Справа № 396/1413/24
Провадження № 1-кп/396/84/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2025 року м. Новоукраїнка

Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , неповнолітнього особи, відносно якої вирішується клопотання про застосування заходів виховного характеру ОСОБА_4 , захисника - адвоката ОСОБА_5 , представника потерпілого - адвоката ОСОБА_6 , представника служби в справах дітей ОСОБА_7 , представника ювенальної превенції сектору превенції Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_8

розглянувши у закритому судовому засіданні під час судового розгляду в залі суду м. Новоукраїнка клопотання прокурора про застосування до неповнолітнього ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР № 0000047 від 19.04.2024 року, за ознаками суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Новоукраїнського районного суду надійшло клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру в кримінальному провадженні 0000047 від 19.04.2024 року відносно неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками вчинення суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

Судом встановлено, що 18.04.2024 року близько 22.00 год., більш точного часу не встановлено, на вул. Миколи Вороного м. Новоукраїнка Новоукраїнського району Кіровоградської області, неподалік від кіоску «Культкава» між неповнолітніми ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 виник конфлікт на грунті неприязних стосунків. В ході конфлікту, що відбувався між хлопцями, у неповнолітнього ОСОБА_4 виник раптовий умисел на спричинення тілесних ушкоджень неповнолітньому ОСОБА_9 .

В подальшому, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на нанесення тілесних ушкоджень неповнолітньому ОСОБА_9 , усвідомлюючи протиправність своїх дій та настання наслідків, неповнолітній ОСОБА_4 , перебуваючи у положенні стоячи обличчям до обличчя відносно неповнолітнього ОСОБА_9 , наніс останньому один удар кулаком правої руки в область обличчя, а саме верхньої губи.

В результаті нанесеного удару неповнолітній ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження у вигляді крововиливу у слизовій оболонці верхньої губи зліва, крововиливу у ділянці лунки 2 зуба верхньої щелепи зліва з відсутністю коронки зуба, які відповідно до висновку судової медичної експертизи відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, своїми умисними протиправними діями, неповнолітній ОСОБА_4 вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння ч. 2 ст. 125 КК України, тобто умисне спричинення легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров"я.

Прокурор в судовому засіданні підтримала клопотання про застосування до неповнолітнього ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру у виді передачі під нагляд батьків, вважаючи, що саме такий вид примусових заходів є достатнім та необхідним для попередження вчинення неповнолітнім нового кримінального правопорушення.

Неповнолітній ОСОБА_4 визнав себе винним у вчиненні вищезазначеного суспільно небезпечного діяння, підтвердивши всі обставини, вказані в клопотанні про застосування примусових заходів виховного характеру. Такі неправомірні дії пояснює тим, що потерпілий образливо висловився на його адресу його матері. У скоєному щиро розкаюється.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні вважав за можливе застосування примусових заходів виховного характеру до неповнолітнього ОСОБА_4 у вигляді передання його під нагляд батьків.

В судовому засіданні законний представник неповнолітнього ОСОБА_4 підтримав клопотання, та просив суд застосувати відносно його сина примусові заходи виховного характеру, запевняючи суд, що син обіцяв, що подібного випадку більше не повториться.

Представник потерпілого - адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення клопотання прокурора та застосування примусових заходів виховного характеру.

Представники служби у справах дітей Новоукраїнської міської ради та ювенальної превенції заперечень по суті клопотання не мали.

Суд приходить до висновку, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні проведено відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства.

Оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає доведеним вчинення неповнолітнім ОСОБА_4 суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, а саме умисне спричинення легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров"я.

Крім того, під час розгляду клопотання судом були досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах кримінального провадження та докази, що характеризують особу неповнолітнього і його сім`ї.

Так, неповнолітній ОСОБА_4 за місцем навчання характеризується позитивно, стосунки в сім`ї доброзичливі, умови для виховання та розвитку дітей у сім`ї створені. На «Д» обліку у психіатра та нарколога не перебуває, що підтверджено дослідженими актами обстеження умов проживання неповнолітнього та довідками.

Батько ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання характеризується позитивно, має виховний вплив на дитину, займається його вихованням.

Також судом досліджено Звіт про неповнолітнього обвинуваченого у кримінальному провадженні, затверджений начальником служби у справах дітей від 15.11.2024, зазначено що найбільш доцільним заходом виховного характеру щодо неповнолітнього ОСОБА_4 є передача на поруки батькам.(а.с.76 -79)

Мати неповнолітнього ОСОБА_4 перебуває в місцях позбавлення волі.

Судом встановлено, що неповнолітній ОСОБА_4 , на час вчинення суспільно- небезпечних дій 18.04.2024 року, не досяг віку кримінальної відповідальності, передбаченого ст.22 КК України.

Згідно до ст. 498 КПК України, кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

За загальними правилами та особливостями, визначеними нормами кримінального права, метою застосування заходів виховного характеру щодо неповнолітніх та малолітніх, перш за все, має бути забезпечення інтересів самого неповнолітнього.

Відповідно до ч. 2 ст. 484 КПК України під час кримінального провадження щодо неповнолітнього, в тому числі під час провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, слідчий, дізнавач, прокурор, слідчий суддя, суд та всі інші особи, що беруть у ньому участь, зобов`язані здійснювати процесуальні дії в порядку, що найменше порушує звичайний уклад життя неповнолітнього та відповідає його віковим та психологічним особливостям, роз`яснювати суть процесуальних дій, рішень та їх значення, вислуховувати його аргументи при прийнятті процесуальних рішень та вживати всіх інших заходів, спрямованих на уникнення негативного впливу на неповнолітнього.

Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.501 КПК України, під час постановления ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує, чи слід застосувати до нього примусовий захід виховного характеру якщо слід, то який саме.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 97 КК України примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 цього Кодексу, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого особливою частиною цього Кодексу.

Заслухавши думку прокурора, який підтримав клопотання, законного представника неповнолітнього ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_11 , представника неповнолітнього потерпілого - адвоката ОСОБА_6 , які не заперечували проти застосування до неповнолітнього ОСОБА_4 примусового заходу виховного характеру у вигляді передачі його під нагляд батьків, суд вважає за можливе задовольнити дане клопотання.

При вирішенні питання про застосування примусових заходів виховного характеру відносно неповнолітнього ОСОБА_4 , суд враховує особу неповнолітнього, який характеризується позитивно, на момент вчинення суспільно- небезпечного діяння не досяг 16 років і таким чином не досяг віку, з якого можлива кримінальна відповідальність за скоєне діяння. Вчинив суспільно небезпечне діяння вперше, розкаявся у вчиненому, в зв`язку з цим до нього можуть бути застосовані примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі під нагляд батька.

Цивільний позов не заявлявся.

Витрати на залучення експертів відсутні, речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст. 22, 97, 105 КК України, ст.ст. 318,322,342-376,498-501 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про застосування примусових заходів виховного характеру відносно неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР № 0000047 від 19.04.2024 року, за ознаками суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України - задовольнити.

Визнати неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч.2 ст.125 КК України.

Застосувати відносно неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи виховного характеру, передавши його під нагляд батька ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Строк примусових заходів виховного характеру відносно неповнолітнього ОСОБА_4 встановити 6 місяців.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Новоукраїнський районний суд Кіровоградсько їобласті протягом тридцяти днів з дн яїї проголошення.

Суддя: ОСОБА_1