У Х В АЛ А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2025 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника власника майна - адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна в межах кримінального провадження 0000004 від 16 січня 2024 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого частиною третьою статті 212 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До провадження слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту.

Клопотання мотивоване тим, що ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 26 серпня 2024 року (справа № 760/18434/24) накладено арешт на майно, виявлене та вилучене під час проведення обшуку 07 серпня 2024 року за адресою: АДРЕСА_1 з метою збереження речових доказів із забороною відчуження, розпорядження та користування, а саме на: чекову книжку ФОП ОСОБА_4 серія НОМЕР_3 по № НОМЕР_4 на 25 сторінках - 1 шт.; чекову книжку ФОП ОСОБА_4 серія ЯО з № НОМЕР_5 по № НОМЕР_6 на 25 сторінках - 1 шт.; договір доручення № 22/05/24, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , та акт приймання-передачі до договору від 22 травня 2024 року № 22/05/24 на 5 арк.; договір позики від 01 липня 2024 року за № 01/07-2024, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , на 3 арк.; грошові кошти долари США купюрами номіналом 100 дол. США в кількості 180 шт. на суму 18 000 дол. США; мобільний телефон марки Apple iPhone 14 Pro Max, білого кольору в силіконовому чохлі жовтого кольору IMEI 1: НОМЕР_1 , ІMEI 2: НОМЕР_2 .

Зазначає, що під час розгляду клопотання про арешт вищевказаного майна, власник майна ОСОБА_4 не була присутня в судовому засіданні, тобто слідчим суддею не були досліджені всі обставини.

Вважає, що арешт на грошові кошти накладено необґрунтовано, що порушує право власності ОСОБА_4 , оскільки в ухвалі слідчого судді не міститься обґрунтування, на підставі яких доказів він дійшов висновку, що арештовані грошові кошти є доходом від злочинної діяльності. Крім того, у клопотанні прокурора про арешт майна не міститься доводів, яким саме критеріям речових доказів, визначених статтею 98 КПК України, відповідають вилучені грошові кошти. Також, у матеріалах справи відсутня постанова старшого детектива (на правах самостійного Управління) Територіального управління БЕБ у Київській області ОСОБА_7 від 08 серпня 2024 року, якою було визнано вищезазначене майно речовими доказами у даному кримінальному провадженні. Будь-якими іншими доказами, долученими до матеріалів клопотання про арешт майна, не підтверджено злочинне походження, вилучених у ОСОБА_4 грошових коштів.

Разом з тим, вилучені в ході обшуку у ОСОБА_4 грошові кошти мають законне джерело походження, про що свідчать дані податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 за 2023 рік, де відображено обсяг доходу за звітний період у розмірі 5 564 695 грн, а також завірені банківські виписки щодо руху коштів по банківському рахунку ФОП ОСОБА_4 . Крім того, тільки за січень 2024 року ФОП ОСОБА_4 отримала на банківський рахунок 1 008 550 грн за надані нею консультаційні послуги в межах її діяльності як приватного підприємця. Таким чином, грошові кошти були набуті ОСОБА_4 у відповідності до законодавства України зі сплатою всіх необхідних податків та зборів.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги, що ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні не пред`явлено про підозру, не визначено потерпілу сторону, цивільний позов не пред`явлений, розмір завданих збитків не встановлений і жодним доказом не підтверджений, адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернулася до слідчого судді з цим клопотанням, в якому просить: скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 26 серпня 2024 року на майно, виявлене та вилучене під час проведення обшуку 07 серпня 2024 року за адресою: АДРЕСА_1 , а саме, на грошові кошти долари США купюрами номіналом 100 дол. США в кількості 180 шт. на суму 18 000 дол. США; зобов`язати старшого детектива (на правах самостійного Управління) Територіального управління БЕБ у Київській області ОСОБА_7 повернути ОСОБА_4 майно, вилучене під час проведення обшуку 07 серпня 2024 року за адресою: АДРЕСА_1 , а саме, грошові кошти долари США купюрами номіналом 100 дол. США в кількості 180 шт. на суму 18 000 дол. США.

09 грудня 2024 року до суду надійшло клопотання прокурора, в якому він зазначив, що клопотання про скасування арешту не підлягає задоволенню, оскільки є необґрунтованим. Ухвала слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 26 серпня 2024 року винесена з дотриманням вимог КПК України. ОСОБА_4 та її представника в апеляційному порядку вказану ухвалу не оскаржували. Крім того, аналогічне клопотання про скасування арешту вже було розглянуто іншим слідчим суддею, у задоволенні якого було відмовлено (справа № 760/29578/24). З урахуванням викладеного, просив відмовити у задоволенні клопотання.

Детектив ОСОБА_7 в судовому засіданні, що відбулося 09 грудня 2024 року, заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що досудове розслідування триває, проводяться необхідні слідчі дії, які мають доказове значення для кримінального провадження, а також у застосуванні такого заходу, як арешт майна, потреба не відпала, а сам арешт накладено обґрунтовано. Крім того, з наданих представником власника майна виписок про рух коштів по рахунку ОСОБА_4 вбачається, що 4 рази на місяць на її рахунок надходило близько 100 000 грн, які вона на наступний день після надходження знімала, що на думку детектива, є обготівковуванням коштів, здобутих злочинним шляхом, та такі дії є предметом дослідження в межах триваючого досудового розслідування кримінального провадження.

Представник власника майна ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримала клопотання у повному обсязі з підстав викладених у ньому та просила його задовольнити. Також зазначила, що ФОП ОСОБА_4 співпрацювала з такими контрагентами як ТОВ «Адамс Клайф», ТОВ «Інтер Бласт», ТОВ «Вербанія Сантрейд» та ТОВ «Трелеборг», діяльність яких не розглядається та не перевіряється в межах кримінального провадження № 0000004 від 16 січня 2024 року, що додатково підтверджує законність походження грошових коштів.

Прокурор/детектив в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, про поважність причин неявки слідчому судді невідомо.

Частиною другою статті 174 КПК України передбачено, що клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Про час та місце розгляду повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно.

Статтею 26 КПК України передбачено, що, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд вважає за можливим прийняти рішення по суті клопотання у відсутність уповноваженої особи органу досудового розслідування або прокуратури.

Вислухавши представника власника майна, вивчивши клопотання та дослідивши матеріали додані до клопотання слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до частин 1, 2 статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

В ході судового розгляду клопотання встановлено, підрозділом детективів (на правах самостійного Управління) територіального управління БЕБ у Київській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000004 від 16 січня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 212 КК України.

26 серпня 2024 року ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва у справі № 760/18434/24 накладено арешт на майно, виявлене та вилучене під час проведення обшуку 07 серпня 2024 року за адресою: АДРЕСА_1 , з метою збереження речових доказів, із забороною відчуження, розпорядження та користування, а саме на: чекову книжку ФОП ОСОБА_4 серія НОМЕР_3 по № НОМЕР_4 на 25 сторінках - 1 шт.; чекову книжку ФОП ОСОБА_4 серія ЯО з № НОМЕР_5 по № НОМЕР_6 на 25 сторінках - 1 шт.; договір доручення № 22/05/24, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , та акт приймання-передачі до договору від 22 травня 2024 року № 22/05/24 на 5 арк.; договір позики від 01 липня 2024 року за № 01/07-2024, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , на 3 арк.; грошові кошти долари США купюрами номіналом 100 дол. США в кількості 180 шт. на суму 18 000 дол. США; мобільний телефон марки Apple iPhone 14 Pro Max, білого кольору в силіконову чохлі жовтого кольору IMEI 1: НОМЕР_1 , ІMEI 2: НОМЕР_2 .

Відповідно до статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з частиною другою статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до статті 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до частини другої статті 173 КПК України визначено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати, серед іншого, правову підставу для арешту майна та можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України).

Як вбачається зі змісту ухвали, якою накладено арешт на майно, слідчий суддя керувався вимогами статті 173 КПК України, врахував розумність і співмірність обмеження права власності, а також, що арешт необхідний з метою забезпечення збереження речових доказів.

З метою збереження речових доказів, як визначено частиною третьою статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним устатті 98 цього Кодексу, а саме, є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Статтею 16 КПК України передбачено недоторканість права власності як одну із засад кримінального провадження. Цією нормою передбачено, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Водночас, слідчий суддя враховує, що в силу статті 41 Конституції України, статті 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі «АГОСІ проти Сполученого Королівства» (AGOSI v. The United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

У справі Раймондо проти Італії (Raimondo v. Italy, рішення 24.01.1994), в яких заявники скаржилася на контроль за використанням власності в зв`язку з провадженням кримінального розслідування, не знайшовши у цьому випадку порушення ст.1 протоколу №1, Суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань (п.35).

З викладених вище норм КПК України та практики Європейського суду з прав людини, вбачається, що захист прав власника чи законного володільця майна, яке має значення для кримінального провадження, є пріоритетним, і ступінь втручання у право власності особи має бути співмірним потребам досудового розслідування.

Слідчим суддею в ході судового розгляду встановлено, що доказів того, що вилучені грошові кошти у ОСОБА_4 отримані внаслідок протиправної діяльності, арештоване майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, засобом його вчинення або містить сліди його вчинення, тобто його відповідності критеріям, визначеним статтею 98 КПК України, стороною обвинувачення не надано.

Крім того, детектив в судовому засіданні зазначив, що проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, у той же час на момент розгляду клопотання не надано слідчому судді доказів на підтвердження того, що в межах кримінального провадження № 0000004 від 16 січня 2024 року проводяться будь-які слідчі дії.

Крім того, у даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 не повідомлено про підозру. До матеріалів клопотання про скасування арешту майна представником власника майна долучено виписки про рух коштів по рахунку ФОП ОСОБА_4 , а також податкові декларації платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 за 2023 рік та 2024 рік, з якої вбачається, що обсяг її доходу від підприємницької діяльності у 2023 році становив 5 564 695 грн, а у 2024 році - 3 911 403 грн. При цьому, зазначені кошти ОСОБА_4 отримувала від надання послуг з ведення бухгалтерського обліку відповідно до договорів № АК-19/23 від 19 травня 2023 року, укладеного з ТОВ «Адамс Клайф» на загальну суму 1 413 720 грн, № БП/2023/02-8 від 08 лютого 2023 року з ТОВ «Інтер Бласт» на загальну суму 2 427 623 грн, № В-04 від 04 квітня 2023 року з ТОВ «Вербанія Сантрейд» на загальну суму 1 380 000 грн, № 01/06-23 від 01 червня 2023 року, укладеного з ТОВ «Трелеборг» на суму 342 952 грн, що підтверджується відповідними копіями договорів та актами надання послуг до них.

Разом з тим, з наявних в матеріалах справи документів, слідчим суддею встановлено, що діяльність вищевказаних Товариств не перевіряється та не є предметом дослідження в межах кримінального провадження № 0000004 від 16 січня 2024 року.

Таким чином, матеріалами клопотання доведено законність джерел походження вилучених у ОСОБА_4 грошових коштів, на противагу чому, стороною обвинувачення не було надано доказів того, що зазначені кошти були набуті внаслідок злочинної діяльності.

Враховуючи викладене, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що представник власника майна ОСОБА_4 , поданим клопотанням довела відсутність у справі обставин, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння нею власним майном та обумовлювали арешт її майна, оскільки на даний час таке втручання держави не відповідає принципам пропорційності, справедливої рівноваги між інтересами суспільства і правом особи на мирне володіння своїм майном та призводить до невиправданого обмеження права власності ОСОБА_4 у вигляді заборони відчужувати, користуватися та розпоряджатися її власними грошовими коштами.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість клопотання та його задоволення.

З огляду на викладене та керуючись статтями 98, 170-173, 309, 372, 392, 395 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 26 серпня 2024 року у справі 760/18434/24, на тимчасово вилучене майно під час проведення обшуку 07 серпня 2024 року за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- грошові кошти долари США купюрами номіналом 100 (сто) доларів США в кількості 180 (сто вісімдесят) штук на суму 18 000 (вісімнадцять тисяч) доларів США.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1