У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 квітня 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000300 за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_6 , представника потерпілого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 , на вирок Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 23 січня 2025 року, стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Первомайськ Миколаївської області, українки, працює вчителем початкових класів Первомайської гімназії №5, інвалідності не має, розлученої, має на утриманні малолітню дитину 2019 року народження і матір, яка є інвалідом третьої групи загального захворювання, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

- обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_9

обвинувачена ОСОБА_6

захисник ОСОБА_10

( в режимі відеоконференції з Первомайського міськрайонного суду

Миколаївської області)

представник потерпілого адвокат ОСОБА_8

( в режимі відео конференції за допомогою сервісу EASYCON),

встановив:

Короткий зміст вимог апеляційних скарг.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_10 , просить вирок суду змінити. Зменшити стягнену з обвинуваченої ОСОБА_6 на користь законного

представника потерпілого ОСОБА_7 - ОСОБА_11 моральну шкоду до мінімальної, а саме в сумі 5 000 грн. У стягнені з обвинуваченої ОСОБА_6 витрат з надання послуг психологом/психотерапевтом у сфері охорони здоров`я у розмірі 14 000 ( чотирнадцять тисяч ) грн. відмовити.

В апеляційній представник потерпілого адвокат ОСОБА_8 просить вирок суду в частині задоволення цивільного позову змінити. Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 в особі законного представника ОСОБА_11 моральну школу у сумі 150 000грн. Стягнути витрати з Надання послуг психологом/психотерапевтом в сфері охорони здоров`я у розмірі які надані, а саме 14 000грн.

Короткий зміст вироку.

Вироком суду ОСОБА_6 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначено їй покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн (вісімсот п`ятдесят гривень).

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь законного представника потерпілого ОСОБА_7 - ОСОБА_11 у рахунок відшкодування моральної шкоди 50 000 (п`ятдесят тисяч гривень).

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь законного представника потерпілого ОСОБА_7 - ОСОБА_11 витрати з надання послуг психологом/психотерапевтом у сфері охорони здоров`я у розмірі 14 000 (чотирнадцять тисяч гривень). В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Узагальнені доводи апеляційних скарг.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченої вважає, що потерпіла сторона не виконала визначеного КПК України обов`язку щодо доведення стороною обставин, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, та не довела перед судом заявлений нею розмір матеріальної та моральної шкоди в повному обсязі, не довела суду заподіяння потерпілому моральної шкоди саме у розмірі, заявленому у цивільному позові, а також такого матеріального стану обвинуваченої, який би свідчив про її спроможність реально задовольнити вимоги потерпілого.

Вказує, що обвинувачена ОСОБА_6 працює вчителем початкових класів Первомайської гімназії №5, де отримує заробітню платню в межах 8000-9000 грн., тому не має великого доходу. Окрім того, на її утриманні знаходиться малолітня донька та матір, яка має групу інвалідності. Відтак, зазначений розмір задоволених судом позовних вимог, на нашу думку сторони захисту, не відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості, а також порушує баланс між правами обвинуваченої, з одного боку, та інтересами потерпілого, з іншого.

Крім того, вважає, що позові вимоги в частині вирішення питання щодо відшкодування матеріальної шкоди є необґрунтованими, оскільки сам по собі рахунок на оплату послуг не може бути підтвердженням їх сплати. Фінансовими документами, які підтверджують факт оплати є : платіжне доручення, розрахунковий чек, розрахункова квитанція, виписка з карткового рахунку, фіскальний касовий чек, касовий ордер, квитанція до прибуткового касового ордеру. Однак, потерпілою стороною до позовної заяви не було долучено жодного з вказаних документів, які б безпосередньо підтверджували сплату саме цієї суми. На думку сторони захисту, суд першої інстанції ухвалив не законне та не обґрунтоване судове рішення саме в частині стягнення матеріальної шкоди, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального законодавства.

В апеляційній скарзі представник потерпілого зазначає, що суд безпідставно дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог малолітнього потерпілого. Пояснює, що потерпілому всього 9 років, інцидент вплинув не лише на дитину, а й на його родину, адже батьки переживають за стан дитини, а удар по обличчю сприймається не лише, як фізична агресія, а й як акт крайнього приниження, що травмує самооцінку дитини. На думку апелянта, саме розмір моральної шкоди у розмірі 150 000грн. буде відповідати принципам справедливості та розумності.

Обставини встановлені судом першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено та визнано доведеним, що 18.11.2024 близько 10.00 год. (більш точний час в ході досудового розслідування встановити не представилося можливим), ОСОБА_6 перебувала на території Первомайської гімназії № 5 за адресою: вул. Корабельна, 4А, м. Первомайськ Миколаївської області в кабінеті 4-В класу № 46 та вела урок української мови для учнів свого класу. Знаходячись у вказаному місці у ОСОБА_6 , на підгрудні того, що діти класу бешкетували та порушували дисципліну стався конфлікт з малолітнім ОСОБА_7 , в ході якого вчитель зробила зауваження ОСОБА_7 з приводу неналежної та неправильної поведінки останнього. У свою чергу ОСОБА_7 не реагував на зауваження та сидів за партою і посміхався у відповідь. На ґрунті неприязних відносин у ОСОБА_6 виник протиправний умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_7 18.11.2024 року близько 10.10 год., знаходячись в приміщенні кабінету № 46 гімназії, перебуваючи дещо з правої сторони від потерпілого ОСОБА_7 , в момент коли останній знаходився по відношенню до вчителя сидячи, діючи умисно, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, завдала з розмаху одного удару долонею лівої руки в область правого боку голови ОСОБА_7 , а саме в область щоки та вуха, чим спричинила останньому тілесні ушкодження у вигляді помірного набряку правої щоки з червонуватим відтінком. Спричинені ОСОБА_6 тілесні ушкодження ОСОБА_7 , за своїм ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Спричинення ОСОБА_6 удару перебуває у прямому причинно-наслідковому зв`язку із отриманими ОСОБА_7 тілесними ушкодженнями.

Дії обвинуваченої ОСОБА_6 судом кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисні легкі тілесні ушкодження.

Обставини встановлені судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченої, її захисника та представника потерпілого, на підтримку доводів своїх апеляційних скарг, думку прокурора, який вважав вирок суду законним та обґрунтованим, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг в їх межах, суд апеляційної інстанції дійшов наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оцінені судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Висновок суду, щодо доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке її засуджено за обставин наведених у вироку, підтверджений зібраними у справі доказами, яким суд першої інстанції дав правильну юридичну оцінку і обґрунтовано дійшов до висновку про її винність у вчинені вказаного кримінального правопорушення.

Всі обставини справи були детально розглянуті та досліджені судом першої інстанції, що підтверджується наведеними та належно оціненими у вироку доказами про вчинення кримінального правопорушення обвинуваченою.

Кваліфікація судом першої інстанції дій обвинуваченої ОСОБА_6 за ч.1 ст. 125 КК України є правильною і апелянтами не оспорюється. А тому відповідно до вимог ст. 404 КПК України, вирок в цій частині апеляційним судом не переглядається.

В апеляційних скаргах апелянти не погоджуються із рішенням суду в частині вирішення цивільного позову, а саме захисник обвинуваченої просить зменшити стягнення з обвинуваченої ОСОБА_6 на користь законного представника потерпілого ОСОБА_7 - ОСОБА_11 моральну шкоду до мінімальної, а саме в сумі 5 000 грн, у стягнені з обвинуваченої ОСОБА_6 витрат з надання послуг психологом/психотерапевтом у сфері охорони здоров`я у розмірі 14 000 грн. - відмовити, представник потерпілого адвокат ОСОБА_8 просить вирок суду в частині задоволення цивільного позову змінити, стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 в особі законного представника ОСОБА_11 моральну школу у сумі 150 000грн та стягнути витрати з надання послуг психологом/психотерапевтом в сфері охорони здоров`я у розмірі які надані, а саме 14 000грн.

Проте, суд апеляційної інстанції не погоджується з такими вимогами апелянтів, та вважає, що суд першої інстанції вірно, керуючись положеннями ст.23 ЦК України та ст.ст.127, 128 ЦПК України, вирішив питання щодо цивільного позову, частково задовольнивши позовні вимоги.

За змістом ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ст. 23, 1167 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Із змісту позовної заяви, наданої до суду першої інстанції, вбачається, що малолітній ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (законний представник ОСОБА_11 ) в особі представника адвоката ОСОБА_8 у зв`язку із нанесенням йому легких тілесних ушкоджень, просить суд стягнути з ОСОБА_6 компенсацію завданої йому моральної шкоди у розмірі 150 000 грн. та витрати на сплату послуг психолога у сфері охорони здоров`я у розмірі 14 000 грн.

Вироком суду цивільний позов задоволено частково, стягнуто на користь законного представника потерпілого ОСОБА_7 - ОСОБА_11 у рахунок відшкодування моральної шкоди 50 000 грн. та витрати з надання послуг психологом/психотерапевтом у сфері охорони здоров`я у розмірі 14 000 грн.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Частиною 1 статті 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно з ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає, зокрема: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (частина 3 статті 23 ЦК України).

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд повинен виходити з вимог ст. ст. 23, 1167 ЦК України, та роз`яснень, що викладені в п. 9 постанови Пленуму Верховного суду № 4 від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»

Висновок суду першої інстанції, щодо часткового задоволення цивільного позову представника потерпілого, а саме стягнення моральної шкоди в розмірі 50 000грн з обвинуваченої ОСОБА_6 є обґрунтованим. Суд виходив із вимог розумності та справедливості, врахував встановлені фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення обвинуваченою, характер та обсяг перенесених малолітнім потерпілим ОСОБА_7 душевних страждань, їх тривалість, а також те, що внаслідок протиправних дій обвинуваченої потерпілий переніс ряд негативних емоцій у виді психологічного стресу і порушення звичного ритму життя.

Крім того, судом також врахований наданий представником потерпілого психологічний висновок № 1-2025 від 14.01.2025 практикуючого психолога ОСОБА_12 відповідно до якого у малолітнього ОСОБА_7 спостерігаються симптоми посттравматичного стресового розладу (ПТСР), викликаного досвідом жорстокого поводження зі сторони вчителя; наявні ознаки високого рівня тривожності та схильності до депресивних реакцій; у дитини сформувалась негативна асоціація з навчальним процесом, що впливає на його емоційний та соціальний розвиток.

Суд апеляційної інстанції вважає, що сума моральної шкоди, яка підлягає стягненню з обвинуваченої на користь потерпілого в розмірі 50 000 грн, визначена вироком суду з урахуванням вимог ст. 23, 1167 ЦК України.

З тих самих мотивів, колегія суддів не находить підстав, щодо зменшення суми відшкодування моральної шкоди на користь потерпілого, як того просить захисник обвинуваченої ОСОБА_6 .

Щодо відшкодування витрат на надання послуг психологом, суд першої інстанції виходив із доведеності понесених витрат. Документами, які підтверджують витрати, можуть бути, зокрема, платіжне доручення, прибутковий касовий ордер, квитанція, фіскальний чек, акт (виконаних робіт, наданих послуг) та інші первинні документи, що засвідчують факт оплати товарів (робіт, послуг), які завірені належним чином.

До психологічного висновку № 1-2025 долучено рахунок № 1 від 14.01.2025 на суму 14000 грн. за надання послуг психологом/психотерапевтом у сфері охорони здоров`я ОСОБА_12 (20 терапевтичних сесій). Зі змісту психологічного висновку, датованого 14.01.2025 року слідує, що ОСОБА_13 (мати потерпілого) 27.12.2024 року звернулася до практичного психолога ОСОБА_12 з приводу проведення діагностики психоемоційного стану дитини ОСОБА_7 та зробити заключення за результатами діагностики; просить допомогти у відновленні емоційного стану сина та розробці рекомендацій для адаптації до шкільного середовища. Саме з цього висновку вбачається, що з дитиною ОСОБА_7 та батьками проведено бесіду та діагностику в процесі якої використані методи та методики (бесіда з дитиною, бесіда з матір`ю спостереження за дитиною, візуальна діагностика); перелічено методики які були застосовані; зазначено тривалість діагностики, тобто не можна ставити під сумнів надання потерпілому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 таких послуг психологом/психотерапевтом у сфері охорони здоров`я.

Отже, суд першої інстанції належним чином дослідивши надані потерпілою стороною документи, цілком вірно задовольнив позов, поданий в інтересах малолітнього потерпілого в частині стягнення з ОСОБА_6 даних витрат.

Рішення суду в частині вирішення цивільного позову прийнято з дотриманням положень статей 128, 129 КПК України та статей 1167, 1194 ЦК України. Вирок суду відповідає вимогам ст. 374 КПК України, у ньому наведено підстави для часткового задоволення цивільного позову.

За таких підстав апеляційний суд погодився з визначеним судом першої інстанції розміром стягнутих з ОСОБА_6 коштів на відшкодування моральної шкоди та витрат з надання послуг психологом/психотерапевтом малолітньому потерпілому.

З огляду на викладене вище безумовних підстав, передбачених ст. 409 КПК України, для скасування та зміни ухваленого по справі судового рішення в частині цивільного позову, як про це ставиться питання в апеляційних скаргах, колегія суддів не вбачає.

Керуючись статтями 376, 405, 407, 418, 419, 424, 426, 532 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_6 , представника потерпілого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 , - залишити без задоволення.

Вирок Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 23 січня 2025 року, стосовно ОСОБА_6 , залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом 3-х місяців з дня її проголошення.

Головуючий

Судді