Справа № 344/722/25
Провадження № 1-кс/344/453/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2025 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , володільця майна ОСОБА_3 , представника володільця майна адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Івано-Франківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_5 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000093 від 14.01.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Прокурор звернувся з вказаним клопотанням, в обґрунтування якого зазначив, що слідчим відділом Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000093 від 14.01.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Так, 14.01.2025 близько 17 год. 10 хв. військовослужбовець військової служби за мобілізацією військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , керуючи автомобілем марки «Nisan Navara», реєстраційний номер НОМЕР_2 , здійснюючи маневр повороту праворуч із вул. Мельника на вул. Української Перемоги у напрямку вул. Є. Коновальця, що в м. Івано-Франківську, вчинив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка перетинала проїзну частину дроги вул. Української Перемоги у межах

нерегульованого пішохідного переходу зліва на право відносно руху автомобіля. В результаті ДТП ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому правої стегнової кістки.

14 січня 2025 року під час огляду місця події було вилучено автомобіль марки «Nisan Navara», реєстраційний номер НОМЕР_2 , та того ж дня його визнано речовим доказом та поміщено на зберігання на територію спецмайданчика ГУНП в Івано-Франківській області.

У даному кримінальному провадженні необхідно провести інженерно- транспортну експертизу дослідження технічного стану транспортного засобу марки «Nisan Navara», реєстраційний номер НОМЕР_2 , що потребує безпосереднього дослідження автомобіля.

Встановлено, що автомобіль марки «Nisan Navara», реєстраційний номер НОМЕР_2 , перебуває у правомірному користуванні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 .

Незастосування заходу забезпечення кримінального провадження накладення арешту на майно може призвести до його можливого приховування, пошкодження, зникнення, втрати або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Метою накладення арешту на автомобіль марки «Nisan Navara», реєстраційний номер НОМЕР_2 , є збереження речового доказу.

Підставою накладення арешту на вказане майно є сукупність підстав та розумних підозр вважати, що воно є знаряддям вчинення злочину.

Прокурор подав заяву про розгляд клопотання у його відсутності, просив його задоволити.

Володілець майна та його представник в судовому засіданні при вирішенні клопотання покладалися на розсуд суду.

Заслухавши учасників процесу дослідивши матеріали клопотання та надані документи, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачені такі види заходів забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Так, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного і обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Ч. 10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Ст. 173 КПК України визначено порядок вирішення питання про арешт майна.

Так, згідно ч.ч. 1, 3 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Так, на підставі наданих до клопотання документів слідчим суддею встановлено, що 14 січня 2025 року під час огляду місця події було вилучено автомобіль марки «Nisan Navara», реєстраційний номер НОМЕР_2 , та того ж дня його визнано речовим доказом та поміщено на зберігання на територію спецмайданчика ГУНП в Івано-Франківській області.

У даному кримінальному провадженні необхідно провести інженерно- транспортну експертизу дослідження технічного стану транспортного засобу марки «Nisan Navara», реєстраційний номер НОМЕР_2 , що потребує безпосереднього дослідження автомобіля.

Встановлено, що автомобіль марки «Nisan Navara», реєстраційний номер НОМЕР_2 , перебуває у правомірному користуванні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 .

Незастосування заходу забезпечення кримінального провадження накладення арешту на майно може призвести до його можливого приховування, пошкодження, зникнення, втрати або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Таким чином, з метою забезпечення збереження речових доказів, з врахуванням того, що не забезпечення схоронності вказаного майна може призвести до його зникнення, втрати, пошкодження або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, виникла необхідність у накладенні арешту на зазначене вище майно, у зв`язку з чим прокурор звернувся до слідчого судді з даним клопотанням.

Правовою підставою накладення арешту на вказане майно прокурором у клопотанні визначено ,- збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

На думку слідчого судді, вилучений в ході огляду місця події 14 січня 2025 року автомобіль марки «Nisan Navara», реєстраційний номер НОМЕР_2 , відповідає критерію речового доказу та повинен бути досліджений слідчим в ході досудового розслідування, а тому застосування щодо даного автомобіля такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, є доцільним.

Прокурор поза розумним сумнівом доведено наявність достатніх підстав вважати, що майно, зазначене у клопотанні , відповідно до ст. 98 КПК України відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

Отже, на підставі вищенаведеного та враховуючи наявність правових підстав для задоволення клопотання, та з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки, незастосування накладення арешту, може призвести до наслідків, визначених ч. 11 ст. 170 КПК України, зокрема, таких як його зникнення, втрати або пошкодження майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, а також правову підставу для арешту майна та наслідки арешту майна для інших осіб, керуючись засадами розумності та співмірності, вважаю,що клопотання слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:

1. Клопотання задовольнити.

2. Накласти арешт із забороною володіння, користування та розпоряджання, з метою забезпечення збереження речових доказів, на вилучений в ході проведення 14.01.2025 року огляду місця події автомобіль марки «Nissan Navara», реєстраційний номер НОМЕР_2 ,

- до його скасування у встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України порядку.

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено і підписано 17.01.2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1