Справа № 577/6952/24
Провадження № 1-кс/577/13/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" січня 2025 р. м. Конотоп

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Конотоп скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Конотопського РВП ГУНП у Сумській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернулася до суду зі скаргою, в якій просить визнати бездіяльність працівників Конотопського РВП ГУНП у Сумській області протиправною та зобов`язати уповноважену особу Конотопського РВП ГУНП у Сумській області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення кримінального правопорушення згідно поданої нею 23.12.2024р. заяви.

На обгрунтування скарги зазначає, що 23.12.2024р. вона звернулась до Конотопського РВП ГУНП в Сумській області з заявою про вчинення ОСОБА_4 відносно неї кримінального правопорушення, яке виражалося у приниженні її честі і гідності шляхом використання нецензурної лексики, погроз фізичною розправою, вбивством та переслідуванням. Заяву зареєстровано в журналі Єдиного обліку за № 31100, що підтверджується талоном-повідомленням від 23.12.2024р.

На час звернення до суду, ОСОБА_3 відповіді на заяву чи повідомлення про внесення даних до ЄРДР не отримувала. Відтак вважає, що посадовими особами Конотопського РВП ГУНП в Сумській області, всупереч ст. 214 КПК України, була допущена бездіяльність, оскільки до теперішнього часу відомості про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР не внесені, тому вимушена звернутися до суду.

Заявник ОСОБА_3 в судове засідання, що було призначене на 02.01.2025р. не з`явилась, причини неявки суду не повідомила. 06.01.2025р. від останньої на адресу суду надійшла заява про розгляд скарги без її участі, свої вимоги підтримує та просить таку задовольнити.

Представник Конотопського РПВ ГУНП в Сумській області до судового засідання не з`явився, причини неявки суду не відомі. Надав в розпорядження суду матеріали перевірки (Довідка № 5749/61) за фактом звернення ОСОБА_3 до Конотопського РВП щодо можливих погроз з боку ОСОБА_4 .

Враховуючи положення статті 306 КПК України, та з метою дотримання розумних строків розгляду скарги, що є одним з пріоритетних завдань кримінального провадження, здійснення якого має забезпечити, зокрема, слідчий суддя на досудовому провадженні, слідчий суддя вважає можливим провести розгляд скарги за відсутності представника особи, бездіяльність якої оскаржується. Розгляд скарги здійснюється і за відсутності особи, яка подала скаргу, з огляду на відповідну заяву.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги, дійшов висновку, що у задоволенні такої слід відмовити, виходячи з наступного.

Із наданих матеріалів за заявою ОСОБА_3 вбачається, що 23.12.2024р. остання зверталась до Конотопського РВП ГУНП в Сумській області з заявою про вчинення ОСОБА_4 відносно неї кримінального правопорушення.

У своїй заяві від 23.12.2024р. ОСОБА_3 зазначила, що ОСОБА_4 переслідує її, ображає нецензурними словами, загрожує її життю, його дії носять систематичний характер та створюють для заявника постійний страх і небезпеку для життя.

ОСОБА_3 вважає погрози реальними та вбачає у діях ОСОБА_4 склад кримінального правопорушення - погроза життю.

Заява ОСОБА_3 була зареєстрована в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» Конотопського РВП ГУНП у Сумській області, за № 31100.

В ході перевірки звернення ОСОБА_3 , працівниками Конотопського РВП було допитано ОСОБА_4 , який пояснив, шо після смерті його дружини - ОСОБА_5 , у нього виникли неприязні відносини із її сестрою - ОСОБА_3 . Проте, особисто він нікому не погрожував та не ображав. З останнім проведена профілактична бесіда.

З матеріалів довідки № 5749/61 про результати розгляду заяви (повідомлення) за фактом протиправних дій ОСОБА_4 вбачається, що на адресу ОСОБА_3 30.12.2024 р. за № 4497/61/04-2024 направлено повідомлення про те, що з ОСОБА_4 проведено профілактичну бесіду щодо недопущення неправомірних дій відносно неї. Прийнято рішення про припинення подальшої перевірки за даним фактом.

Положеннями частини 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з пунктом 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Приписи ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

До Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела (ч. 5 ст. 214 КПК України).

Із цими приписами Кримінального процесуального закону кореспондуються викладені у п.2 Розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора № 298 від 30.06.2020 норми, згідно з якими відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 викладений висновок, у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, згідно якого слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Наведене дає підстави для висновку про те, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про злочин є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

За приписом ч.1 ст.11 КК України, кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Отже, вирішальним чинником для внесення до ЄРДР відомостей за заявою є саме наявність у цій заяві обставин, що свідчать про кримінальне правопорушення, а не вказана автором назва поданого документу.

Верховний Суд у своїй постанові від 16.05.2019 у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду (справа № 761/20985/18, провадження № 51-8007км18) вказав: «...положеннями ст. 3 КПК визначено, що кримінальне провадження це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність. Досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується, серед іншого, закриттям кримінального провадження. Якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин.....».

Таким чином, ініціювати процедуру кримінального переслідування та застосувати державний механізм для здійснення досудового розслідування доцільно лише у випадку, коли наявні підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення.

Безпідставне відкриття кримінального провадження є недопустимим і може порушувати права конкретних осіб, відносно яких таке провадження ініційоване, та є неефективним з точки зору використання державних ресурсів.

Частиною 1 ст. 129 КК України передбачено кримінальну відповідальність за погрозу вбивством, якщо були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози.

З об`єктивної сторони злочин характеризується діями, які полягають у залякуванні особи тим, що винний позбавить її життя. Погроза зробити це може набувати будь-якої форми: усної, письмової, за допомогою міміки, жестів, демонстрації тощо. Необхідною умовою є звернення погрози до конкретної особи, в тому числі через сторонніх осіб.

Отже, обов`язковою ознакою складу злочину, передбаченого ч.1 ст. 129 КК України є реальність погрози вбивством, якою вона буває у всіх випадках, коли потерпілий має підстави боятися її виконання, тобто, потерпілий має сприймати її такою, що може здійснитися, у кожному окремому випадку, виходячи з конкретних обставин справи. При визначенні реальності погрози вбивством слід враховувати як суб`єктивні так і об`єктивні критерії, зокрема, з`ясування форми, характеру, місця, часу, обстановки її встановлення, особу винного, характер попередніх відносин між винним і потерпілим.

Ознаки об`єктивної сторони погрози вбивством полягають у висловленні погрози позбавлення особи життя за наявності реальних підстав побоюватися здійснення такої погрози.

Дослідивши матеріали скарги та матеріали перевірки за зверненням ОСОБА_3 , слідчий суддя вважає, що у ній відсутні об`єктивні відомості, які би свідчили про те, що ОСОБА_4 дійсно висловлював погрози реального позбавлення ОСОБА_3 життя.

Саме по собі виникнення неприязних відносин між ними, що супроводжувалось нецензурною лайкою не вказують на наявність складу злочину, передбаченого ч.1 ст. 129 КК України у діях вказаної особи, оскільки не містять переконливих та безсумнівних доказів існування доведеного до скаржника наміру вбивства ОСОБА_3 .

Слідчий суддя звертає увагу на те, що погроза вбивством повинна бути конкретною та реальною.

При цьому почуття страху та тривоги у зв`язку із неприязними відносинами, яку заявник розцінює як реальну погрозу вбивством, не є визначальним у даному випадку, оскільки, виникнення даного емоційного стану є суттєвою ознакою у випадку з`ясування реальності висловлення погроз вбивством, чого у даному випадку не було.

Враховуючи викладене, приходжу до висновку, що зазначені ОСОБА_3 відомості не можуть слугувати належною підставою для ініціювання кримінального провадження та є необґрунтованим застосуванням заходу кримінально-правового примусу.

Керуючись статтями 214, 303- 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Конотопського РВП ГУНП у Сумській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції..

Слідчий суддяОСОБА_1