Справа № 149/2030/24
Провадження №11-кп/801/197/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

із секретарем ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальне провадження № 0000275 від 18 червня 2024 року, за апеляційною скаргою заступника керівника Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_8 на вирок Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 11.11.2024 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Нетішин Шепетівського району Хмельницької області, зареєстрованого у АДРЕСА_1 , фактично проживаючого у АДРЕСА_2 , раніше судимого Хмільницьким міськрайонним судом Вінницької області 25 жовтня 2022 року за ч.1 ст. 190 КК України до покарання у виді 240 годин громадських робіт,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України і засуджено до покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України шляхом повного приєднання невідбутої частини покарання за вироком Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 25 жовтня 2022 року у виді 240 годин громадських робіт, переведену відповідно до вимог ч. 1 ст. 72 КК України в 30 днів пробаційного нагляду, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання за сукупністю вироків у виді 1 (одного) року 30 (тридцяти) днів пробаційного нагляду.

На підставі ч. 2, п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_7 ухвалено обчислювати з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.

В с т а н о в и в :

ОСОБА_7 вироком Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 25 жовтня 2022 року, що набрав законної сили 24 листопада 2022 року, визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, та йому призначено покарання у виді громадських робіт на строк 240 годин.

Зазначений вирок суду 30 листопада 2022 року направлено на виконання до Хмільницького РВ №3 філії ДУ «Центр пробації» у Вінницькій області та на підставі ч. 1 Розділу IV Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 272/5 від 29 січня 2019 року (далі Порядок) засудженого ОСОБА_7 , цього ж дня, було поставлено на облік і на нього було заведено особову справу та останній викликаний до Хмільницького РВ №3 філії ДУ «Центр пробації» у Вінницькій області, однак останній за викликом не з`явився.

10 грудня 2022 року працівниками Хмільницького РВ №3 філії ДУ «Центр пробації» у Вінницькій області ОСОБА_7 роз`яснено порядок та умови відбування покарання у виді громадських робіт, необхідність сумлінно ставитися до праці, працювати на визначених об`єктах, відпрацювати встановлений судом строк громадські робіти, які він під особистий підпис зобов`язався виконувати, та одночасно був попереджений, що у разі ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України.

16 грудня 2022 року ОСОБА_7 видали направлення для відпрацювання громадських робіт у КП «Хмільниккомунсервіс», створено наказ та графік виходу на роботу засудженого до громадських робіт на період з 20 грудня 2022 року по 30 грудня 2022 року, однак останній до місця відбування покарання не з`явився по причині того, що відповідно до наказу Начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 №711 від 20 грудня 2022 року був мобілізований та призваний на посаду солдата кулеметника 2 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 3 стрілецької роти в/ч НОМЕР_1 .

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №196 від 13 березня 2024 року з 22 січня 2024 року по теперішній час ОСОБА_7 не рахується у чисельності ЗСУ, а тому вважається таким, що може відбувати призначене йому покарання.

26 лютого 2024 року ОСОБА_7 з`явився до відділу «Центру пробації» проте від повторного отримання направлення на відпрацювання громадських робіт відмовився, посилаючись на поганий стан здоров`я.

27 березня 2024 року отримано відповідь від з медичного закладу «Сімейна медична практика», щодо стану здоров`я ОСОБА_7 , де зазначено, що стан здоров`я останнього, дозволяє виконувати роботи з певними обмеженнями.

27 березня 2024 року, 08 квітня 2024 року, 08 травня 2024 року та 20 травня 2024 року ОСОБА_7 були направлені виклики щодо необхідності з`явитися до відділу «Центру пробації», однак останній у визначений час без поважних причин не прибув.

22 квітня 2024 року в телефонній бесіді ОСОБА_7 повідомив, що не з`являвся до відділу «Центру пробації» через поганий стан здоров`я та при покращенні з`явиться самостійно. Також в подальшому жодних підтверджуючих документів щодо звернення до медичних закладів не надавав.

У подальшому, 13 червня 2024 року ОСОБА_7 з`явився до відділу «Центру пробації», де йому було повторно роз`яснено порядок та умови відбування покарання у виді громадських робіт, необхідність сумлінно ставитися до праці, працювати на визначених об`єктах, відпрацювати встановлений судом строк громадських робіт, під особистий підпис та одночасно ОСОБА_7 був попереджений, що у разі ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України. Цього ж дня йому видали направлення для відпрацювання громадських робіт у КП «Хмільниккомунсервіс», отримувати яке ОСОБА_7 відмовився.

В подальшому, ОСОБА_7 достовірно знаючи, що відповідно до розділу VІІ Порядку він повинен дотримуватися встановлених законодавством умов та порядку відбування покарання, діючи з прямим умислом, передбачаючи наслідки своїх протиправних дій та бажаючи їх настання, з метою ухилення від відбування встановленого вироком суду покарання у виді громадських робіт, після повторного попередження про притягнення до кримінальної відповідальності, продовжив ухилятись від відбування покарання у виді громадських робіт, що виразилось у небажанні виходу на роботу для відбування покарання, не прибутті до місця виконання покарання та не відпрацюванні жодної години громадських робіт, які йому були призначені вироком Хмільницького міськрайонного суду № 149/2224/22 від 25 жовтня 2022 року, чим злісно ухилився від відбування громадських робіт.

Заступник керівника Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, просив вирок Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 11.11.2024 року відносно ОСОБА_7 в частині призначеного покарання скасувати через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що потягло невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого внаслідок м`якості.

Ухвалити новий вирок, яким визнати винуватим ОСОБА_7 та призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст. 389 КК України у вигляді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік з покладанням обов`язків, передбачених ч. 2, п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України, а саме зобов`язати його періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації та виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

На підставі ст. ст. 71, 72 КК України шляхом повного приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 25 жовтня 2022 року ОСОБА_7 остаточно призначити покарання у виді 1 (одного) року 30 (тридцяти) днів пробаційного нагляду.

На підставі ч. 2, п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Вимоги апеляційної скарги мотивовано тим, що Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області, ухвалюючи вирок щодо ОСОБА_7 , мав призначити йому покарання за ч. 2 ст. 389 КК України у виді пробаційного нагляду на певний строк з покладанням обов`язків, передбачених ч. 2 ст. 59-1 КК України, а також за необхідності за ч. 3 ст. 59-1 КК України, після чого застосувати положення ст. ст. 71, 72 КК України та призначити остаточне покарання за сукупністю вироків у виді пробаційного нагляду на певний строк з покладанням обов`язків, передбачених ч. 2 ст. 59-1 КК України.

Однак, ухвалюючи вирок, призначаючи ОСОБА_7 покарання у виді пробаційного нагляду, не поклав на нього обов`язки, передбачені п.п. 1,2,3 ч. 2 ст. 59-1 КК України, що є обов`язковим у разі призначення такого виду покарання.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу прокурора, просив скасувати вирок через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, оскільки покладення обов`язків є обов`язковим при призначенні покарання за кожний кримінальний проступок, думку обвинуваченого ОСОБА_7 , який не заперечив проти апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Висновки суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України в апеляційному порядку прокурором не оспорюються.

Перевіривши доводи щодо неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність апеляційної скарги прокурора, суд апеляційної інстанції вважає, що вони є обґрунтованими.

Відповідно до ст. 413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування судового рішення, є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню; застосування закону, який не підлягає застосуванню; неправильне тлумачення закону, який суперечить його точному змісту; призначення більш суворого покарання, ніж передбачено відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 59-1 КК України, покарання у виді пробаційного нагляду полягає в обмеженні прав і свобод засудженого, визначених законом і встановлених вироком суду, із застосуванням наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства.

При цьому ч. 2 ст. 59-1 КК України визначено, що суд покладає на засудженого до пробаційного нагляду такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

З аналізу вищевказаних вимог кримінального закону вбачається, що положення, передбачені ч. 2 ст. 59-1 КК України, є імперативною нормою.

Таким чином, при призначенні покарання у виді пробаційного нагляду на обвинуваченого в обов`язковому порядку мають бути покладені обов`язки, передбачені п. п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 59-1 КК України.

Суд першої інстанції, ухвалюючи вирок відносно ОСОБА_7 від 11.11.2024 та призначаючи йому остаточне покарання на підставі ч.1 ст. 71 КК України у виді пробаційного нагляду, поклав на обвинуваченого обов`язки, передбачені ст. 59-1 КК України.

З урахуванням положень ст. 59-1 КК України суд першої інстанції, ухвалюючи вирок щодо ОСОБА_7 , мав призначити обвинуваченому покарання за ч. 2 ст. 389 КК України у виді пробаційного нагляду на певний строк з покладанням обов`язків, передбачених ч. 2 ст. 59-1 КК України, після чого застосувати положення ст. 71 КК України та призначити остаточне покарання за сукупністю вироків у виді пробаційного нагляду на певний строк з покладанням обов`язків, передбачених ст. 59-1 КК України.

Неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме ст. 59-1 КК України, відповідно до п.4 ч.1 ст. 409, ст. 413 КПК України є підставою для скасування вироку та ухваленням нового вироку.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 413,420, 615 КПК України, суд апеляційної інстанції,

У х в а л и в :

Апеляційну скаргу заступника керівника Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_8 , - задоволити.

Вирок Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 11.11.2024 року, яким ОСОБА_7 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 3 ст. 389 КК України, в частині призначеного покарання скасувати через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Ухвалити новий вирок.

Призначити ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 389 КК України покарання у вигляді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік з покладанням обов`язків, передбачених ч. 2, п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України, а саме зобов`язати його періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації та виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

На підставі ст. ст. 71, 72 КК України шляхом повного приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 25 жовтня 2022 року ОСОБА_7 остаточно призначити покарання у виді 1 (одного) року 30 (тридцяти) днів пробаційного нагляду.

На підставі ч. 2, п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

В решті вирок залишити без змін.

Судове рішення може бути оскаржене в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Відповідно до ч. 4 ст. 532 КПК України судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому ОСОБА_7 .

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4