Справа №: 398/647/25
провадження №: 1-кс/398/200/25
УХВАЛА

Іменем України

"10" лютого 2025 р. м. Олександрія

Слідчий суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого, погоджене прокурором, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000219 від 09 лютого 2025 року, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Вершино Кам`янки, Новгородківського району, Кіровоградської області, громадянина України, із професійно-технічною освітою, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працює трактористом КП «Чисте місто», не одружений, на утриманні неповнолітніх та малолітніх дітей не має, раніше не судимий,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

В С Т А Н О В И В

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 строком на 60 (шістдесят) днів, без визначення розміру застави.

Клопотання мотивовано тим, що 08 лютого 2025 року близько 16:30 години (точний час досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спільно із ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , перебували в будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Перебуваючи в приміщенні кухні, за вказаною адресою ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 розпивали спиртні напої. Під час спільного розпиття алкогольних напоїв між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 виникла суперечка на ґрунті виниклих неприязних відносин, яка в подальшому переросла у бійку. В цей момент у ОСОБА_5 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, виник раптовий злочинний протиправний умисел направлений на вбивство, тобто умисне протиправне спричинення смерті ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний протиправний умисел, ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, діючи умисно, маючи на меті спричинення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, що неминуче призведуть до його смерті, який в цей момент намагався вийти з приміщення кухні, взяв зі столу ніж та наздогнав ОСОБА_7 . Після чого, ОСОБА_5 лівою рукою схопив за ліве плече ОСОБА_7 , розвернув до себе обличчям та наніс один цілеспрямований удар ножем, який тримав у правій руці, в черевну порожнину, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді: проникаючого колото-різаного поранення з ушкодженням черевної аорти, яка ускладнилась гострою крововтратою, та які класифікуються як тяжкі тілесні ушкодження, які є небезпечними в момент їх заподіяння.

Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_7 помер на місці. При цьому, смерть ОСОБА_7 настала внаслідок гострої крововтрати, проникаючого колото-різаного поранення з ушкодженням черевної аорти, тобто ушкодження внаслідок контакту з гострим предметом.

Підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , слідчий зазначив наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків з метою уникнення покарання.

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали та просили його задовольнити.

Підозрюваний та його захисник заперечували проти задоволення клопотання, просили застосувати відносно підозрюваного домашній арешт. Захисник зазначив, що вважає визначені слідчим та прокурором ризики надуманими, пояснив, що його підзахисний свою вину у вчиненому визнав, сприяє слідству, не має наміру впливати на свідків. Підозрюваний додатково пояснив, що жалкує про вчинене, має намір працювати.

Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно зі ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі; дані про особу підозрюваного; розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа; ризики продовження чи повторення протиправної поведінки.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

З матеріалів клопотання вбачається, що у провадженні слідчого СВ Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області перебуває кримінальне провадження № 0000219 від 09 лютого 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

09 лютого 2025 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлений про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Підозрюваному забезпечено право на захист.

Оскільки, поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві, то суд бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, №182).

Внесене на розгляд слідчого судді клопотання, відповідає як вимогам ст. 184 КПК України, так і практиці застосування рішень Європейського суду з прав людини, оскільки обставини зафіксовані в протоколах слідчих дій: огляду місця події, огляду трупа, допиту свідків, а також лікарському свідоцтві про смерть, в сукупності містять достатньо даних, які дають можливість зробити висновок про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Від слідчого судді, на початковій стадії досудового розслідування, не вимагається визначати правильність кваліфікації, а також: достатність, належність, допустимість, достовірність доказів. Остаточною оцінкою доказів займається суд під час судового провадження. Для вирішення цього клопотання достатньо встановити наявність обґрунтованості пред`явленої підозри, що виконали слідчий з прокурором.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Пунктом 4 частини 2 статті 183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 не одружений, не має на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей чи інших утриманців, проживає сам. Зазначені обставини свідчить про відсутність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків.

Суд враховує, що тяжкість покарання не є визначальним елементом при обранні відносно особи запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Разом з цим, врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем ймовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилятись від суду.

Отже ОСОБА_5 усвідомлюючи ступінь тяжкості інкримінованого йому кримінального правопорушення та суворість можливого покарання, а також не маючи міцних соціальних зв`язків, може без перешкод залишити своє місце проживання та переховуватись від органів досудового розслідування та суду, що буде перешкоджати кримінальному провадженню (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Оскільки ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного злочину пов`язаного з фізичним насильством, що спричинило смерть людини, то існує ризик того, що він буде незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, з метою зміни ними своїх показань та уникнення кримінальної відповідальності (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Враховуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що слідчим та прокурором доведено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків.

Взявшидо уваги дані, що характеризують особу підозрюваного, відсутність у нього міцних соціальних зв`язків в місці його проживання, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, слідчий суддя вважає, що відносно підозрюваного не може бути застосовано більш м`який запобіжний захід, ніжтримання під вартою, через наявність ризиків, передбачених у пунктах 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

У даному конкретному випадку наявні реальні ознаки суспільного інтересу та необхідність забезпечення завдань кримінального провадження і завершення досудового розслідування по кримінальному провадженню (ст. 2 КПК України), які незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають принцип поваги до особистої свободи підозрюваного.

У разі обрання підозрюваному запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, вказане не забезпечить на етапі досудового розслідування та у подальшому, належного виконання останнім його процесуальних обов`язків і надасть йому змогу переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків.

Зазначені обставини виправдовують тримання ОСОБА_5 під вартою та вказують на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного для запобігання наведеним вище ризикам, на які вказали у клопотанні та в судовому засіданні слідчий і прокурор.

Враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, слідчий суддя не визначає розмір застави у кримінальному проваджені, так як кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 вчинено із застосуванням насильства, що спричинило смерть потерпілого (п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Згідно з частинами 3, 5 статті 115 КПК України при обчисленні строку днями, строк закінчується о двадцять четвертій годині останнього дня строку; при обчисленні строків днями та місяцями не береться до уваги той день, від якого починається строк, за винятком строків тримання під вартою, до яких зараховується неробочий час та які обчислюються з моменту фактичного затримання чи взяття під варту.

За правилами ст. 209 КПК України моментом затримання ОСОБА_5 буде вважатись час, коли останній підкорюючись правомірному наказу працівника правоохоронного органу був вимушений прослідувати для проведення процесуальних дій з його участю, тобто 03 год. 07 хв. 09 лютого 2025 року, що підтверджується протоколом затримання підозрюваного.

Керуючись ст. ст. 176 178, 183, 193, 194, 196, 197, 372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В

Клопотання слідчого, погоджене прокурором, в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000219 від 09 лютого 2025 року, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, взявши його під варту в залі суду.

Початок строку тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обчислювати з 09 лютого 2025 року.

Строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити до 09 квітня 2025 року включно.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Вручити копію ухвали учасникам судового провадження негайно після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СВ Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 та прокурора Олександрійської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не було скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1