Справа № 734/2076/22 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/381/25
Категорія - за участю сторін кримінального провадження: засудженого ОСОБА_2 Доповідач ОСОБА_3
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_3

суддів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5

секретаря судового засідання ОСОБА_6

за участю сторін кримінального провадження:

засудженого ОСОБА_2

його захисника адвоката ОСОБА_7

представника органу з питань пробації ОСОБА_8

прокурора ОСОБА_9

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові, одночасно в режимі відео конференції з Козелецьким районним судом, кримінальне провадження в порядку виконання вироку суду за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_2 на ухвалу Козелецького районного суду Чернігівської області від 03 лютого 2025 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою засудженому ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Львів, громадянину України, з повною загальною середньою освітою не працюючому, не одруженому, який має на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованому по АДРЕСА_1 , фактично проживаючому по АДРЕСА_2 , скасований іспитовий термін та він направлений для відбуття покарання, призначеного ч. 4 ст. 185 КК України вироком Козелецького районного суду Чернігівської області від 03 квітня 2023 року. З урахуванням ухвали Чернігівського апеляційного суду від 27 листопада 2024 року, у виді 5 років позбавлення волі.

Задовольняючи подання Чернігівського районного сектору №4 філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області суд вказав на те, що ОСОБА_2 ухиляється від виконання покладеного на нього судом обов`язків з`являтись на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, систематично вчиняє адміністративні правопорушення, на проведені профілактичні бесіди та письмові попередження не реагує, що вказує на необхідність дострокового скасування звільнення з випробуванням та направлення засудженого для відбування покарання в місця позбавлення волі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить ухвалу суду скасувати, а справу повернути на новий судовий розгляд, оскільки він не був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, адже судові виклик були йому направлені за адресою реєстрації, при тому, що уповноважені особи окружної прокуратури були обізнані про те, що постійним місцем його проживання є місто Київ, адже саме за цією адресою він викликається для участі у судовому розгляді іншого кримінального провадження, яке перебуває на розгляді у Бобровицькому районному суді.

Вказує на те, що в оскаржуваній ухвалі зазначено про те, що 04.10.2024, 01.11.2024 та 06.12.2024 він не прибув на реєстрацію до органу пробації та не надав підтверджуючі цьому документи. Однак, у вересні 2024 року він повідомив працівників Чернігівського районного сектору №4 філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області про те, щоб вони передали його особисту справу до Деснянського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області.

Зазначене підтверджується листом Деснянського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області від 24 лютого 2025 року, з якого убачається, що 08 січня 2025 року з Чернігівського районного сектору №4 надійшов запит щодо перевірки факту його проживання по АДРЕСА_2 .

13 січня 2025 року до Чернігівського районного сектору №4 філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області був надісланий запит про передачу його особової справи до Деснянського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в м. Києві та Київській області для виконання по територіальності.

Однак, посадові особи Чернігівського районного сектору №4 філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області замість направлення особової справи для виконання, направили подання до Козелецького районного суду про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Наголошує на тому, що особисто він вважав, що посадові особи Чернігівського районного сектору №4 філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області направили його особову справу до Деснянського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в м. Києві та Київській області для подальшого відбування ним покарання.

З огляду на викладене, ухвала суду винесена з порушеннями вимог ч. 5 ст. 539 КПК України, судом не встановлені причини його неприбуття до Чернігівського районного сектору №4 філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області, а рішення винесене лише з позиції органів пробації та сторони обвинувачення.

Просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки про винесення ухвали він дізнався лише 24 лютого 2025 року, що є поважною причиною пропуску строку на її оскарження.

В доповненні до апеляційної скарги ОСОБА_2 просив апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати, у задоволенні подання Чернігівського районного сектору №4 філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області відмовити з підстав. наведених в апеляційній скарзі.

Заслухавши доповідача, захисника та засудженого, які підтримали доводи апеляційної скарги, вказували на відсутність підстав для скасування іспитового строку та просили відмовити у задоволенні подання органу пробації, представника органу пробації та прокурора, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги засудженого, вказуючи на систематичність допущених порушень, невиконання обов`язку про явку на реєстрацію без поважних причин, вчинення адміністративних правопорушень, зміну місця проживання, що в сукупності вказує на не можливість його виправлення у разі подальшого звільнення від відбування покарання, перевіривши матеріали судового провадження, особових справ на засудженого, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу засудженого залишити без задоволення.

Питання про поновлення засудженому строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції було вирішене під час відкриття апеляційного провадження, а тому повторному вирішенню під час апеляційного розгляду не підлягає.

Вироком Козелецького районного суду Чернігівської області 03 квітня 2023 року ОСОБА_2 був засуджений за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч 4 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України був звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 3 роки, за умови виконання покладених на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а саме: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Відповідно до ухвали Чернігівського апеляційного суду від 27 листопада 2024 року ОСОБА_2 на підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнено від покарання, призначеного вироком Козелецького районного суду Чернігівської області від 03 квітня 2023 року за ч. 1 ст. 185 та ч. 2 ст. 185 КК України у зв`язку з усуненням законом карності діяння.

ОСОБА_2 вважається таким, що засуджений за ч. 4 ст. 185 КК України за епізодом викрадення чужого майна 28 червня 2022 року до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_2 був звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 3 роки, за умови виконання покладених на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а саме: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Іспитовий строк ОСОБА_2 обчислюється з дня проголошення вироку з 03 квітня 2023 року.

За змістом ч. 3 ст. 164 КВК України, звільнені від відбування покарання з випробуванням зобов`язані: виконувати обов`язки, які покладені на них судом; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; з`являтися за викликом до зазначеного органу.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України несприятливий наслідок направлення засудженого для відбування покарання настає в двох випадках. Перший коли засуджений в період проходження іспитового строку не виконує покладених одного чи кількох обов`язків. Другий якщо засуджений протягом іспитового строку систематично (три і більше рази) вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення, види яких, передбачені ст. 24 КУпАП.

09 травня 2023 року ОСОБА_2 був поставлений на облік Чернігівського районного сектору №4 філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області.

20 грудня 2023 року ОСОБА_2 ознайомлений зі своїми правами та обов`язками, йому були роз`яснені порядок та умови відбування покарання з випробуванням, а також наслідки порушення цих умов.

Відповідно до постанови про встановлення днів явки на реєстрацію від 20 грудня 2023 року ОСОБА_2 був зобов`язаний з`являтись до Чернігівського районного сектору №4 філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області першу п`ятницю кожного місяця.

01 березня 2024 року ОСОБА_2 не з`явився на реєстрацію та про причини своєї неявки орган пробації не повідомив. У зв`язку з неявкою засудженого на реєстрацію, фахівцем органу пробації був надісланий виклик про необхідність прибуття до органу пробації 13 березня 2024 року, однак, засуджений з`явився лише 19 березня 2024 року та у своїх поясненнях повідомив, що не прибув на реєстрацію через хворобу, хоча жодних підтверджуючих цьому документів не надав.

Через неявку засудженого без поважних причин на реєстрацію йому було винесено письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення в місця позбавлення волі для відбування призначеного строку покарання.

Не зважаючи на винесене попередження, 05 квітня 2024року ОСОБА_2 знову не з`явився на реєстрацію та про причини своєї неявки не повідомив. Засуджений з`явився до органу пробації 11 квітня 2024 року та пояснив, що не прибув на реєстрацію через те, що переплутав дні явки, у зв`язку з чим йому було винесене повторне попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення в місця позбавлення волі для відбування призначеного строку покарання.

02 серпня 2024 року ОСОБА_2 втретє не прибув на реєстрацію та не повідомив про причини своєї неявки. У зв`язку з неявкою засудженого на реєстрацію, фахівцем органу пробації був надісланий виклик про необхідність прибуття до органу пробації 12 серпня 2024 року, але засуджений не з`явився, як і не з`явився на виклик 22 серпня 2024 року. Під час виїзду за місцем його проживання, останній був відсутній і місце його знаходження встановити не вдалося.

Через неявку ОСОБА_2 на виклики органу пробації 23 серпня 2024 року фахівцем були розпочаті першочергові розшукові заходи засудженого, який ухилявся від виконання покладеного на нього судом обов`язку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

06 вересня 2024 року ОСОБА_2 з`явився до органу пробації та повідомив, що не з`явився на реєстрацію через те, що перебував у відрядженні. Однак, жодних документів, які б підтверджували такі обставини, або вказували на те, що він офіційно працевлаштований засудженим надано не було.

04 жовтня 2024 року ОСОБА_2 знову не прибув на реєстрацію та про причини своєї неявки фахівця органу пробації не повідомив. У зв`язку з неявкою засудженого на реєстрацію, фахівцем органу пробації був надісланий виклик про необхідність прибуття до органу пробації 24 жовтня 2024 року, однак за викликом він не прибув, як не прибув він на виклик і 01.11.2024.

25 жовтня 2024 року та 04 листопада 2024 року були здійснені неодноразові телефонні дзвінки на номер телефону НОМЕР_1 , який засуджений вказав як номер телефону, яким він користується. На телефонні дзвінки ОСОБА_2 не відповідав. В телефонній розмові з матір`ю засудженого, остання повідомила, що син перебуває на роботі в місті Києві та додому не приїжджає, при цьому відмовилась назвати місце роботи свого сина, запевнила, що повідомить його про необхідність прибуття до органу пробації.

Через те, що місце перебування ОСОБА_2 не вдалося встановити 04 листопада 2024 року були розпочаті першочергові розшукові заходи.

Наступного дня, 05.11.2024, на номер телефону начальника сектору зателефонував ОСОБА_2 та повідомив, що проживає на квартирі в місті Києві, при цьому адресу місця проживання назвати відмовився та запевнив, що прибуде на реєстрацію 06 листопада 2024 року. Однак, 06 листопада 2024 року засуджений до органу пробації не з`явився, на телефонні дзвінки не відповідав та про причини своєї неявки не повідомив.

З огляду на встановлені відомості про те, що ні за місцем реєстрації, ні за місцем проживання, яке було вказане засудженим під час взяття його на облік органом пробації, засуджений не проживає та вказав на те, що мешкає в місті Києві, при цьому не назвав адреси місця проживання, вірним є висновок суду та твердження фахівця органу пробації про те, що ОСОБА_2 не виконав й другий покладений на нього судом обов`язок повідомляти орган пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Крім того, під час перевірки інформації щодо історії вчинення адміністративних правопорушень, було встановлено, що ОСОБА_2 притягувався до адміністративної відповідальності 27 травня 2024 року за ч. 1 ст. 122 КУпАП; 05 червня 2024 року за ч. 5 ст. 121 КУпАП; 29 липня 2024 року за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Аналіз змісту наявних матеріалів повністю спростовує доводи апеляційної скарги засудженого, який вказує, що у вересні 2024 року повідомив працівників Чернігівського районного сектору №4 філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області про зміну місця проживання та необхідність передати матеріали його особової справи до Деснянського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в м. Києві та Київській області.

По-перше, засуджений не прибув на реєстрацію у визначені для реєстрації дні, а саме: 01 березня, 05 квітня, 02 серпня, 04 жовтня 2024 року. Поважності причин своєї неявки на реєстрацію засуджений не підтвердив, в телефонному режимі фахівцю органу пробації про неможливість прибуття не повідомив та не узгодив наступну дату з`явлення для реєстрації.

Яким чином, повідомлення засудженого про необхідність передачі матеріалів особової справи до органу пробації в місті Києві, яке за його версією надійшло у вересні 2024 року, пояснює причини його неявки на реєстрацію в березні, квітні та серпні 2024 року, так і не зрозуміло. В апеляційній скарзі засудженим доказів поважності неприбуття на реєстрацію у вказані дні надано не було. Більш того, ці обставини ним взагалі не оспорюються та не спростовуються.

По-друге, факт повідомлення засудженим уповноважених осіб органу пробації про зміну місця проживання не знайшов свого підтвердження, адже ОСОБА_2 відмовився назвати адресу проживання в місті Києві, у зв`язку з чим були вжиті заходи щодо його розшуку та встановлення місця проживання.

Крім того, листом начальника Деснянського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в м. Києві та Київській області спростовується твердження обвинуваченого про те, що у вересні 2024 року він вимагав передачі матеріалів його особової справи з Чернігівського районного сектору №4 філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області.

Так, на виконання запиту Чернігівського районного сектору №4 філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області щодо перевірки та встановлення факту проживання ОСОБА_2 на території міста Києва, засуджений прибув на виклик до Деснянського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в м. Києві та Київській області 13 січня 2025 року. Тобто, засуджений самостійно не звертався до органу пробації в місті Києві з метою вирішення питання щодо відбування покарання за місцем проживання, а отже безпідставним є його твердження про те, що він вимагав передачі матеріалів його особової справи до органу пробації за місцем проживання, адже він туди прибув виключно за викликом.

Лише після цього, 13 січня 2025 року Деснянський районний відділ філії ДУ «Центр пробації» в м. Києві та Київській області звернувся до Чернігівського районного сектору №4 філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області про передачу матеріалів особової справи щодо засудженого ОСОБА_2 для виконання вироку суду по територіальності. Однак, на цей час матеріали за поданням органу пробації про скасування звільнення від відбування призначеного покарання з випробуванням перебували на розгляді в суді першої інстанції.

Фактично, засуджений прибув до Деснянського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в м. Києві та Київській області напередодні судового розгляду в Козелецькому районному суді Чернігівської області 14 січня 2025 року. При цьому, зміст повідомлення свідчить про те, що Чернігівському районному сектору №4 філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області ОСОБА_2 повідомив зовсім іншу адресу, ніж так яка була встановлена Деснянським районним відділом філії ДУ «Центр пробації» в м. Києві та Київській області, та за якою фактично проживав засуджений.

По-третє, засудженим не були виконані обов`язки покладені на нього судом під час звільнення від відбування покарання з випробуванням, він чотири рази не з`явився на реєстрацію до органу пробації у визначені для реєстрації дні, не з`являвся до органу пробації на виклики, не виходив на зв`язок з фахівцем органу пробації, не повідомив орган пробації про зміну місця проживання, допустив систематичне вчинення адміністративних правопорушень.

При цьому, матеріали справи не містять жодного документу, який би підтверджував поважність неприбуття засудженого на реєстрацію, не надано таких документів й апеляційному суду.

Крім того, покладені на ОСОБА_2 вироком суду обов`язки не несуть для особи надмірний тягар, який вона в силу стану здоров`я, або перебування на роботі з неможливістю відриву від виробництва не може виконати.

Колегія суддів вважає, що подання уповноваженого органу пробації підлягає задоволенню, так як ОСОБА_2 були роз`яснені порядок та умови відбування покарання, про що складено письмову підписку, яка знаходиться в матеріалах особової справи.

Враховуючи, що засуджений ОСОБА_2 умисно не виконав покладені на нього обов`язки, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно вважав за необхідне скасувати йому звільнення від відбування покарання з випробуванням, та направити його для відбування призначеного покарання.

Колегія суддів зауважує, що після винесених письмових попереджень ОСОБА_2 не вчинив жодних дій на виправлення своєї поведінки. Знаючи, що за не виконання покладених на нього судом обов`язків, йому може бути скасовано звільнення від відбування покарання, він свідомо не з`являвся на реєстрацію до органу пробації та не повідомив фахівця про зміну свого місця проживання, що призвело до того, що орган пробації змушений був фактично займатися розшуком засудженого та робити перевірку з`ясування причин його неявки на реєстрацію.

Зважаючи на таку поведінку засудженого, а також з врахуванням непоодиноких випадків притягнення його до адміністративної відповідальності, є підстави вважати, що умисне невиконання покладених на ОСОБА_2 судом обов`язків може призвести до тяжких наслідків і продовження останнім протиправної поведінки, у зв`язку з чим є всі підстави для задоволення подання органу пробації.

Вказуючи в апеляційній скарзі про те, що він не був повідомлений про час та місце судового розгляду в Козелецькому районному суді Чернігівської області, оскільки судові виклик були йому надіслані за місцем реєстрації, колегія суддів констатує факт уведення суду в оману через те, що апелянтом повідомлені неправдиві відомості, які суперечать матеріалам судового провадження.

Так, про час та місце судового розгляду 14 січня 2025 року засуджений ОСОБА_2 повідомлявся за допомогою меседжеру «Viber» на номер мобільного телефону, який був вказаний засудженим під час взяття його на облік органом пробації та про зміну якого він не повідомляв.

Після неприбуття засудженого в судове засідання та надходження повідомлення про те, що він проживає по АДРЕСА_2 , судовий розгляд був відкладений на 03лютого 2025 року, а засуджений викликаний до суду за адресою в м. Києві, вул. Крайня, 13 (судовий виклик не був отриманий засудженим), а також за допомогою направлення SMS-повідомлення на номер телефону ОСОБА_2 .

Таким чином, безпідставним є твердження апелянта про порушення його процесуальних прав через проведення судового розгляду за його відсутності, адже він належним чином був повідомлений про час та місце судового розгляду, однак, свідомо відмовився від використання своїх процесуальних прав та в судове засідання не прибув.

Натомість, дізнавшись про те, що в суді буде розглядатись питання про скасування звільнення його від відбування покарання, ОСОБА_2 прибув до Деснянського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в м. Києві та Київській області та почав вирішувати питання про передачу матеріалів його особової справи, хоча до цього часу, він цим питанням не переймався, а просто уникав спілкування з фахівцями органу пробації та не з`являвся на реєстрацію, чим порушив умови та порядок відбування покарання з випробуванням та не виконав покладені на нього судом обов`язки, виконання яких й було умовою, за яких він був звільнений від відбування покарання у виді позбавлення волі.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції про задоволення подання Чернігівського районного сектору №4 філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області щодо ОСОБА_2 є законним та обґрунтованим, зміні чи скасуванню не підлягає.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 537-539 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Козелецького районного суду Чернігівської області від 03лютого 2025 року про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого ОСОБА_2 в місця позбавлення волі для відбування призначеного судом покарання, без змін.

Ухвала набуває законної сили після її проголошення й касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_10 ОСОБА_11 ОСОБА_12