Справа № 201/1894/25
Провадження № 1-кс/201/732/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в залі Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська клопотання старшого слідчого в ОВС 3 відділення слідчого відділу 3 управління (з дислокацією у м. Сіверськодонецьк Луганської області) ГУ СБ України в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Луганської обласної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000079 від 04.02.2025, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Луганськ, громадянина України зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України,

У судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_4 (у режимі відеоконференції),

захисник ОСОБА_6 (у режимі відеоконференції),

УСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України.

В обґрунтування поданого клопотання слідчим зазначено, що слідчим відділом 3 управління (з дислокації у м. Сіверськодонецьк Луганської області) ГУ СБ України в Донецькій та Луганській областях здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000079 від 04.02.2025 за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України.

У ході здійснення досудового розслідування встановлено, що з лютого 2014 року до цього часу триває міжнародний збройний конфлікт, викликаний збройною агресією Російської Федерації (далі РФ) проти України та окупацією частини території України. У ході вказаного міжнародного збройного конфлікту 24 лютого 2022 року президент РФ оголосив початок так званої спеціальної військової операції, що полягала у здійсненні повномасштабного вторгнення збройних сил РФ (далі ЗС РФ), інших збройних формувань РФ та підконтрольних їм угруповань іррегулярних збройних формувань на територію України.

Факт повномасштабного збройного вторгнення на територію України не приховувався владою РФ, а також встановлений рішеннями міжнародних організацій, зокрема резолюцією Генеральної Асамблеї ООН ES-11/1 від 02.03.2022 «Про агресію проти України», п. п. 1, 3 Висновку 300 (2022) Парламентської Асамблеї Ради Європи «Наслідки агресії Російської Федерації проти України», п. п. 17, 18 наказу Міжнародного Суду ООН від 16.03.2022 за клопотанням про вжиття тимчасових заходів у справі «Звинувачення в геноциді відповідно до Конвенції про запобігання злочину геноциду та покарання за нього (Україна проти РФ та ін.)».

Відповідно до ст. 2, спільної для Женевських конвенцій про захист жертв війни 1949 року, Конвенції, як і інші акти законів і звичаїв війни (міжнародного гуманітарного права), застосовуються до всіх випадків оголошеної війни чи будь-якого іншого збройного конфлікту, що може виникнути між двома чи більше Високими Договірними Сторонами, навіть якщо одна з них не визнає стану війни, у тому числі до всіх випадків часткової або цілковитої окупації Високої Договірної Сторони, навіть якщо ця окупація не натрапляє на жодний збройний спротив.

Таким чином, із 19.02.2014 до цього часу триває міжнародний збройний конфлікт, викликаний збройною агресією РФ проти України, окупацією частини території України, що вказує на поширення дії на території України законів та звичаїв війни (норм міжнародного гуманітарного права (МГП).

При цьому, згідно зі ст. 47 Женевської конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12.08.1949 особи, що перебувають під захистом, які знаходяться на окупованій території не будуть у жодному разі та жодним чином позбавлені переваг цієї Конвенції у зв`язку з будь-якими змінами, запровадженими стосовно керівних установ чи управління цією територією внаслідок її окупації, або у зв`язку з будь-якою угодою, укладеною між владою окупованої території та владою окупаційної держави, або у зв`язку з анексію окупаційною державою всієї або частини окупованої території.

Відповідно до ст. 51 Женевської конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12.08.1949 окупаційна держава не може примушувати осіб, що перебувають під захистом, служити в її збройних чи допоміжних силах. Забороняється будь-який тиск чи пропаганда, спрямовані на забезпечення добровільного вступу на військову службу.

Водночас, згідно зі ст. 147 Женевської конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12.08.1949, до серйозних порушень, серед іншого, належить примушення особи, що перебуває під захистом, служити в збройних силах ворожої держави.

Відповідно до ст. 23 Гаазької конвенції про закони та звичаї війни на суходолі від 18.10.1907 воюючій стороні також забороняється примушувати громадян супротивної сторони брати участь у військових діях, спрямованих проти їхньої власної держави, навіть у випадку, якщо вони перебували на службі такої воюючої сторони до початку війни.

Відповідно до ст. 8 (2) (а) (v) Римського статуту МКС примушення військовополоненого або іншої особи, що перебуває під захистом, до служби у збройних силах ворожої держави є воєнним злочином.

Керівництвом окупаційної адміністрації РФ («ЛНР») за попередньою змовою з вищим військово-політичним керівництвом РФ, в умовах триваючого міжнародного збройного конфлікту 19.02.2022, в порушення вимог ст. 51 Женевської конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12.08.1949, ст. 23 Гаазької конвенції про закони та звичаї війни на суходолі від 18.10.1907, на тимчасово окупованій території Луганської області оголошено примусову загальну мобілізацію громадян України, які мешкають на тимчасово окупованій території Луганської області, для участі у збройній агресії РФ проти України.

Крім того, з метою реалізації політики окупації та остаточної «інтеграції» окупованих територій Луганської області до складу «ЛНР», придушення спротиву проукраїнського населення, керівництвом окупаційної адміністрації РФ в Луганській області прийнято низку юридично нікчемних документів, законність яких не визнається державою Україна законів та підзаконних нормативних актів «ЛНР», направлених на забезпечення примусової загальної мобілізації громадян України, а саме (мовою оригіналу):

«Закон ЛНР» «О военном положении» от 24.04.2015;

«Постановление совета министров ЛНР» «Об утверждении Временного положения о воинском учете» от 22.06.2017;

«Закон ЛНР» «О военной обязанности и военной службе» № 241-II от 14.06.2018;

«Постановление совета министров ЛНР» «Об утверждении положения о проведении военных сборов» от 02.03.2021 № 164/21;

«Указ Главы ЛНР» ОСОБА_7 «Об объявлении мобилизации и применении некоторых мер, направленных на обеспечение режима военного положения, введенного на территории луганской народной республики» № УГ-98/22 от 19.02.2022;

«Приказ военного комиссара ЛНР» ОСОБА_8 «Об объявлении мобилизации» № 22 от 19.02.2022;

«Указ Главы ЛНР» ОСОБА_7 «О ликвидации Военного комиссариата луганской народной республики» № УГ-368/23 от 03.05.2023.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 «Закону ЛНР № 241-II від 14.06.2018 «Про військовий обов`язок та військову службу», зокрема, передбачено, що (мовою оригіналу) «военный комиссариат осуществляет воинский учет граждан через свои отделы, организованные в городах, районах, районах города ЛНР, а также объединенные отделы, организованные для обслуживания нескольких городов, районов, районов и городов, районов в городе (далее отделы военного комиссариата); «решением главы ЛНР создается призывная комиссия ЛНР, в состав которой включаются: 2) военный комиссар, который является заместителем председателя комиссии (п. 2 ч. 1 ст. 31 зазначеного «закону»).

«Законом ЛНР» № 17-ІІ від 24.04.2015 «Про воєнний стан» передбачено, що (мовою оригіналу) «Общая или частичная мобилизация, если она не была объявлена ранее, при введении военного положения на территории Луганской Народной Республики или в отдельных ее местностях объявляется в соответствии с законами и иными нормативными правовыми актами Луганской Народной Республики» (ч. 6 ст. 1 глави І).

Також, п. 7 розділу І «Постанови ради міністрів ЛНР» від 22.06.2017 № 349/17 «Про затвердження тимчасового положення про військовий облік», зокрема, передбачено, що (мовою оригіналу) «за состояние воинского учета отвечает военный комиссар, по административно-территориальным единицам начальники отделов военного комиссариата. Порядок организации воинского учета граждан, имеющих воинские звания офицеров и пребывающих в запасе Министерства государственной безопасности Луганской Народной Республики, определяется руководителем этого исполнительного органа государственной власти».

Пунктом 26 розділу II вказаного «нормативного акту» передбачено, що (мовою оригіналу) «контроль над осуществлением органами местного самоуправления первичного воинского учета проводится органом военного управления Народной милиции и военным комиссариатом в порядке, определяемом Народной милицией».

Крім того, пунктом 1.7 розділу І «Постанови ради міністрів ЛНР» від 02.03.2021 № 164/21 «Про затвердження положення про проведення військових зборів», зокрема, зазначається, що (мовою оригіналу) «На военный комиссариат возлагаются следующие функции: а) отбор граждан для призыва на учебные сборы во взаимодействии с комплектуемыми воинскими частями; б) организация медицинского освидетельствования граждан, призываемых на учебные сборы; в) оповещение и призыв граждан на военные сборы; г) организация перевозки граждан, призванных на военные сборы, от военного комиссариата (пункта сбора) до места проведения военных сборов и обратно; д) компенсация расходов организаций и граждан, связанных с проведением военных сборов. В случае неявки гражданина на место и вовремя, указанные в повестке военного комиссариата о призыве на военные сборы, без уважительных причин военный комиссар принимает все необходимые меры по его призыву и доставке к месту проведения военных сборов. При необходимости для этих целей в соответствии с Законом ЛНР от 14.06.2018 № 241-II «О воинской обязанности и военной службе» привлекаются органы внутренних дел» (п. 2.5 розділу II вказаного «положення»).

«Указом Голови ЛНР» «Про оголошення мобілізації та вжиття окремих заходів, спрямованих на забезпечення режиму військового стану, введеного на території ЛНР» № УГ-98/22 від 19.02.2022 оголошено загальну мобілізацію на території «ЛНР» та передбачено, зокрема, обов`язок призвати на військову службу чоловіків, які перебувають або повинні перебувати на військовому обліку, а також у запасі віком від 18 до 55 років, а також заборону останнім виїзду за межі «ЛНР».

Водночас «наказом військового комісара ЛНР ОСОБА_9 » № 22 від 19.02.2022 «Об объявлении мобилизации» конкретизовано обов`язок призову осіб чоловічої статі на військову службу, а саме (мовою оригіналу) «Всем офицерам, прапорщикам, мичманам, сержантам, старшинам, солдатам и матросам запаса, проживающим постоянно на территории Луганской Народной Республики, имеющим мобилизационные предписания или получившим персональные повестки отделов военного комиссариата Луганской Народной Республики по административно - территориальным единицам, явиться в сроки и пункты, указанные в персональных повестках, а в случае неполучения персональных повесток прибыть в сроки и пункты, указанные в мобилизационных предписаниях».

Крім того, 22.03.2023 створено юридичну особу РФ «Федеральна казенна установа «Військовий комісаріат Луганської Народної Республіки» (юридична адреса: 291016, Луганська Народна Республіка, місто Луганськ, вулиця Коцюбинського, будинок 5) та у подальшому «Указом Голови ЛНР» «Про ліквідацію військового комісаріату Луганської Народної Республіки» № УГ-368/23 від 03.05.2023 розпочато процедуру ліквідації структурних підрозділів «Військових комісаріатів ЛНР», створених у 2015 році у складі «Народної міліції ЛНР».

З моменту створення юридичної особи РФ «Федеральна казенна установа «Військовий комісаріат Луганської Народної Республіки» їй підпорядковуються підрозділи (комісаріати) по міським та муніципальним округам «ЛНР», серед яких, у тому числі «військовий комісаріат Лутугинського району Луганської Народної Республіки».

Встановлено, що громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який приблизно з початку 2022 року (більш точну дату та час в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим) зайняв посаду «начальника відділу військового комісаріату по Лутугинському району ЛНР», розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , а у подальшому (однак не пізніше 03.03.2023 та станом на теперішній час) посаду «військового комісара Лутугинського району ЛНР», з моменту зайняття першої з зазначених посад виник злочинний умисел, направлений на порушення законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , обіймаючи вищевказані посади, діючи на підставі «указу» т.зв. «голови ЛНР» № УГ-98/22 від 19.02.2022, на виконання наказу «військового комісара ЛНР» № 22 від 19.02.2022 «Об объявлении мобилизации», з 19.02.2022 приймає участь в організації та проведенні загальної примусової мобілізації чоловіків віком від 18 до 55 років на тимчасово окупованій території Луганської області, які в подальшому, в примусовому порядку, через загрозу застосування «кримінальної відповідальності», передбаченої ст. 406 «Ухилення від проходження військової та альтернативної цивільної служби» «Кримінального кодексу Луганської Народної Республіки», без відповідної бойової підготовки направляються для ведення бойових дій у складі регулярних військ ЗС РФ, в якості «добровольців» проти України.

24.02.2022 на виконання наказу президента РФ ОСОБА_10 , а також інших невстановлених на цей час досудовим розслідуванням представників влади РФ, військовослужбовці ЗС РФ, шляхом збройної агресії, з погрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, здійснили незаконне вторгнення на територію України на різних ділянках державного кордону України в Автономній республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях, а також збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, внаслідок чого окупували частину вказаної території, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.

До участі у військовій агресії РФ проти України керівництво окупаційної адміністрації РФ задіяло створені на тимчасово окупованій території Луганської області не передбачені законом збройні формування.

Таким чином, ОСОБА_5 у період часу приблизно з початку 2022 року (більш точну дату та час в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим) по теперішній час, перебуваючи на посаді «начальника відділу військового комісаріату по Лутугинському району ЛНР», а у подальшому (однак не пізніше 03.03.2023) на посаді «військового комісара Лутугинського району ЛНР», розуміючи наявність міжнародного збройного конфлікту, усвідомлюючи, що громадяни України цивільні особи, які проживають на тимчасово окупованій території Луганської області знаходяться під захистом міжнародного гуманітарного права, діючи умисно, з особистих ідеологічних мотивів, у порушення вимог ст. ст. 3, 68 Конституції України, ст. ст. 4, 8, 51, 147 Женевської Конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12.08.1949, ст. 23 Гаазької конвенції про закони та звичаї війни на суходолі від 18.10.1907, за попередньою змовою групою осіб (стосовно яких здійснюється досудове розслідування в інших кримінальних провадженнях), реалізовуючи спільний злочинний умисел, спрямований на порушення законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, незаконно примусив громадян України ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також інших невстановлених осіб, які проживають на тимчасово окупованій території Луганської області під владою представників т. зв. «ЛНР» окупаційної адміністрації РФ, громадянами яких вони не є, служити у т. зв. «Народній міліції ЛНР».

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи умисно за попередньою змовою групою осіб, в умовах міжнародного збройного конфлікту та у зв`язку з ним, у порушення вимог ст. ст. 4, 8, 51, 147 Женевської Конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12.08.1949 та ст. 23 Гаазької конвенції про закони та звичаї війни на суходолі від 18.10.1907 вчинив примушення іншої особи, що перебуває під захистом, до служби у збройних силах ворожої держави.

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у порушенні законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України.

28.01.2025, слідчим за погодженням з прокурором, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у відповідності та у спосіб, передбачений чинним кримінальним процесуальним законодавством України.

Таким чином, 28.01.2025 у кримінальному провадженні № 0000148 від 16.10.2020 ОСОБА_5 набув статусу підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України.

У зв`язку з наявністю достатніх підстав вважати, що ОСОБА_5 перебуває на тимчасово окупованій території України, а відтак обґрунтованістю неможливості вручити повістку про виклик та повідомлення про підозру останньому, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, в газеті «Урядовий кур`єр» № 21 (7946) від 28.01.2025, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, та 28.01.2025 на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора опубліковано повістку про виклик підозрюваного ОСОБА_5 , на 10 годину 00 хвилин 01.02.2025, 02.02.2025, 03.02.2025 за зазначеній в повістках адресі для проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні, отримання письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438, допиту в якості підозрюваного тощо.

Жодного разу у призначений час підозрюваний ОСОБА_5 у визначене місце не з`явився, про неможливість та причини неприбуття не повідомив.

04.02.2025, з матеріалів кримінального провадження № 0000148 від 16.10.2020 виділено в окреме провадження матеріали за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України, та присвоєно номер 0000079.

04.02.2025, підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оголошено в розшук.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

протоколом допиту потерпілого ОСОБА_13 від 09.09.2024, який розповів про обставини його незаконної мобілізації та зазначив про безпосередню причетність до цього ОСОБА_5 ;

протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_13 ;

протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 від 28.12.2022, який розповів про обставини його незаконної мобілізації та зазначив про безпосередню причетність до цього ОСОБА_5 ;

протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_11 ;

протоколом допиту потерпілого ОСОБА_12 від 10.09.2024, який розповів про обставини його незаконної мобілізації та зазначив про безпосередню причетність до цього ОСОБА_5 ;

протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_12 ;

протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 09.09.2024, який розповів про обставини, за яких він бачив в приміщенні військомату ОСОБА_5 ;

протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_14 ;

протоколом огляду інтернет-ресурсу від 18.07.2024, а саме сайту «МУНИЦИПАЛЬНОЕ ОБРАЗОВАНИЕ ЛУТУГИНСКИЙ МУНИЦИПАЛЬНЫЙ ОКРУГ ЛУГАНСКОЙ НАРОДНОЙ РЕСПУБЛИКИ», на якому 31.03.2023 розміщено публікацію під назвою «ВРИО ГЛАВЫ ЛНР НАГРАДИЛ ПОСМЕРТНО ЗАЩИТНИКОВ РЕСПУБЛИКИ ИЗ ЛУТУГИНСКОГО РАЙОНА». Оглядом вказаної публікації встановлено, шо вона містить інформацію наступного змісту «По поручению временно исполняющего обязанности главы ЛНР ОСОБА_15 награды родственникам павших защитников Республики передал первый заместитель Главы районной администрации ОСОБА_16 и военный комиссар по Лутугинскому району ОСОБА_17 »;

протоколом огляду інтернет-ресурсу від 18.07.2024, а саме сайту «МУНИЦИПАЛЬНОЕ ОБРАЗОВАНИЕ ЛУТУГИНСКИЙ МУНИЦИПАЛЬНЫЙ ОКРУГ ЛУГАНСКОЙ НАРОДНОЙ РЕСПУБЛИКИ», на якому 22.08.2023 розміщено публікацію під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_4 ». Оглядом вказаної публікації встановлено, шо вона містить інформацію наступного змісту «Сегодня на вопросы о работе военного комиссариата Лутугинского района Луганской Народной Республики ответил военный комиссар Лутугинского района майор ОСОБА_18 »;

протоколом огляду інтернет-ресурсу від 18.07.2024, а саме сайту «МУНИЦИПАЛЬНОЕ ОБРАЗОВАНИЕ ЛУТУГИНСКИЙ МУНИЦИПАЛЬНЫЙ ОКРУГ ЛУГАНСКОЙ НАРОДНОЙ РЕСПУБЛИКИ», на якому 22.02.2024 розміщено публікацію під назвою «ГЛАВА МУНИЦИПАЛИТЕТА ВСТРЕТИЛСЯ С СЕМЬЯМИ УЧАСТНИКОВ СВО». Оглядом вказаної публікації встановлено, шо вона містить інформацію наступного змісту «…Также на мероприятии присутствовали: военный комиссар Лутугинского района ОСОБА_17 , социальный координатор филиала Государственного фонда поддержки участников СВО «Защитники Отечества» ОСОБА_19 , начальник управления труда и социальной защиты населения Администрации Лутугинского района ОСОБА_20 »;

протоколом огляду інтернет-ресурсу від 18.07.2024, а саме сайту «МУНИЦИПАЛЬНОЕ ОБРАЗОВАНИЕ ЛУТУГИНСКИЙ МУНИЦИПАЛЬНЫЙ ОКРУГ ЛУГАНСКОЙ НАРОДНОЙ РЕСПУБЛИКИ», на якому 26.02.2024 розміщено публікацію під назвою «РУКОВОДИТЕЛЬ ЛУТУГИНЩИНЫ ВРУЧИЛ ГОСУДАРСТВЕННЫЕ НАГРАДЫ РОДНЫМ ПОГИБШИХ ВОЕННОСЛУЖАЩИХ». Оглядом вказаної публікації встановлено, шо вона містить інформацію наступного змісту «…Глава Лутугинского муниципального округа Евгений Бондарь совместно с военным комиссаром Лутугинского района ОСОБА_21 встретились с родными военнослужащих, погибших при исполнении воинского долга в ходе специальной военной операции, для того чтобы передать государственные награды Российской Федерации»;

протоколом огляду інтернет-ресурсу від 18.07.2024, а саме сайту «МУНИЦИПАЛЬНОЕ ОБРАЗОВАНИЕ ЛУТУГИНСКИЙ МУНИЦИПАЛЬНЫЙ ОКРУГ ЛУГАНСКОЙ НАРОДНОЙ РЕСПУБЛИКИ», на якому 19.06.2024 розміщено публікацію під назвою «ЦЕРЕМОНИЯ ВРУЧЕНИЕ НАГРАД РОДСТВЕННИКАМ ПОГИБШИХ ВОЕННОСЛУЖАЩИХ СОСТОЯЛАСЬ В ЛУТУГИНО». Оглядом вказаної публікації встановлено, шо вона містить інформацію наступного змісту «…Глава Лутугинского муниципального округа Евгений Бондарь совместно с военным комиссаром Лутугинского района ОСОБА_21 встретились с родными военнослужащих, погибших при исполнении воинского долга в ходе специальной военной операции, для того чтобы передать государственные награды Российской Федерации»;

протоколом огляду інтернет-ресурсу від 18.07.2024, а саме сайту «МУНИЦИПАЛЬНОЕ ОБРАЗОВАНИЕ ЛУТУГИНСКИЙ МУНИЦИПАЛЬНЫЙ ОКРУГ ЛУГАНСКОЙ НАРОДНОЙ РЕСПУБЛИКИ», на якому 25.06.2024 розміщено публікацію під назвою «СЕМЬЯМ ПОГИБШИХ ЗАЩИТНИКОВ ОТЕЧЕСТВА ВРУЧИЛИ ГОСНАГРАДЫ». Оглядом вказаної публікації встановлено, шо вона містить інформацію наступного змісту «Глава Лутугинского муниципального округа Евгений Бондарь совместно с военным комиссаром Лутугинского района ОСОБА_21 встретились с родными военнослужащих, погибших при исполнении воинского долга в ходе специальной военной операции, для того чтобы передать государственные награды Российской Федерации»

протоколом огляду інтернет-ресурсу від 19.07.2024, а саме сайту «Луганский информационный центр», на якому 04.07.2022 розміщено публікацію під назвою «Глава ЛНР посмертно наградил защитников Республики из Лутугинского района». Оглядом вказаної публікації встановлено, шо вона містить інформацію наступного змісту «… От имени руководителя Республики награды семьям военнослужащих вручили глава администрации Лутугинского района ОСОБА_22 и начальник военного комиссариата ЛНР по Лутугинскому району ОСОБА_17 »;

висновком портретної експертизи № 514 від 17.09.2024, згідно з яким на наданих на дослідженнях у якості порівняльного матеріалу файлах, зображена одна й та сама особа;

Про те, що підозрюваний перебуває на тимчасово окупованій території України свідчать наступні докази:

відповідь ГЦОСІ ДПСУ від 30.01.2025 № 19/8552-25- Вих, згідно якої відомостей щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України громадянином України ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період з 08.11.2017 по 30.01.2025 не виявлено;

відповіддю на доручення оперативному підрозділу №78/1/2/1/356нт від 03.02.2025, згідно якої ОСОБА_5 знаходиться на окупованій території Луганської області;

протоколом огляду інтернет-ресурсу від 18.07.2024, а саме сайту «МУНИЦИПАЛЬНОЕ ОБРАЗОВАНИЕ ЛУТУГИНСКИЙ МУНИЦИПАЛЬНЫЙ ОКРУГ ЛУГАНСКОЙ НАРОДНОЙ РЕСПУБЛИКИ», на якому 19.06.2024 розміщено публікацію під назвою «ЦЕРЕМОНИЯ ВРУЧЕНИЕ НАГРАД РОДСТВЕННИКАМ ПОГИБШИХ ВОЕННОСЛУЖАЩИХ СОСТОЯЛАСЬ В ЛУТУГИНО». Оглядом вказаної публікації встановлено, шо вона містить інформацію наступного змісту «…Глава Лутугинского муниципального округа Евгений Бондарь совместно с военным комиссаром Лутугинского района ОСОБА_21 встретились с родными военнослужащих, погибших при исполнении воинского долга в ходе специальной военной операции, для того чтобы передать государственные награды Российской Федерации»;

протоколом огляду інтернет-ресурсу від 18.07.2024, а саме сайту «МУНИЦИПАЛЬНОЕ ОБРАЗОВАНИЕ ЛУТУГИНСКИЙ МУНИЦИПАЛЬНЫЙ ОКРУГ ЛУГАНСКОЙ НАРОДНОЙ РЕСПУБЛИКИ», на якому 25.06.2024 розміщено публікацію під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_5 ». Оглядом вказаної публікації встановлено, шо вона містить інформацію наступного змісту «Глава Лутугинского муниципального округа Евгений Бондарь совместно с военным комиссаром Лутугинского района ОСОБА_21 встретились с родными военнослужащих, погибших при исполнении воинского долга в ходе специальной военной операции, для того чтобы передать государственные награды Российской Федерации»

протокол огляду інтернет-ресурсу від 02.01.2025, а саме соцмережі «Вконтакте» сторінки «Администрация Лутугинского муниципального округа» на якій 24.12.2014 розміщено публікацію під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_6 ». Оглядом вказаної публікації встановлено, шо вона містить інформацію наступного змісту «Сегодня совместно с Председателем Совета Лутугинского муниципального округа ОСОБА_24 , депутатами Совета, а также прокурором Лутугинского района ОСОБА_25 и военным комиссаром Лутугинского района ОСОБА_21 присоединился к Всероссийской благотворительной акции «Елка желаний»».

Зазначені відомості свідчать про те, що підозрюваний станом на теперішній час продовжує свою злочинну діяльність у місті Лутугине Луганської області.

Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» № 1207-VII від 15.04.2014 в редакції від 19.05.2024 у п. 7 ч. 1 ст. 1-1 визначено, що тимчасово окупована Російською Федерацією територія України - це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації.

Частиною 2 статті 3 вказаного вище закону визначено, що адміністративна межа між тимчасово окупованою територією та іншою територією України визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22.12.2022 року № 309 вся територія Луганського району Луганської області є тимчасово окупованою Російською Федерацією з 07.04.2014.

Крім того, згідно з межами та переліком районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях (додаються), затвердженого Указом Президента України від 07.02.2019 № 32/2019 місто Лутугине є тимчасово окупованою територією у Луганській області.

Також, в ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду свідчать такі обставини:

тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 в разі визнання його винного у вчиненні кримінальних правопорушень, у яких він підозрюється;

вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень;

неприбуття на виклик до слідчого три рази у статусі підозрюваного та не повідомлення слідчому, прокурору про причини та неможливість прибуття на виклик, що свідчить про те, що підозрюваний на цей час вже переховується від органу досудового розслідування;

спосіб вчинення злочину (вчинив умисно, під час воєнного стану, що має негативні наслідки для всіх територіальних громад та України в цілому, знаходиться на тимчасово окупованій території, що з великою часткою ймовірності спонукатиме його до втечі на тимчасово окуповану територію у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу).

Про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме незаконно впливати на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні, які викривають злочинну діяльність ОСОБА_5 свідчить те, що останній разом зі свідками проживає та тимчасово окупованій території Луганської області та може здійснювати на них тиск, схиляти потерпілих як особисто, так і через інших осіб до дачі неправдивих показань, шляхом погроз, умовлянь, відання злочинних наказів, тощо, тим саме перешкоджати встановленню об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

Про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме продовжити кримінальні правопорушення, у яких він підозрюється, або вчинити інше кримінальне правопорушення свідчить:

-тимчасова окупація території України, а саме м. Лутугине, де ОСОБА_5 здійснює свою протиправну діяльність, що дає йому можливість продовжувати здійснювати її й наразі;

- поведінка підозрюваного ОСОБА_5 , який своїми умисними діями підтримує окупаційну політику рф, щодо територій незалежної України.

Усі ці обставини в своїй сукупності свідчать про те, що без тримання під вартою, ОСОБА_5 зможе продовжити кримінальні правопорушення, у вчиненні яких підозрюється, або вчинити інше кримінальне правопорушення.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав та просив обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник у судовому засіданні заперечував проти задоволення поданого клопотання.

Заслухавши доводи прокурора та захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про таке.

Встановлено, що слідчим відділом 3 управління (з дислокації у м. Сіверськодонецьк Луганської області) ГУ СБ України в Донецькій та Луганській областях здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000079 від 04.02.2025 за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України.

Згідно ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України однією з підстав для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

28.01.2025, слідчим за погодженням з прокурором, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у відповідності та у спосіб, передбачений чинним кримінальним процесуальним законодавством України.

Таким чином, 28.01.2025 у кримінальному провадженні № 0000148 від 16.10.2020 ОСОБА_5 набув статусу підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України.

У зв`язку з наявністю достатніх підстав вважати, що ОСОБА_5 перебуває на тимчасово окупованій території України, а відтак обґрунтованістю неможливості вручити повістку про виклик та повідомлення про підозру останньому, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, в газеті «Урядовий кур`єр» № 21 (7946) від 28.01.2025, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, та 28.01.2025 на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора опубліковано повістку про виклик підозрюваного ОСОБА_5 , на 10 годину 00 хвилин 01.02.2025, 02.02.2025, 03.02.2025 за зазначеній в повістках адресі для проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні, отримання письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438, допиту в якості підозрюваного тощо.

Жодного разу у призначений час підозрюваний ОСОБА_5 у визначене місце не з`явився, про неможливість та причини неприбуття не повідомив.

04.02.2025, з матеріалів кримінального провадження № 0000148 від 16.10.2020 виділено в окреме провадження матеріали за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України, та присвоєно номер 0000079.

04.02.2025, підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оголошено в розшук.

Згідно зі ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Оскільки чинне законодавство не розкриває поняття обґрунтованої підозри, враховуючи ст. 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі "Murray v.United Kingdom", 14310/88, 28.10.94, п. 55).

Уявлення про "обґрунтовану підозру" має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.

Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка оголосила про підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні такого кримінального правопорушення, другий - що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними у ході досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, зокрема: протоколами допитів свідків, іншими документами, здобутими у ході досудового розслідування кримінального провадження.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на цей час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

При цьому суд звертає увагу, що для повідомлення про підозру не потрібна така ж ступінь доведення як для визнання особи винною, достатньо щоб у стороннього спостерігача склалось враження, що злочин було вчинено і підозрювана особа причетна до його вчинення. Такого ступеню доведення у цій справі було досягнуто.

Згідно ч 2 ст. 177 КПК України другою підставою для застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Слідчий суддя вважає доведеними вказані ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду свідчать такі обставини:

тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 в разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, у якому він підозрюється;

неприбуття на виклик до слідчого три рази у статусі підозрюваного та не повідомлення слідчому, прокурору про причини та неможливість прибуття на виклик, що свідчить про те, що підозрюваний на цей час вже переховується від органу досудового розслідування.

Про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, або вчинити інше кримінальне правопорушення свідчить те, що ОСОБА_5 на теперішній час перебуває на території України, яка перебуває під контролем окупаційної адміністрації, підозрюється у активній співпраці з представниками держави агресора та фактично своїми діями підтверджує намір продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, що надає йому можливість скоїти інше кримінальне правопорушення за відсутності контролю з боку влади України.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 цього Закону адміністративна межа між тимчасово окупованою територією та іншою територією України визначається Кабінетом Міністрів України.

Той факт, що підозрюваний ОСОБА_5 перебуває на тимчасово окупованій території України підтверджується вищезазначеними доказами, зібраними під час досудового розслідування.

З огляду на те, що у судовому засіданні знайшли своє підтвердження ті обставини, що ОСОБА_5 набув статусу підозрюваного у кримінальному провадженні, підозра є обґрунтованою, доведення органом досудового розслідування наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а також факт того, що сукупність доказів у своєму зв`язку вказують слідчому судді на достатність підстав вважати, що підозрюваний перебуває на тимчасово окупованій території України, слідчим суддею встановлено достатні підстави для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу за відсутності підозрюваного, відповідно до приписів ч. 6 ст. 193 КПК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжним заходом є тримання під вартою.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке входять до вищевказаного переліку, підозра є обґрунтованою, доведення органом досудового розслідування наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, до нього може бути застосований виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а тому клопотання підлягає задоволенню.

Згідно з абз. 7 ч. 4 ст. 183 КПК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Згідно з абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке входить до переліку, перебуває на тимчасово окупованій території України, розмір застави слідчий суддя не визначає.

Згідно ч. 4 ст. 197 КПК України, у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі ч. 6 статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194, 197, 369-372, 376, 395, 615 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС 3 відділення слідчого відділу 3 управління (з дислокацією у м. Сіверськодонецьк Луганської області) ГУ СБ України в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Луганської обласної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000079 від 04.02.2025, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України, - задовольнити.

Обрати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Роз`яснити, що згідно з положеннями ч. 6 ст.193 КПК України, після затримання особи і не пізніше як через сорок вісім годин з часу доставки її до місця кримінального провадження слідчий суддя, за участю підозрюваного, розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до ч.4 ст.197 КПК України строк дії такої ухвали не зазначається.

Ухвала щодо обрання запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали доручити прокурору ОСОБА_4 .

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, що тримається під вартою - протягом того ж строку з моменту отримання нею її копії.

Повний текст ухвали суду складений і оголошений о 16:10 годині 18.02.2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1