Справа № 182/6979/24
Провадження № 1-кп/0182/407/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.03.2025 м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференцїї в залі суду в м. Нікополі кримінальне провадження, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за якими внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.10.2024 за № 0001325 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження - м. Нікополь Дніпропетровської області, громадянина України, із освітою середньою, зареєстрований у АДРЕСА_1 , проживає у АДРЕСА_2 , не працює, вдівець, раніше судимий:

- 06.06.2005 Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до 4 років 2 міс. позбавлення волі. Звільнився 07.11.2006 умовно-достроково на невідбутий термін 8 міс. 5 днів;

- 10.12.2007 Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2, 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років 6 міс. позбавлення волі;

- 21.01.2009 Нововоронцовським районним судом Херсонської області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70, 71 КК України до 4 років 9 міс. позбавлення волі. Звільнився 20.05.2011 умовно-достроково на невідбутий термін 1 рік 1 міс. 10 днів;

- 04.04.2014 Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 850 грн.;

- 10.11.2015 Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до 3 років позбавлення волі. Покарання у виді штрафу за вироком суду від 04.04.2014 виконувати самостійно. Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11.03.2016 несплачену суму штрафу у розмірі 850 грн., згідно вироку від 04.04.2014 замінено покаранням у вигляді громадських робіт - 50 годин;

- 16.01.2016 Марганецьким міським судом Дніпропетровської області за ч. 2, 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі;

- 01.10.2020 Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ст. 70, 71 КК України до 5 років 1 міс. позбавлення волі. Звільнився 23.02.2023 умовно-достроково на невідбутий термін 6 міс. 19 днів;

- 11.09.2024 Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської обл. за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 рік;

- 25.09.2024 Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської обл. за ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 рік 1 міс.;

- 04.12.2024 Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської обл. за ч. 1 ст. 357, ст. 71 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік 2 міс.

у вчиненні кримінального правопорушення /злочину/, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю сторін судового провадження

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

(у режимі відеоконфереції з ДУВП № 4),

захисника ОСОБА_5 ,

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

Обвинувачений ОСОБА_3 , будучи раніше судимим за вчинення злочинів проти власності, судимість за які у встановленому законом порядку не знята та не погашена, на шлях вправлення не став та знову вчинив аналогічне кримінальне правопорушення за наступних обставин.

21.10.2024 у вечірній час (точного часу в ході проведення досудового розслідування встановити не вдалось) ОСОБА_3 знаходився в приміщенні квартири АДРЕСА_3 , де побачив у спальній кімнаті мобільний телефоном марки «Samsung» моделі «М 13 Light Blue 4/64 GB», зовнішній акумулятор марки «Vdenmenv» моделі «dp 10 20000 mah» та ноутбук марки «Acer» моделі «E1-531G-20204G50Mnrr», які належать ОСОБА_6 . В цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.

В цей же день та час ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_3 , реалізуючи свій умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_3 , діючи в умовах воєнного стану, введеного в Україні Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 2102-ІХ, який неодноразово продовжувався та діє до теперішнього часу, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно, умисно, повторно з корисливих мотивів, переслідуючи мету особистого незаконного збагачення, викрав мобільний телефоном марки «Samsung» моделі «М 13 Light Blue 4/64 GB», ринкова вартість якого згідно висновку експерта судово-товарознавчої експертизи № CE-19/104-22/45Q03-TB від 07.11.2024 становить 3 163 грн. 33 коп., зовнішній акумулятор марки «Vdenmenv» моделі «dp 10 20000 mah», ринкову вартість якого згідно висновку експерта судово-товарознавчої експертизи № CE-19/104-22/45003-TB від 07.11.2024 визначити не надалось за можливе, ноутбук марки «Acer» моделі «El-531G-20204G50Mnrr», ринкова вартість якого згідно висновку експерта судово-товарознавчої експертизи № СЕ-19/104-22/45003-ТВ від 07.11.2024 становить 2 500 грн. 00 коп., які належить ОСОБА_6 , завдавши останній майнову шкоду на загальну суму 5 636 грн. 33 коп. Після чого з місця злочину ОСОБА_3 пішов, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення /злочин/, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України.

Позиція сторони захисту

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину свою визнав у повному обсязі та суду показав, що потерпілу раніше не знав. Коли все сталося, точно не пам`ятає. Це було у вечірній час. Він проходив мимо будинку, де мешкала потерпіла. До квартири його запросила потерпіла, яка запропонувала йому вжити алкоголь. У квартирі вони з нею розпивали алкогольні напої. Коли потерпіла пішла чи то до туалету, чи то на балкон, він викрав мобільний телефон, марку не пам`ятає, ноутбук та павербанк, які лежали в спальній кімнаті. З викраденим він пішов додому. Викрадений ноутбук і телефон на наступний день продав. Потім ноутбук і телефон вилучили і повернули потерпілій. Куди подів павербанк не пам`ятає. За скільки продав телефон теж не пам`ятає. Ноутбук продав за 400 грн. У скоєному кається. Просить суд суворо його не карати та призначити мінімальне покарання.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 , не заперечуючи правильність кваліфікації дій та доведеності вини обвинуваченого, просив врахувати, що останній щиро покаявся у скоєному, тому просив призначити його підзахисному мінімальне покарання.

Позиція потерпілої

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, згідно поданої заяви, просить проводити судовий розгляд справи за її відсутності. Цивільний позов заявляти не буде. Стосовно міри покарання покладається на розсуд суду.

Досліджені в судовому засіданні докази

Письмові докази, законність, належність та достовірність яких учасниками судового провадження не оспорювалася, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження № 0001325:

- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 22.10.2024 ОСОБА_6 , у якій вона вказує, що 21.10.2024 приблизно о 21:00 год. малознайомий чоловік на ім`я ОСОБА_7 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_4 , умисно, таємно викрав належні їй речі: мобільний телефон, зовнішній акумулятор та ноутбук. (а.п. 7);

- заява ОСОБА_6 про надання дозволу співробітникам поліції на проведення огляду, квартири АДРЕСА_3 . (а.п. 8);

- протокол огляду від 05.11.2024 - приміщення квартири АДРЕСА_3 . Під час проведення огляду нічого не виявлено та нічого не вилучено. До протоколу огляду додано фото-таблицю. (а.п. 9-16);

- ксерокопії документів викрадених речей (товарний чек, фото коробки з-під мобільного телефону з іmеi телефону, фото коробки з-під зовнішнього акумулятора) (а.п. 22-25);

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05.11.2024, в ході якого потерпіла ОСОБА_6 з 4-ох осіб упізнала на фотознімку № 1 ОСОБА_3 , як особу, яку вона покликала до себе у гості. Упізнає його за зовнішніми ознаками: формою обличчя, контуром носа, розрізом очей. До протоколу огляду додано довідку. (а.п. 26-28);

- висновок судово-товарознавчої експертизи № CE-19/104-22/45003-TB від 07.11.2024, відповідно до якого: 1. Ринкова вартість мобільного телефону марки «Samsung» моделі «М 13», 4/64 GB станом на 21.10.2024 могла становити 3 163 грн. 33 коп. 2. Визначити ринкову вартість зовнішнього акумулятору марки «Vdenmenv» моделі «dp 10 20000mah» не надалось за можливе. 3. Ринкова вартість ноутбуку марки «Асеr» моделі «Е1-531G- 20204G50Mnrr» станом на 21.10.2024 могла становити 2 500 грн. 00 коп. (а.п. 33-36);

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05.11.2024, в ході якого свідок ОСОБА_8 з 4-ох осіб упізнав на фотознімку № 2 ОСОБА_3 , який приніс додому ноутбук та мобільний телефон. Упізнає його за зовнішніми ознаками: формою обличчя, контуром носа, розрізом очей, формою голови. До протоколу огляду додано довідку. (а.п. 40-42);

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05.11.2024, в ході якого свідок ОСОБА_9 з 4-ох осіб упізнав на фотознімку № 3 ОСОБА_8 , як особу у якої він придбав мобільний телефон марки «Samsung». Упізнає його за зовнішніми ознаками: формою обличчя, зачіскою, контуром носа, розрізом очей, формою підборіддя. До протоколу огляду додано довідку. (а.п. 45-47);

- заява ОСОБА_9 про добровільне надання співробітникам поліції для огляду та вилучення мобільного телефону марки «Samsung». (а.п. 48);

- протокол огляду від 05.11.2024 - добровільно наданого ОСОБА_9 мобільного телефону марки «Samsung». Оглянутий мобільний телефон вилучено. До протоколу огляду додано фото-таблицю. (а.п. 49-54);

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05.11.2024, в ході якого свідок ОСОБА_10 з 4-ох осіб упізнав на фотознімку № 1 ОСОБА_3 , як особу у якої він 11.10.2024 у майстерні побутової техніки по пр. Трубників, 24 у м. Нікополь придбав ноутбук марки «Асеr». Упізнає його за формою обличчя, контуром носа, розрізом очей. До протоколу огляду додано довідку. (а.п. 58-60);

- заява ОСОБА_10 про добровільне надання співробітникам поліції для огляду та вилучення ноутбуку марки «Асеr» (а.п. 61);

- протокол огляду від 05.11.2024 - добровільно наданого ОСОБА_10 ноутбуку марки «Асеr». Оглянутий ноутбук вилучено. До протоколу огляду додано фото-таблицю. (а.п. 62-67);

- розписка ОСОБА_6 про отримання від співробітників поліції належних їй речей: мобільного телефону та ноутбуку. (а.п. 69).

Оцінка доказів судом

Таким чином, аналізуючи всі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 повністю доведена сукупністю належних, допустимих та достовірних доказів, безпосередньо досліджених судом у судовому засіданні, які були отримані у рамках діючого законодавства без істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Досліджені докази є взаємозв`язаними між собою і суд вважає їх достатніми для визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінальних правопорушень, за якими він обвинувачується.

Стандарт доведення винуватості поза розумним сумнівом в контексті рішень ЄСПЛ означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння, як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини та її основоположних свобод не встановлено.

Таким чином, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 мають правильну правову кваліфікацію за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, вчинене в умовах воєнного стану.

Вина ОСОБА_3 у скоєному доведена у повному обсязі.

Призначення покарання

При визначенні виду та міри покарання суд враховує вимоги ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаною винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого, має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК, відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином (ч. 4 ст. 185 КК України).

Також суд ураховує обставини справи та особу винного.

Так, ОСОБА_3 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих, умисних кримінальних правопорушень (а.п. 105-107), але це не призвело до позитивних змін у його особистості та не створило у нього готовності до самокерованої право-слухняної поведінки в суспільстві, він не зробив належних висновків для себе, на шлях виправлення не став і вчинив новий умисний, корисливий злочин. Є працездатною особою, однак офіційно не працевлаштований, вдівець, будь яких утриманців не має. Має постійне місце проживання за яким характеризується посередньо (а.п. 113). У лікаря психіатра та лікаря нарколога на обліку не перебуває (а.п. 109, 110).

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд вважає щире каяття (п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України) та визнання вини (ч. 2 ст. 66 КК України).

При цьому, судом враховується, що щире каяття ОСОБА_3 проявилося в критичній оцінці ним свого діяння шляхом визнання вини, запевнення, що він більше подібного не вчинить і бажає виправитись.

Часткове відшкодування спричиненої шкоди, а саме вилучення викраденого майна та передачу його потерпілій, пом`якшуючою обставиною суд не визнає, оскільки воно фактично відбулося без участі обвинуваченого, а завдяки діям співробітників поліції.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_3 , суд вважає рецидив злочинів (п. 1 ч. 1 ст. 67 КК України).

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання в межах санкції статті, за якою кваліфіковано його дії, у виді позбавлення волі.

Виходячи з приписів кримінального закону, правила призначення покарання, передбачені ч. 4 ст. 70 КК України, застосовуються в разі, якщо після постановлення вироку у справі буде встановлено, що особа винна ще й в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому нею до постановлення попереднього вироку. У такому випадку суд може при призначенні покарання за другим вироком як поглинути покарання за першим вироком, так і скласти покарання повністю або частково, однак таким чином, щоб обраний захід примусу не перевищував максимального покарання, встановленого статтею (частиною статті), за якою особу засуджено, і водночас не був меншим строку покарання, визначеного за перший злочин. При цьому суд зобов`язаний в остаточне, призначене за сукупністю злочинів, покарання зарахувати покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст. 72 цього Кодексу.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження 4 грудня 2024 року вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_3 засуджено за ч. 1 ст. 357, ст. 71 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік 2 міс.

У даному кримінальному провадженні ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України - 21 жовтня 2024, тобто до постановлення вироку від 4 грудня 2024 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області.

Враховуючи, що кримінальне правопорушення, за яке ОСОБА_3 засуджений вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 4 грудня 2024 року, вчинене до постановлення вироку по кримінальному провадженні, що розглядається, менш суворе покарання за вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 4 грудня 2024 року на підставі ч. 4 ст. 70 КК України підлягає поглиненню більш суворим покаранням призначеним за даним вироком.

З урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, встановлених даних про особу винного, конкретних обставин справи, свідомого порушення обвинуваченим закону, незважаючи на невідворотність покарання, суд вважає неможливим виправлення обвинуваченого без реального відбування покарання, а тому підстав для застосування ст. 69, 75 КК України, стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 суд не вбачає.

Приходячи до такого висновку, суд враховує свої дискреційні повноваження (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, які охоплюють повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо. Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права.

Вирішення цивільного позову

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Вирішення питання про запобіжний захід

Стосовно ОСОБА_3 обрано ухвалою слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21.11.2024 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

21.11.2024 ОСОБА_3 було затримано.

Запобіжний захід у виді тримання під ватою щодо обвинуваченого ОСОБА_3 продовжувався судом.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 необхідно залишити тримання під вартою.

Також, у строк відбування покарання, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, суд вважає за необхідне зарахувати ОСОБА_3 строк попереднього ув`язнення у даному кримінальному провадженні з 21.11.2024 до дня проголошення вироку з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Вирішення питання про долю речових доказів

Суд вирішує долю речових доказів відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Речові докази:

- мобільний телефоном марки «Samsung» моделі «М 13 Light Blue», світло-блакитного кольору та ноутбук марки «Acer» моделі «El-531G-20204G50Mnrr», темно-червоного кольору, які передано на зберігання потерпілій ОСОБА_6 - залишити останній.

Вирішення питання про процесуальні витрати

Також суд вважає необхідним стягнути з обвинуваченого процесуальні витрати на залучення експерта при проведенні судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/104-24/45003-ТВ від 07.11.2024, згідно довідки, в сумі 1 591 грн. 80 коп., оскільки відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі винесення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

На підставі наведеного, керуючись ст. 370, 371, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 4 ст. 185 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять ) років.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 4 грудня 2024 року більш суворим покаранням за даним вироком, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Строк покарання рахувати з моменту проголошення вироку.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 залишити у виді тримання під вартою.

Зарахувати у строк відбування покарання час досудового тримання під вартою ОСОБА_3 по цьому провадженню з 21.11.2024 до дня проголошення вироку.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Цивільний позов не заявлено.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта при проведенні судової товарознавчої експертизи, згідно довідки в сумі 1 591 (одна тис. п`ятсот дев`яносто одна) грн. 80 коп.

Речові докази:

- мобільний телефоном марки «Samsung» моделі «М 13 Light Blue», світло-блакитного кольору та ноутбук марки «Acer» моделі «El-531G-20204G50Mnrr», темно-червоного кольору, які передано на зберігання потерпілій ОСОБА_6 - залишити останній.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду м. Кривого Рогу протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з подачею апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій, прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку у суді.

Суддя: ОСОБА_1