БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №497/628/25
Провадження №1-кс/497/231/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про арешт тимчасово вилученого майна

19.03.25 року м. Болград

Слідчий суддя Болградського районного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград клопотання слідчого відділення №2 Слідчого відділу Болградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна,

ВСТАНОВИВ:

17 березня 2025 року до суду надійшло клопотання слідчого відділення №2 СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Болградської окружної прокуратури ОСОБА_5 про арешт тимчасово вилученого майна в зв`язку з досудовим розслідуванням по кримінальному провадженню за № 0000170 від 12.03.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що 12.03.2025 до відділення поліції № 2 Болградського РВП ГУНП в Одеській області надійшла письмова заява ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій останній просить встановити та притягнути до кримінальної відповідальності особу, яка в період часу з 03.12.2024 по 22.12.2024, діючи в умовах воєнного стану, таємно викрала грошові кошти з його банківських рахунків АТ КБ «ПриватБанк» приблизною сумою 14000 гривень, чим завдала йому майнову шкоду.

За даним фактом 12.03.2025 внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000170, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Так, зі свідчень потерпілого ОСОБА_6 слідством установлено, що останній в грудні 2024 року попросив мешканку селища Соборне Болградського району Одеської області ОСОБА_7 допомогти йому оформити соціальну допомогу в розмірі 1000 гривень, та в подальшому для здійснення реєстрації на соціальну допомогу передав їй належний йому мобільний телефон виробника Maxcom та банківську карту, емітовану АТ КБ «ПриватБанк» видану на його ім`я, на яку йому нараховувалось пенсійне забезпечення, та після проведення реєстрації ОСОБА_7 , повернула йому мобільний телефон та банківську карту.

У березні поточного року ОСОБА_6 звернувся до відділення АТ КБ «ПриватБанк», розташованого за адресою: Одеська область, Болградський район, селище Бессарабське, пр-т Миру, 44, де від працівника цієї банківської установи йому стало відомо, що на його ім`я відкрито кредитний рахунок, з якого здійснені списання грошових коштів на суму приблизно 14 000 гривень.

Також, потерпілим ОСОБА_6 до матеріалів кримінального провадження долучені копії виписок по його банківським рахункам в АТ КБ «ПриватБанк», згідно яких вбачається, що з його картки НОМЕР_1 (рахунок НОМЕР_2 ) здійснено несанкціоновані ним перерахування грошових на загальну суму 14 461,41 гривень, з описом деталей операції На свою картку *4561.

Водночас, з виписки по картці ОСОБА_6 НОМЕР_3 (рахунок НОМЕР_4 ) вбачається, що вищевказана сума грошових коштів з даного рахунку несанкціоновано потерпілим ОСОБА_6 списується на невстановлений рахунок з описом деталей операції UPME FIRST.UA, FIRST.UA.

Під час проведення першочергових слідчих (розшукових) дій направлених на встановлення особи причетної до вчинення даного злочину встановлено, що до вчинення таємного викрадення грошових коштів з банківських рахунків АТ КБ «ПриватБанк» відкритих на ім`я ОСОБА_6 , можливо причетна мешканка селища Соборне Болградського району Одеської області ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

12.03.2025 зі свідчень свідка ОСОБА_7 встановлено, що остання у листопаді місяці 2024 року, на належному їй мобільному телефоні марки Realmе моделі c30s, завантажила мобільний застосунок Приват24, в якому без дозволу ОСОБА_6 , ввела дані щодо доступу до його банківських рахунків, та здійснила несанкціоноване втручання в роботу інформаційної (автоматизованої) системи самообслуговування банківських розрахунків АТ КБ «ПриватБанк» відкритих на ім`я ОСОБА_6 , з яких в подальшому здійснювала таємне викрадення його грошових коштів, шляхом оплати за онлайн ігри.

З метою перевірки наданих свідчень ОСОБА_7 , 12.03.2025 на підставі її письмової заяви про дозвіл на огляд її мобільного телефону, в період з 21:00 годин по 21:10 годин, у останньої тимчасово вилучено мобільний телефон марки Realmе моделі c30s, з міжнародними ідентифікаторами обладнання IMEI1: НОМЕР_5 , IMEI2: НОМЕР_6 , обладнаний сім-карткою з номером НОМЕР_7 , який упаковано в паперовий конверт НПУ, опечатаний печатками «Для пакетів № 1» ВнП № 2 Болградського РВП ГУНП в Одеській області.

У подальшому, з метою фіксації відомостей необхідних слідству 13.03.2025 проведений огляд предмету мобільного телефону марки Realmе моделі c30s, з міжнародними ідентифікаторами обладнання IMEI1: НОМЕР_5 , IMEI2: НОМЕР_6 , обладнаний сім-карткою з номером НОМЕР_7 , під час якого в веб-браузері Chrome, у вкладці «Історія» виявлена низка посилань відвідування сайтів азартних онлайн ігор та казино, що мають адресу посилань ідентичну тій, на яку відбулися списання грошових коштів потерпілого ОСОБА_6 з його рахунків у аналогічний період часу згідно виписки по карткам.

13.03.2025 постановою слідчого вказане тимчасово вилучене майно, визнане речовим доказом та залучене до матеріалів кримінального провадження.

Вилучений мобільний телефон необхідний слідству для встановлення усіх обставин скоєння даного протиправного діяння, фіксації наявних в ньому відомостей, що мають значення для подальшого доказування, а його повернення призведе до видалення всієї інформації самою ОСОБА_7 , у разі наявності в ньому відомостей про її причетність в тому числі, що унеможливить подальше її відновлення у разі видалення, що негативно вплине на досудове розслідування, а тому є необхідність у накладанні на нього арешту, з метою збереження в якості речового доказу.

Слідчий у судове засідання не прибула, в додатку до клопотання наявна заява про розгляд клопотання без її участі, наполягала на задоволенні клопотання (а.с.28).

Особа, в якої вилучено майно ОСОБА_8 також до суду не прибула надала заяву, про розгляд клопотання слідчого без її участі, проти накладення арешту не заперечувала (а.с.30).

Розглянувши матеріали поданого клопотання з додатком, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого обґрунтоване та підлягає задоволенню на підставі наступного.

Арешт майна є одним із таких заходів забезпечення кримінального провадження ст. 131 ч.2 п.7 КПК України.

Відповідно до ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

За змістом ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження [...].

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів [...].

Разом з тим, п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України передбачено, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. При цьому, на відміну від інших правових підстав, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт з метою забезпечення речових доказів не вимагає повідомлення про підозру у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Так, частиною 11 статті 170 КПК України встановлено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ст.98 КПК України матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставини, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом є речовими доказами по справі.

Аналіз вищенаведеного вказує, що діючим законодавством передбачений обов`язок, а не право слідчого надання доказів та доведення перед судом їх переконливості, оскільки під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються; та застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе наявності трьох необхідних ознак, необхідних для застосування заходів забезпечення кримінального провадження (ст.132 ч.3 КПК України).

Положеннями ст.171 КПК України встановлено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Слідчим суддею встановлено, що слідчими відділення №2 СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженню за №0000170 від 12.03.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України (а.с.4).

Нагляд за додержанням законності під час досудового розслідування у вигляді процесуального керівництва здійснюється групою прокурорів Болградської окружної прокуратури (а.с.9).

12.03.2025 зі свідчень свідка ОСОБА_7 встановлено, що остання у листопаді місяці 2024 року, на належному їй мобільному телефоні марки Realmе моделі c30s, завантажила мобільний застосунок Приват24, в якому без дозволу ОСОБА_6 , ввела дані щодо доступу до його банківських рахунків, та здійснила несанкціоноване втручання в роботу інформаційної (автоматизованої) системи самообслуговування банківських розрахунків АТ КБ «ПриватБанк» відкритих на ім`я ОСОБА_6 , з яких в подальшому здійснювала таємне викрадення його грошових коштів, шляхом оплати за онлайн ігри.

З метою перевірки наданих свідчень ОСОБА_7 , 12.03.2025 на підставі її письмової заяви про дозвіл на огляд її мобільного телефону, в період з 21:00 годин по 21:10 годин, у останньої тимчасово вилучено мобільний телефон марки Realmе моделі c30s, з міжнародними ідентифікаторами обладнання IMEI1: НОМЕР_5 , IMEI2: НОМЕР_6 , обладнаний сім-карткою з номером НОМЕР_7 , який упаковано в паперовий конверт НПУ, опечатаний печатками «Для пакетів № 1» ВнП № 2 Болградського РВП ГУНП в Одеській області, про що було складено протокол добровільної видачі майна від 12.03.2025(а.с.19)

13.03.2025 постановою слідчого тимчасово вилучене майно перелічене на зберігання до камери зберігання речових доказів при відділені поліції №2 Болградського РВП ГУНП в Одеській області (а.с.26-27)

Щодо строків звернення до слідчого судді.

Клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено (абз.1 ч.5 ст.171 КПК України).

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено (абз.1 ч.5 ст.171 КПК України).

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.115 КПК України строки, встановлені цим Кодексом, обчислюються годинами, днями і місяцями. Строки можуть визначатися вказівкою на подію. При обчисленні строку годинами строк закінчується в останню хвилину останньої години. При обчисленні строку днями строк закінчується о двадцять четвертій годині останнього дня строку.

Статтею 116 КПК України встановлено, що процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки. Строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти [...].

Так, згідно протоколу добровільної видачі майна від 12.03.2025 року слідчим було вилучено майно, згідно до переліку зазначеному у клопотанні, на яке слідчий просить накласти арешт.

13.03.2025 року о 17:32 годині клопотання слідчого передано для надіслання до суду засобами поштового зв`язку "Нова пошта" (експрес-накладна №7225) (а.с.31).

Таким чином, слідчим дотримано вимоги ч.5 ст.171 КПК України.

Разом з цим, враховуючи, що наразі досудове розслідування триває, орган досудового розслідування збирає докази, та здійснює перевірку всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, а вилучене майно визнано речовими доказами в цьому кримінальному провадження, та з метою забезпечення його збереження є підстави для застосування арешту вилученого майна шляхом заборони його відчуження, розпорядження та користування.

Органи, особи, які виконують судове рішення, повідомляють суд, який постановив судове рішення, про його виконання (ч.4 ст.535 КПК України).

На підставі зазначеного та з урахуванням розумності і співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, вважаю, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.98, 131, 132, 167, 170, 171, 173, 236 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого відділення №2 слідчого відділу Болградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони відчуження та розпорядження на тимчасово вилучене майно на підставі протоколу добровільної видачі майна від 12.03.2025 року, в кримінальному провадженні за № 0000170 від 12.03.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, а саме на: мобільний телефон марки Realmе моделі c30s, з міжнародними ідентифікаторами обладнання IMEI1: НОМЕР_5 , IMEI2: НОМЕР_6 , обладнаний сім-карткою з номером НОМЕР_7 , який упаковано в паперовий конверт НПУ, опечатаний печатками «Для пакетів № 1» ВнП № 2 Болградського РВП ГУНП в Одеській області.

Місцем зберігання вилученого майна визначити камеру зберігання речових доказів відділення поліції №2 Болградського РВП ГУНП в Одеській області: вул. Красна, 237, смт. Тарутине, Одеська область.

Відповідальність за збереження вилученого майна та виконання ухвали покласти? на ініціатора даного клопотання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1