Вирок

Іменем України

23 січня 2025 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження №0000173 від 14.11.2024 року з угодою про визнання винуватості за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Житомира, з середньою освітою, одруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно обвинувального акту , мешканець м. Житомира ОСОБА_4 знаючи, що діяльність територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки по здійсненню мобілізаційних заходів викликала широкий резонанс в суспільстві, у тому числі і серед осіб, які мають намір ухилитися від мобілізації або не виявляють бажання бути призваними на військову службу, у соціальних мережах виник посилений попит на поширення інформації про діяльність ТЦК та СП, умисно, вирішив перешкодити законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань під час здійснення ними призову на військову службу в особливий період.

На виконання свого вказаного вище злочинного умислу ОСОБА_4 перебуваючи у невстановлених досудовим розслідуванням місцях, в період часу з 16.05.2024 по 21.06.2024 з використанням облікового запису в месенджері «Telegram» з нікнеймом « ОСОБА_6 » ( ІНФОРМАЦІЯ_2 (ID-аккаунт НОМЕР_1 ) на постійній основі публікував у телеграм-чаті « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ( ІНФОРМАЦІЯ_4 інформацію стосовно місць видачі повісток співробітниками ТЦК в реальному часі чим здійснював перешкоджання діяльності ЗС України.

Так, ІНФОРМАЦІЯ_5 о 08:14 ОСОБА_4 опублікував у телеграм-чаті « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ( ІНФОРМАЦІЯ_4 повідомлення наступного змісту: «Станішівка кладовище э всі».

Також, ІНФОРМАЦІЯ_5 о 09:29 ОСОБА_4 опублікував у телеграм-чаті « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ( ІНФОРМАЦІЯ_6 ) повідомлення наступного змісту: « ІНФОРМАЦІЯ_7 ».

ІНФОРМАЦІЯ_8 о 08:13 ОСОБА_4 опублікував у телеграм-чаті « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ( ІНФОРМАЦІЯ_4 повідомлення наступного змісту: «Вокзальная 20 прямо возле дома».

ІНФОРМАЦІЯ_9 о 08:21 ОСОБА_4 опублікував у телеграм-чаті « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ( ІНФОРМАЦІЯ_4 повідомлення наступного змісту: «С города на станишовку два экипажа зеленые и синие».

ІНФОРМАЦІЯ_10 о 10:17 ОСОБА_4 опублікував у телеграм-чаті « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ( ІНФОРМАЦІЯ_4 повідомлення наступного змісту: «Восточная +Гоголевская».

ІНФОРМАЦІЯ_11 о 12:38 ОСОБА_4 опублікував у телеграм-чаті « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ( ІНФОРМАЦІЯ_4 повідомлення наступного змісту: «БКП на выезде с Житомира стоят».

ІНФОРМАЦІЯ_12 о 08:49 ОСОБА_4 опублікував у телеграм-чаті « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ( ІНФОРМАЦІЯ_4 повідомлення наступного змісту: «Станишовка кладбище стоят».

Згідно з інформацією, отриманою від ІНФОРМАЦІЯ_13 (№ 1122 від 11.10.2024), його співробітниками проводилися мобілізаційні заходи за наступними адресами:

- 16.05.2024 у м. Житомир, перехрестя вул. Небесної Сотні і площі Житній Ринок та у с. Станишівка, траса Р 18;

- 18.05.2024 у АДРЕСА_3 ;

- 21.05.2024 у с. Станишівка, траса Р 18;

- 05.06.2024 у м. Житомир, перехрестя вул. Східна та вул. Гоголівська;

- 13.06.2024 у м. Житомир, перехрестя вул. Жуйка та Сквирське шосе;

- 21.06.2024 у с. Станишівка, траса Р 18.

Цілеспрямоване поширення серед громадян України, які підлягають військовому обліку, призову, відомостей, зокрема в соціальних мережах через Інтернет, про місця фактичного проведення мобілізаційних заходів військовослужбовцями ТЦК та СП, перешкоджає їх законній діяльності, визначеній ст. ст. 1, 14, 33, 34 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», оскільки надає можливість громадянам України, які бажають ухилитися від виконання військового обов`язку, уникнути військового обліку та призову і створює перепони для встановлення мобілізаційного ресурсу держави, укомплектування ЗСУ та інших військових формувань у відповідності до штатів воєнного стану, ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних і резервістів, ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Таким чином, розміщенням в месенджері «Telegram» з нікнеймом « ОСОБА_6 » ( ІНФОРМАЦІЯ_2 (ID-аккаунт НОМЕР_1 ) у телеграм-чаті « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ( ІНФОРМАЦІЯ_6 ) повідомлень про місця фактичного проведення мобілізаційних заходів працівниками ТЦК та СП, ОСОБА_4 втрутився в законну діяльність відповідних ТЦК та СП та створив перешкоди, перепони в діяльності ЗСУ та інших військових формувань, що призвело до суспільно-небезпечних наслідків у вигляді нездійснення в повному обсязі у визначені терміни мобілізаційних заходів, встановлення мобілізаційного ресурсу держави, призову, укомплектування ЗСУ та інших військових формувань у відповідності до штатів воєнного стану, ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних і резервістів, ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Перешкоджання з боку ОСОБА_4 фактично представляє собою цілеспрямовану діяльність, яка полягає у незаконному втручанні, що створює перешкоди, перепони, для недопущення, припинення відповідної законної діяльності військових формувань, за відсутності ознак державної зради у вигляді підривної діяльності проти України.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися у перешкоджанні законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 114-1 КК України.

18 листопада 2024 між прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , в присутності захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.

Згідно даної угоди прокурор Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст. 114-1 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, у виді штрафу , у розмірі 10 000 (десяти тисяч) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 000 (сто сімдесят тисяч) гривень.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам при наданні згоди потерпілим на укладення такої угоди.

Згідно ч.3 ст. 314 КПК України, в підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просив суд затвердити угоду про визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні також просив суд затвердити дану угоду.

Захисник обвинуваченого, адвокат ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні повністю підтримав думку обвинуваченого ОСОБА_4 та просив суд затвердити вище вказану угоду про визнання винуватості.

Судом встановлено в підготовчому судовому засіданні, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України, який згідно ст. 12 КК України, є тяжким злочином.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права визначені абз. 1, 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Узгоджене сторонами покарання із застосуванням вимог п.2 ч.1 ст.65 та ч.1 ст.69 КК України, відповідно до вимог ст.50 КК України, на думку суду є необхідним і достатнім для досягнення мети виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 згідно ст. 66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 згідно ст. 67 КК України не встановлено.

ОСОБА_4 раніше не судимий, на обліках у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, одружений, запевнив суд, що більше вчиняти кримінальних правопорушень не буде.

Виходячи з викладеного, враховуючи характеризуючі дані обвинуваченого, відсутність негативних наслідків та матеріальної шкоди, наявність пом`якшуючих обставин та відсутність обставин що обтяжують покарання, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання із застосуванням ст. 69 КК України з переходом до іншого більш м`якого виду покарання, не зазначеного в санкції статті, а саме штрафу.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 472, 473, 474, 475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 18 листопада 2024 року про визнання винуватості між прокурором Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 114-1 КК України.

Призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами покарання, із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України, у виді штрафу у розмірі десяти тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян , що складає суму 170 000 (сто сімдесят тисяч) гривень.

Арешт накладений на майно ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 07.11.2024 року, а саме на: «iPhone 14 Pro Max» серійний номер CXDJ2Q2QIF, IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 та планшет марки «Lenovo Tab P11» моделі TB 350 FU , після набрання вироком законної сили - скасувати.

Речові докази по даному кримінальному провадженню, після набрання вироком законної сили, а саме: мобільний телефон (смарфон) «iPhone 14 Pro Max» серійний номер НОМЕР_4 , IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 та планшет марки «Lenovo Tab P11» моделі TB 350 FU повернути ОСОБА_4 за належністю.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1