Справа №463/2311/25
Провадження №1-кс/463/2435/25
У Х В А Л А

18 березня 2025 року слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Львівського районного управління поліції №1 ГУ НП у Львівській області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинене кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_3 від 05.03.2025 року, -

встановив:

скаржник звернулася до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова зі скаргою на бездіяльність уповноваженої особи Львівського районного управління поліції №1 ГУ НП у Львівській області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинене кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_3 від 05.03.2025 року.

Скаргу мотивує тим, що 05.03.2025 року ОСОБА_3 подала до Львівського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області заяву про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.383 КК України. Уповноважена особа Львівського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області в порушення вимог ст.214 КПК України протягом 24 годин питання про внесення в ЄРДР відомостей про кримінальні правопорушення не вирішив, натомість фактично відмовлено у внесенні таких відомостей. А тому скаржник звернулася до слідчого судді з відповідною скаргою, яку просить задовольнити.

Представник скаржника адвокат ОСОБА_4 до судового засідання подав заяву про розгляд скарги у його відсутності, вимоги скарги підтримує та просить задовольнити.

Скаржник в судовому засіданні скаргу підтримала в повному обсязі з підстав, викладених у скарзі, та просила таку задовольнити.

Представник суб`єкта оскарження - Львівського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином, письмових заперечень на скаргу не подав. До судового засідання скеровано на адресу суду інофрмацію, згідно якої зазначено, що заява ОСОБА_3 від 05.03.2025 року на адресу ЛРУП №1 надійшла та зареєстрована в ІП «Єдиний облік» за №10817 від 07.03.2025 року. Відомості в ЄРДР по вказаній заяві не внесено, оскільки по вищевказаній заяві проводиться перевірка.

У зв`язку із наведеним, враховуючи скорочені процесуальні строки для розгляду скарги, вважаю за можливе розглянути скаргу у відсутності суб`єкта оскарження на підставі наявних доказів. Крім того, в силу ч.3 ст. 306 КПК України його відсутність не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши пояснення скаржника, дослідивши матеріали скарги вважаю, що в задоволенні такої слід відмовити виходячи з наступних підстав.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК України. В свою чергу КК України визначає вичерпний перелік суспільно небезпечних діянь, які є злочинами та характеризує, у чому саме полягає об`єктивна та суб`єктивна його сторона, кваліфікуючі ознаки та інше.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про вчинення злочину є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).

Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, - вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань і щодо них не повинно проводитися досудове розслідування.

Аналіз положень статей 214, 303 КПК України, свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні та вказана заява чи повідомлення повинна містити достатні дані про наявність ознак кримінально-караного діяння.

У пункті 36 постанови Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 зазначено, що у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Встановлено, що 05.03.2025 року ОСОБА_3 подала до Львівського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області заяву про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.383 КК України. Та відповідно просила внести відомості до ЄРДР про вчинене кримінальне правопорушення.

Згідно долученої до матеріалів справи копії заяви від 05.03.2025 року вбачається, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.383 КК України (завідомо неправдиве повідомлення про вчинення кримінального правопорушення), на думку скаржника, вчинене ОСОБА_5 , та полягало в ініціюванні останньою відповідного кримінального провадження відносно ОСОБА_3 , яке перебуває на розгляді Личаківського районного суду м.Львова (справа №463/10359/24, за ч.1 ст.125 КК України). Справа на даний час не розглянута.

Відтак, аналіз поданої скарги свідчить про те, що у поданій заяві про вчинення кримінального правопорушення від 05.03.2025 року заявником не зазначено об`єктивних даних та обставин, які могли б свідчити про вчинення зазначеною в повідомленні особою кримінально-караного діяння та не надано жодних доказів на підтвердження такого. Подача такої заяви, на думку суду, є передчасною.

Положення статті 214 КПК України перебуває у взаємозв`язку з ч.1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпеченого діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Крім того, згідно п. 2 Глави 3 Розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генеральної прокуратури України від 17.08.2023 № 231, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Відтак, не будь-яка заява є підставою для внесення відомостей до ЄРДР, а лише та заява, яка містить фактичні дані, які підтверджують факт вчинення кримінального правопорушення. Всі інші заяви після їх надходження підлягають розгляду згідно із Законом, яким не є Закон про кримінальну відповідальність.

Разом з тим, необхідно також враховувати, що основним складовим елементом об`єктивної сторони будь-якого злочину є його суспільна небезпечність. Злочин серед інших правопорушень характеризується найвищим ступенем суспільної небезпечності і саме це дозволяє відмежовувати його від близьких за об`єктивними і суб`єктивними ознаками інших правопорушень (адміністративних, дисциплінарних та інших).

Слідчий суддя звертає увагу, що норми чинного КПК України не передбачають жодної гарантії для захисту своїх прав особою, щодо якої кримінальне провадження може бути розпочате безпідставно.

Наявність в чинному КПК України спрощеного порядку прийняття та реєстрації всіх без винятку заяв та повідомлень про кримінальні правопорушення (дійсних чи надуманих) може зробити можливим внесення будь-якої інформації до ЄРДР і відкриття, іноді безпідставного, кримінального провадження.

Таким чином, суд вважає, що уповноважені особи Львівського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області отримавши заяву ОСОБА_3 від 05.03.2025 року, дотрималися вимог чинного законодавства України, перевірили її та не встановили наявності обставин, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення, зазначеного заявником, тому в задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись вимогами статей 214, 303, 306, 307, 372 КПК України, -

постановив:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Львівського районного управління поліції №1 ГУ НП у Львівській області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинене кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_3 від 05.03.2025 року відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1