26.12.24 Справа № 469/1477/24
1-кс/469/157/24
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 грудня 2024 року смт.Березанка
Слідчий суддя Березанського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
в с т а н о в и л а :
1. Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається
20 грудня 2024 року ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту, накладеного за клопотанням прокурора ухвалою слідчого судді Березанського районного суду Миколаївської області від 24 жовтня 2024 року у справі №469/1477/24 на належне заявнику майно - транспортний засіб "VOLKSWAGEN" моделі "MULTIVAN", державний номерний знак НОМЕР_1 .
У обгрунтування своїх вимог заявник посилався на минування потреби у застосуванні арешту у зв"язку з проведенням всіх необхідних слідчих дій та експертиз.
2. Позиція учасників кримінального провадження
У судове засіданні власник майна не з"явився, надав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі та підтримку заявлених вимог.
Прокурор ОСОБА_4 у судове засідання не з"явився, надав заяву про розгляд питання без його участі, проти задоволення клопотання заперечив, посилаючись на те, що вказане у клопотанні майно визнане речовим доказом у кримінальному провадженні та зберегло на собі сліди злочину.
За змістом частини другої статті 174 КПК України, їх неявка не перешкоджає розгляду клопотання.
3. Встановлені судом обставини справи
4. Мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався
Згідно з ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
За змістом п.2 ч.3 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора.
Згідно з вимогами п.5 ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Згідно з висновками Європейського суду з прав людини, висловленими у рішенні від 07.06.2007 року у справі «Смирнов проти Росії», при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
Відповідно до ч.1 статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Частиною 11 ст.170 КПК України передбачено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відомості про призначення проведення слідчих експериментів у матеріалах кримінального провадження відсутні.
Отже, арештоване майно оглянуте у порядку, встановленому КПК України, та з ним протягом двох місяців з моменту арешту проведені слідчі дії, які вважав за потрібне провести орган досудового розслідування, а тому ризики пошкодження та зміни вказаного майна у значній мірі втратили своє значення.
Прокурором не надано будь-яких доказів та аргументів на підтвердження необхідності продовження дії арешту на транспортний засіб, зазначений у клопотанні, крім посилання на визнання транспортного засобу речовим доказом, який зберіг на собі сліди злочину.
Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що продовження дії арешту з обмеженнями, встановленими ухвалою слідчого судді, порушує баланс інтересів учасників судового провадження і буде невиправданим порушенням права користувача майна.
На підставі викладеного, керуючись ст.169, 170, 172-175 КПК України, слідчий суддя-
п о с т а н о в и л а :
Клопотання задовольнити.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Березанського районного суду Миколаївської області від 24 жовтня 2024 року на речовий доказ транспортний засіб марки "VOLKSWAGEN" моделі "MULTIVAN", державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_3 .
Зобов`язати відповідальних осіб СВ відділення поліції №8 МРУП ГУНП в Миколаївській області негайно повернути ОСОБА_3 зазначене майно у тому ж стані, у якому це майно було вилучене.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п"яти днів з дня її оголошення.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Слідчий суддя: