Справа № 209/3363/24
Провадження № 1-кп/209/212/24
17 грудня 2024 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_5 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середня спеціальна, не працюючого, не одруженого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 31.10.2023 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ст. 126-1 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст.ст.75,76 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10.05.2024 скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлено для відбуття покарання у виді 2 років позбавлення волі, призначеного за цим вироком,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України,
Обвинувачений ОСОБА_5 , в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», в період часу з 12 жовтня 2023 року до 10 березня 2024 року, перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де він спільно проживав однією сім`єю зі своєю цивільною дружиною ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка є матір`ю ОСОБА_8 , умисно та систематично вчиняв відносно ОСОБА_4 психологічне насильство, яке виразилось у словесних образах, погрозах, висловлюваннях нецензурною лайкою в її бік, приниженні, та призвело до психологічних страждань останньої, а також погіршило якість життя потерпілої.
Так, протягом вказаного періоду часу за вчинення домашнього насильства відносно ОСОБА_4 . ОСОБА_5 неодноразово був притягнутий до адміністративної відповідальності.
Так, відносно ОСОБА_5 12.10.2023 було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення серії ВАВ №853783 за результатами розгляду якого постановою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 29.10.2023 його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України, та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.
Крім цього, відносно ОСОБА_5 23.11.2023 та 15.12.2023 було складено протоколи про вчинення адміністративних правопорушень серій ВАВ №194581 та ВАВ №853784 відповідно про вчинення адміністративних правопорушень - домашнього насильства щодо ОСОБА_4 , за результатами розгляду яких постановою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 28.12.2023 ОСОБА_5 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.
Крім цього, відносно ОСОБА_5 13.01.2024 та 30.01.2024 було складено протоколи про вчинення адміністративних правопорушень серій ВАВ №596780 та ВАВ №853908 відповідно про вчинення адміністративних правопорушень - домашнього насильства щодо ОСОБА_4 ,за результатами розгляду яких ОСОБА_5 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 680 грн.
Крім цього, відносно ОСОБА_5 10.03.2024 було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення ВАВ №056026 про вчинення адміністративного правопорушення - домашнього насильства щодо ОСОБА_4 , за результатами розгляду якого постановою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 19.03.2024 його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 680 грн.
Таким чином, ОСОБА_5 , будучи неодноразово притягнутим до адміністративної відповідальності за ч. ч. 1,2 ст. 173-2 КУпАП за вчинення за вчинення домашнього насильства відносно своєї тещі ОСОБА_4 , виявляючи систематичність у своїх діях, продовжуючи проживати однією сім`єю з останньою за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 12 жовтня 2023 року до 10 березня 2024 року, діючи систематично й наполегливо, з мотивів явної неповаги до інституту сім`ї, норм моралі та здоров`я близьких, вчиняв домашнє насильство, а саме неодноразово та безпричинно провокував вдома конфлікти, в ході яких виказував словесні образи і погрози на адресу своєї тещі ОСОБА_4 , тобто вчиняв щодо неї психологічне насильство, що призвело до психологічних страждань, та погіршення якості життя потерпілої особи.
Так, згідно висновку судово-психологічної експертизи внаслідок дій ОСОБА_5 щодо потерпілої ОСОБА_9 у останньої виникли інтенсивні тривалі негативні емоційні переживання безпорадності, безнадії, відчаю, небажання жити, негативний підсумок життя, негативні зміни в структурі особистості, індивідуально-психологічних особливостях, емоційно-вольовій сфері, сукупність яких перешкоджають її оптимальному соціальному функціонуванню. Потерпілій ОСОБА_4 , 1941 р.н. внаслідок дій ОСОБА_5 , спричинені психологічні страждання, які з огляду на їх тривалість, деструктивний вплив на особистість і відчуття благополуччя потерпілої є суттєвими.
Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, а саме: домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.
До суду надана угода про визнання винуватості, укладена 14.05.2024 року між прокурором Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , та обвинуваченим ОСОБА_5 , в присутності захисника ОСОБА_6 , за наявності письмової заяви потерпілої ОСОБА_4 , яка надала письмову згоду на укладення угоди, згідно якої ОСОБА_5 беззастережно та у повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України.
Сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій за ст.126-1 КК України, обставин, що пом`якшують його покарання, судом не встановлено, обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого є вчинення злочину повторно, а також вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку та погоджуються на призначення покарання ОСОБА_5 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого за ст.126-1 КК України - позбавлення волі на строк 2 (два) роки. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за вироком Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська від 31.10.2023 року у вигляді 1 місяця позбавлення волі, слід призначити остаточне покарання ОСОБА_5 у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 1 (один) місяць.
В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та за невиконання згідно вимог ст. ст. 394, 424, 473, 474, 476 КПК України.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що розуміє та обізнаний із наданими йому законом правами, наслідками укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. ст. 473, 474, 476 КПК України, пред`явлене йому обвинувачення та вид покарання, яке до нього буде застосоване в результаті затвердження угоди про визнання винуватості, визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні у повному обсязі за вказаних в обвинувальному акті обставинах. Угоду укладав добровільно, будь-якого насильства, примусу та погроз до нього не застосовувалося, укладення ним угоди не є наслідком будь-яких обіцянок чи інших обставин, ніж ті, що зазначені в угоді. Просить затвердити укладену між ним та прокурором угоду про визнання винуватості та призначити йому узгоджену міру покарання.
Прокурор ОСОБА_3 зазначив, що надана суду угода відповідає вимогам закону, тому просить її затвердити та призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання.
Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_6 не заперечувала проти затвердження угоди про визнання винуватості, пояснила, що їй зрозумілі наслідки затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст.ст. 473, 474, 476 КПК України та просила затвердити зазначену угоду.
Потерпіла ОСОБА_4 надала до суду письмову заяву - згоду на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим, не заперечує проти затвердження угоди про визнання винуватості, цивільний позов не заявляла.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Так, згідно з п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до п. 2 ч.1 ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів у випадку надання потерпілими письмової згоди прокурору на укладення угоди.
Суд пересвідчився, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди обвинуваченим ОСОБА_5 є добровільним, тобто не є наслідком застосування до нього насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Таким чином, виходячи з меж судового розгляду, які визначаються змістом угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку, що факт вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим ОСОБА_5 знайшов своє підтвердження в суді, а його дії при укладенні угоди вірно кваліфіковано за ст.126-1 КК України як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства, щодо особи з якою перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання, суд враховує суспільну небезпеку вчиненого обвинуваченим ОСОБА_5 кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, які обтяжують його покарання.
Кримінальне правопорушення, передбачене ст.126-1 КК України є нетяжким злочином.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 раніше судимий, не одружений, не працює, перебуває в реєстрі у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра.
Обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 судом не встановлено.
Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 є вчинення злочину повторно, а також вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.
Таким чином, суд дійшов висновку, що угода про визнання винуватості підлягає затвердженню, із призначенням узгодженої сторонами виду та міри покарання.
У відповідності до п.7 ч.4 ст. 314-1 КПК України досудова доповідь не складалася.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Зарахувати ОСОБА_5 у строк покарання відбуту частину покарання у виді позбавлення волі за вироком Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська від 31.10.2023 року.
Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з дати ухвалення даного вироку.
Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирати.
Процесуальні витрати стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 .
Керуючись ст.ст.314, 373, 374, 376, 468, 469, 472- 475 КПК України, суд, -
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 14.05.2024 року між прокурором Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , та обвинуваченим ОСОБА_5 , в присутності захисника адвоката ОСОБА_6 , за наявності письмової згоди потерпілої ОСОБА_4 , згідно якої ОСОБА_5 беззастережно та у повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України.
Визнати винуватим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 Кримінального кодексу України і призначити йому узгоджене покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за вироком Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 31.10.2023 року у вигляді 1 (одного) місяця позбавлення волі, слід призначити остаточне покарання ОСОБА_5 у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 1 (один) місяць.
Зарахувати ОСОБА_5 у строк покарання відбуту частину покарання у виді позбавлення волі за вироком Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 31.10.2023 року.
Строк відбування покарання обвинуваченим ОСОБА_5 рахувати з дати ухвалення даного вироку.
Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирати.
У разі невиконання затвердженої судом угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого строку давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати її за відповідною заявою.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення вироку, шляхом подачі апеляційної скарги через Дніпровський районний суд м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області, обвинуваченим, його захисником, з підстав, передбачених п.1 ч. 4 ст. 394 КПК України, а прокурором виключно з підстав, передбачених п. 2 ч. 4 ст. 394 КПК України.
Суддя ОСОБА_1