1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/1238/25 1-кп/335/538/2025
03 березня 2025 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м.Запоріжжя
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
у вчиненні кримінального правопорушеня, передбаченого ч. 1 ст.286 КК України,
29 жовтня 2024 року, приблизно, о 14 годині 10 хвилин, водій ОСОБА_5 , керуючи технічно справним автомобілем «ЗАЗ 110207», р.н. НОМЕР_1 , здійснював рух по проїзній частині вул. Єлизавети Щедрович зі сторони вул. Перемоги в напрямку вул. Антенної в м. Запоріжжі.
В цей час, у зустрічному вказаному автомобілю «ЗАЗ» напрямку, керуючи технічно справним мотоциклом «Shineray XY250GY-15», р.н. НОМЕР_2 , по вул. Єлизавети Щедрович рухався ОСОБА_4 .
Водій ОСОБА_4 , виявивши, що водій автомобіля «ЗАЗ», не надаючи йому переваги в русі, виконує маневр повороту ліворуч та своїми габаритними розмірами перекриває його смугу руху, застосував гальмування, чим зміг побігти зіткненню транспортних засобів, однак, втратив рівновагу та впав з керованого транспортного засобу, в результаті чого травмувався.
Своїми діями водій ОСОБА_5 порушив вимоги п п. 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України 1306 від 10.10.2001, відповідно до яких:
-п. 10.1: «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»;
- п. 10.4: «Перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою.
Водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині і попутним транспортним засобам. Водій, що виконує поворот ліворуч, повинен дати дорогу попутним транспортним засобам, які рухаються попереду нього і виконують розворот».
Порушення водієм ОСОБА_5 вимог пп. 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху, згідно висновку судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю «Дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод», з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди.
В діях ОСОБА_4 порушень Правил дорожнього руху не вбачається.
В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди, потерпілому ОСОБА_4 спричинено тілесні ушкодження у вигляді: закритий перелом нижнього полюсу надколінника та закриті переломи основи II, III плеснових кісток зліва, що кваліфікується як тілесне ушкодження середньої тяжкості за ознаками тривалого розладу здоров`я більш, як 21 доба; множинні садна верхніх та нижніх кінцівок, що кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.
Своїми діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, за ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
У процесі підготовчого судового засідання обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому і від нього до суду надійшла заява, за якою він просить закрити кримінальне провадження та звільнити його від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням з потерпілим ОСОБА_4 та відсутністю з боку потерпілого до нього претензій морального характеру.
Суд роз`яснив наслідки звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням, обвинувачений пояснив, що розуміє наслідки закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав.
Захисник обвинуваченого підтримав вказане клопотання і просить його задовольнити, зазначивши, що між обвинуваченим та потерпілим досягнуто примирення, обвинуваченим відшкодовано моральну шкоду потерпілому.
Потерпілий ОСОБА_4 також до суду подав заяву про підтримання клопотання обвинуваченого про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_5 за скоєне кримінальне правопорушення у зв`язку із примиренням з потерпілим. В обґрунтування зазначеного потерпілий у судовому засіданні зазначив, що ОСОБА_5 відшкодував у повному обсязі завдану йому моральну шкоду і мієж ним та обвинуваченним досягнуто примирення. Не заперечує про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_5 за ч.1 ст.286 КК України у зв`язку із примиренням з потерпілим.
Прокурор ОСОБА_3 також вважає за можливе звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підстав ст. 46 КК України та закрити кримінальне провадження відносно обвинуваченого, оскільки ОСОБА_5 вчинив злочин, який є нетяжким, вперше, після його примирився з потерпілим, відшкодував завдану злочином моральну шкоду.
Розглянувши клопотання, вислухавши учасників судового засідання, суд дійшов висновку, що клопотання обвинуваченого підлягає задоволенню за наступних підстав.
Відповідно до ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: 2) закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.
Згідно ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом в тому числі і у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Статтею 46 КК України передбачено, що особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Злочин, у скоєнні якого ОСОБА_5 обвинувачується, що передбачений ч.1 ст.286 КК України, є нетяжким злочином за кваліфікацією злочинів на підставі ст.12 КК України, ОСОБА_5 раніше не судимий, у судовому засіданні суд з`ясував, що потерпілий не має до обвинуваченого претензій, а обвинувачений, визнаючи в повному обсязі свою вину, усунув заподіяну шкоду шляхом примирення з потерпілим та відшкодування завданої потерпілому моральної шкоди.
Суд переконався в тому, що примирення між сторонами відбулося у добровільному порядку, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, тому, враховуючи викладене, дійшов висновку, що є підстави для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням його з потерпілим, враховуючи заявлене про це клопотання.
Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлено.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого судом не обирався.
Долю речових доказів вирішити на підставі ст.100 КПК України.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 30.10.2024 року на Shineray XY250GY-15», р.н. НОМЕР_2 слід скасувати в порядку ст. 174 КПК України, оскільки відпала потреба у подальшому його застосуванні.
Згідно ч.1 ст.126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.
Пунктом 3 ч. 1 ст. 118 КПК України встановлено, що процесуальні витрати складаються, зокрема, із витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів.
Процесуальні витрати виникають та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, є матеріальними витратами органів досудового розслідування, прокуратури, суду та інших учасників кримінального провадження.
Кримінальний процесуальний закон не обмежує можливість вирішення питання стягнення процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті. Звільняючи особу від кримінальної відповідальності, суд або суддя має вирішити питання про розподіл процесуальних витрат та такі витрати підлягають стягненню з обвинуваченого.
Оскільки ст. 126 КПК визначено, що розподіл процесуальних витрат може бути вирішено й ухвалою суду, то у випадку заявлення учасниками кримінального провадження клопотання про компенсацію процесуальних витрат суд, ухвалюючи остаточне рішення за результатами розгляду кримінального провадження (вирок або ухвалу), вирішує питання щодо розподілу процесуальних витрат, про що зазначено у правових позиціях, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.06.2020 року у справі 598/1781/17.
Касаційний кримінальний суд у складі Верховного Суду вказав, що нереабілітуючі підстави закриття кримінального провадження означають, що стосовно особи зібрано достатньо доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення, однак з огляду на певні обставини кримінальне провадження щодо цієї особи виключається. Зазначена підстава дає суду змогу в більш спрощеній формі завершити кримінальне провадження. У разі згоди особи на завершення кримінального провадження в зазначеній формі, без використання своїх прав на доведення своєї невинуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, всі процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані з розслідуванням кримінального провадження, має відшкодувати саме ця особа.
Закриття кримінального провадження стосовно особи з нереабілітуючих підстав і застосування до неї м`якшої форми закінчення кримінального провадження, ніж обвинувальний вирок, не звільняє її від сплати процесуальних витрат, пов`язаних із проведенням судових експертиз. Постанова ККС ВС від 1 лютого 2024 року у справі № 930/497/23 (провадження № 51-4798км23).
Закриття кримінального провадження стосовно обвинуваченого на нереабілітуючих підставах і застосування до неї більш м`якої форми закінчення кримінального провадження, ніж обвинувальний вирок, не звільняє його від сплати процесуальних витрат, пов`язаних із проведенням судових експертиз. Наведене узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 29 вересня 2021 року (справа № 342/1560/20,провадження № 51-2331км21, постанові ККС ВС від 1 лютого 2024 року у справі № 930/497/23 (провадження № 51-4798км23).
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 46 КК України, ст. ст. 284-286, 288, 314 КПК України, суд, -
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності, задовольнити.
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з його примиренням з потерпілим.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 30.10.2024 року на «Shineray XY250GY-15», р.н. НОМЕР_2 - скасувати.
Речові докази: ЗАЗ 110207» НОМЕР_1 переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_5 повернути законному володільцю, мотоцикл «Shineray XY250GY-15», р.н. НОМЕР_2 , переданий на відповідальне зберігання на майданчик тимчасового утримання автотранспорту ГУНП в Запорізькій областіповернути ОСОБА_4 .
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію ухвали негайно після її проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали суду.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Орджонікідзевський районний суд м.Запоріжжя.

Суддя ОСОБА_1