівелює активність сприяння розкриттю злочину та щирість каяття, оскільки за першим епізодом збитки не відшкодовані, обвинувачений вчинив також інше кримінальне правопорушення, ніде не працює, суспільно-корисною працею у воєнний час не займається. Незважаючи при цьому на визнання обвинуваченим своєї провини та відшкодування шкоди по епізоду № 2, судом не встановлено його бажання виправити ситуацію, яка склалася та демонстрації готовності понести заслужене покарання як невід`ємних ознак щирості каяття.

Ці обставини дають суду підстави вважати, що виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень не можливе без ізоляції від суспільства, тому рахує за необхідне і достатнє призначити йому покарання у виді позбавлення волі, відповідно до санкцій інкримінованих статей, із застосуванням положень ч. 1 ст. 70 КК України, на рівні мінімальної межі.

V. МОТИВИ ІНШИХ РІШЕНЬ СУДУ

Судові витрати та цивільні позови відсутні. Долю речових доказів необхідно вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Обраний обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою необхідно залишити до вступу вироку в законну силу, з метою забезпечення виконання вироку та уникнення ризиків ухилення обвинуваченого від суду та продовження злочинної діяльності.

Керуючись ст. 100, 373, 374 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_9 визнати винуватим за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України і призначити йому покарання:

-за ч. 1 ст. 185 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі;

-за ч. 2 ст. 186 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

Вирок Московського районного суду м. Харкова від 29.04.2024 року виконувати самостійно.

Запобіжний захід ОСОБА_4 у виді тримання під вартою залишити до вступу вироку в законну силу.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_4 у строк відбування покарання термін його перебування під вартою із 10.10.2024 року по 26.02.2025 року, з розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 26.02.2025 року.

Речовий доказ: CD диск зберігати при справі.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано і може бути оскаржений в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду через суд, який ухвалив рішення - протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_10