Справа№751/4728/23
Провадження№1-в/751/451/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2024 року місто Чернігів

СУДДЯ НОВОЗАВОДСЬКОГО РАЙОННОГО СУДУ МІСТА ЧЕРНІГОВА

ОСОБА_1

розглянувши в порядку прийняття заяви засудженої ОСОБА_2 про застосування Закону України від 18.07.2024 року № 3886-ІХ та зміну вироку

В С Т А Н О В И Л А:

02.12.2024 року із державної установи «Чернігівський слідчий ізолятор» до Новозаводського районного суду міста Чернігова надійшла заява засудженої ОСОБА_2 про застосування Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року № 3886-ІХ та зміну вироку суму від 06.11.2023 року, за яким вона відбуває покарання.

Вивчивши зміст заяви, доходжу висновку, що заява засудженої ОСОБА_2 підлягає поверненню з таких підстав.

Вироком Новозаводського районного суду міста Чернігова від 06.11.2023 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 308, ч. 2 ст. 317 КК України і призначено йому покарання, на підставі ст. 70 КК України, за сукупністю вчинених кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є його власністю, за виключенням житла;

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнано винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 308, ч. 2 ст. 317 КК України і призначено їй покарання на підставі ст. 70 КК України, за сукупністю вчинених кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, у виді 6 років позбавлення волі, з конфіскацією всього майна, що є її власністю, за виключенням житла.

На підставі ст. 71 КК України, до призначеного за даним вироком покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Новозаводського районного суду міста Чернігова від 02.02.2023 року та за сукупністю вироків визначено ОСОБА_2 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років 2 місяці, з конфіскацією всього майна, що є її власністю, за виключенням житла.

Строк відбування покарання обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_2 рахувати з моменту затримання, з 27.04.2023 року, зарахувавши у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 27.04.2023 року до 06.11.2023 року.

Вирок суду набрав законної сили 07.12.2023 року (т. 3 а.с.2).

Відповідно до листа ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор» від 19.01.2024 року № 190/23, засуджена ОСОБА_2 вибула до ДУ «Надержинщинська виправна колонія (№65)» Полтавської області для відбування покарання за вироком суду від 06.11.2023 року (т. 3 а.с.22).

Ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 24.07.2024 року, етаповано засуджену ОСОБА_2 , з державної установи «Надержинщинська виправна колонія (№65)» до державної установи «Чернігівський слідчий ізолятор».

Тимчасово залишено ОСОБА_2 у державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор» на час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження № 751/4728/23 (провадження № 1-кп/751/292/23).

09.08.2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року № 3886-ІХ, яким внесено зміни до законодавчих актів України, в тому числі до ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення «Дрібне викрадення чужого майна».

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України, особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Відповідно п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Згідно із ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

У розумінні статей 22, 26 КПК України, сторони кримінального провадження, у тому числі й засуджений, є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом та використовуючи свої права повинні самостійно обстоювати власні правові позиції, права, свободи і законні інтереси засобами, які передбачені цим Кодексом. При цьому, суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, вирішує лише ті питання, що віднесені на їх розгляд сторонами та віднесені до його повноважень, а відтак не може приймати з власної ініціативи заходи щодо збирання, доведення та обґрунтування правових позицій сторін провадження.

Враховуючи, що до заяви засудженою ОСОБА_2 не додано документів, які б підтверджували, що вирок щодо неї виконується у державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор», заяву про застосування Закону України від 18.07.2024 року № 3886-ІХ подано до Новозаводського районного суду міста Чернігова, в межах територіальної юрисдикції якого засуджена тимчасово перебуває, за місцем знаходження слідчого ізолятора, зазначені недоліки позбавляють суд можливості прийняти заяву до розгляду, тому заява підлягає поверненню особі, що її надіслала без розгляду.

Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

Керуючись статтями 22, 26, 537, 539 КПК України, суддя

УХВАЛИЛА :

Заяву засудженої ОСОБА_2 про застосування Закону України від 18.07.2024 року № 3886-ІХ та зміну вироку повернути особі, що її надіслала.

Роз`яснити ОСОБА_2 , що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду.

Ухвала оскарженню не підлягає

Суддя: ОСОБА_1