Провадження №1кс/303/16/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2025 року м. Мукачево

Слідчий суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , представника третьої особи ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , розглянувши клопотання про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному 28.12.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001567,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий ОСОБА_8 звернувся до суду з клопотанням щодо накладення арешту на майно: автомобіль марки «BMW» моделі «530D», н.з. НОМЕР_1 ; автомобіль марки «Skoda» моделі «Kodiak», н.з. НОМЕР_2 ; грошові кошти в сумі 3600 доларів США; ключ з логотипом BMW на якому наявний штрих код з №; ключ від квартири, ключ від гаража; 2 пари ключів по 2 штуки з логотипом «Шкода»; грошові кошти в сумі 10000 доларів США; грошові кошти в сумі 4000 гривень.; мобільний телефон марки «Айфон» чорного кольору, ІМЕІ НОМЕР_3 , ІМЕІ2 НОМЕР_4 , з сім-картою в середині НОМЕР_5 ; документи на автомобіль «Skoda» моделі «Kodiak», н.з. НОМЕР_2 ; мобільний телефон марки «Айфон 14» з пошкодженою задньою частиною; мобільний телефон марки «Айфон» сірого кольору; посвідчення серії НОМЕР_6 , мотивованим тим, що вказане майно необхідне для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено 28.12.2024 до ЄРДР за №0001567 (кваліфікація ч.3 ст.289 КК України), а тому з метою їх збереження просить клопотання задовольнити.

Слідчий ОСОБА_9 в судовому засіданні вимоги за клопотанням підтримав в частині щодо накладення арешту на наступне майно: 1) автомобіль марки «BMW» моделі «530D», н.з. НОМЕР_1 , який є об`єктом злочину та містить слідову інформацію, а також необхідний для проведення автотоварознавчої експертизи; 2) автомобіль марки «Skoda» моделі «Kodiak», н.з. НОМЕР_2 , з огляду на те, що даний т/з використовувався підозрюваними під час вчинення злочину та підлягає спеціальній конфіскації; 3) грошові кошти в сумі 10000 доларів США та 4000 гривень підлягають спеціальній конфіскації; 4) мобільні телефони марки «Айфон» у кількості 3 одиниць, які є носієм доказової інформації, яка потребує детального вивчення; 5) ключ з логотипом «BMW» - знаряддя вчинення злочину.

Адвокат ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_5 та є захисником ОСОБА_6 в судовому засіданні подав письмові заперечення, в яких просив відмовити в задоволенні клопотання про арешт майна, посилаючись на те, що: 1) клопотання, в частині щодо майна: т/з «Skoda» моделі «Kodiak», н.з. НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_5 , а також грошових коштів у сумі 10000 доларів США, які належить ОСОБА_10 , тобто особам, які в кримінальному провадженні мають статус третіх осіб, подане з порушенням вимог ст. 64-2 КПК України; 2) при прийнятті слідчим ОСОБА_11 рішення (постанови від 29.12.2024) необґрунтовано, на якій підставі слідчий прийшов до висновку, що вилучене майно відповідає критеріям, визначеним ст.98 КПК України; 3) звертаючись з відповідним клопотанням органом досудового розслідування не зазначено мету та підстави необхідності вжиття даного заходу забезпечення кримінального провадження. На підставі наданих заперечень в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання.

Потерпіла ОСОБА_4 у судовому засіданні просила передати належний їй т/з марки «BMW».

Вислухавши пояснення, дослідивши матеріали клопотання та долучені до клопотання матеріали, слідчий суддя приходить до наступного.

Судом встановлено, що Мукачівським РУП ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001567 від 28.12.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України щодо незаконного заволодіння автомобілем марки «BMW» моделі «530D», н.з. НОМЕР_1 .

В ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження, 28.12.2024, було проведено огляди (обшуки) автомобіля марки «BMW» моделі «530D», н.з. НОМЕР_1 , а також автомобіля марки «Skoda» моделі «Kodiak», н.з. НОМЕР_2 , за результатами яких вказані транспортні засоби, з наявним у них майном (речами), було вилучено.

Окрім цього в ході проведення огляду автомобіля марки «Skoda» моделі «Kodiak», н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_6 видано ключ з логотипом BMW на якому наявний штрих код з №; ключ від квартири, ключ від гаража; 2 пари ключів по 2 штуки з логотипом «Шкода»; грошові кошти в сумі 10000 доларів США; грошові кошти в сумі 4000 гривень.; мобільний телефон марки «Айфон» чорного кольору, ІМЕІ НОМЕР_3 , ІМЕІ2 НОМЕР_4 , з сім-картою в середині НОМЕР_5 ; документи на автомобіль «Skoda» моделі «Kodiak», н.з. НОМЕР_2 , які вилучено.

Окрім цього під час затримання ОСОБА_12 у останнього виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Айфон 14» з пошкодженою задньою частиною; мобільний телефон марки «Айфон» сірого кольору; посвідчення серії НОМЕР_6 .

Вищевказане майно, постановою слідчого ОСОБА_13 від 29.12.2024, визнано речовими доказом у кримінальному провадженні за №0001567.

Частина 1 ст. 170 КПК України передбачає що, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

При цьому, ч. 2 ст. 170 КПК України встановлює, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як вбачається зі змісту клопотання про накладення арешту на майно, слідчий ОСОБА_14 визначив метою накладення арешту на вилучене майно - збереження речових доказів.

Зміна слідчим ОСОБА_15 безпосередньо під час розгляду клопотання мети накладення арешту (змінив на спеціальну конфіскацію) не ґрунтується на вимогах КПК України, який чітко вказує на те, що безпосередньо клопотання має містити мету та підстави накладення арешту (ч. 2 ст. 171 КПК України).

При цьому, в залежності від мети накладання арешту (ч.2 ст. 170 КПК України) різняться і підстави його накладення (ч.ч. 3-6 ст.170 КПК України).

Так, у разі подання клопотання задля збереження речових доказів, як і було подано слідчим ОСОБА_16 , арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК). У цьому випадку слідчим суддею має бути враховано можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (п.2 ч.2. ст. 173 КПК).

У разі якщо слідчий ОСОБА_15 вважає, що наявна інша мета накладення арешту (спеціальна конфіскація) про це має бути обов`язково вказано безпосередньо у клопотанні. У цьому випадку інша підстава накладення арешту (ч. 4 ст. 170 КПК), а відтак і інший порядок вирішення клопотання (п.3-1 ч.2. ст.173 КПК).

З врахуванням вищенаведеного слідчим суддею вирішується клопотання відповідно до мети накладення арешту вказаної у клопотанні (збереження речових доказів), як цього вимагають вищенаведені норми КПК України.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, подання клопотання з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК країни речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, майно, яке за обґрунтованої підозри органу досудового розслідування має одну або декілька ознак, наведених у ст. 98 КПК України, може набути статусу речового доказу за рішенням, яке відповідно до вимог ч. 3 ст. 110 КПК України приймається у формі постанови.

Слідчий ОСОБА_14 у винесеній постанові від 29.12.2024 про визнання предмета речовим доказом і приєднання його до матеріалів кримінального провадження, обмежився лише наведенням фактичних обставин кримінального правопорушення з посиланням на вчинені слідчі дії щодо вилучення майна, без посилання на положення КПК України в частині, яка регламентує вирішення питання накладення арешту майна, та узагальненим посиланням необхідності вжиття даного заходу забезпечення кримінального провадження: «29 грудня 2024 року, слідчим винесена постанова про визнання предмета речовим доказом у кримінальному провадженні, вилученого а ході проведення огляду місця події. Враховуючи, що вищевказаний об`єкти мають значення для досудового розслідування, керуючись вимогами ….». При цьому слідчий жодним чином не мотивує, яке саме значення має майно для кримінального провадження.

Слідчим належним чином не обґрунтовано, що вилучене майно, а саме: грошові кошти в сумі 3600 доларів США; ключ від квартири, ключ від гаража; 2 пари ключів по 2 штуки з логотипом «Шкода»; грошові кошти в сумі 10000 доларів США; грошові кошти в сумі 4000 грн.; документи на автомобіль «Skoda» моделі «Kodiak», н.з. НОМЕР_2 ; посвідчення серії НОМЕР_6 , відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України та має значення речових доказів у кримінальному провадженні №0001567.

При цьому, під час судового розгляду слідчий не підтримав вимоги клопотання щодо наступного майна: грошових коштів у сумі 3600 доларів США; ключів від квартири, гаража; 2 пар ключів по 2 штуки з логотипом «Шкода»; документів на автомобіль «Skoda» моделі «Kodiak», н.з. НОМЕР_2 ; посвідчення серії НОМЕР_6 ,

Відповідно до п.2 ч.2. ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна з метою забезпечення збереження речових доказів слідчий суддя, суд повинен враховувати можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні.

Згідно із ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.

Підсумовуючи наведене приходжу до висновку, що вилучене майно: грошові кошти в сумі 3600 доларів США; ключ від квартири, ключ від гаража; 2 пари ключів по 2 штуки з логотипом «Шкода»; грошові кошти в сумі 10000 доларів США; грошові кошти в сумі 4000 грн.; документи на автомобіль «Skoda» моделі «Kodiak», н.з. НОМЕР_2 ; посвідчення серії НОМЕР_6 не є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, не зберегли на собі його сліди та не містять інших відомостей, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження щодо кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України (незаконне заволодіння т/з - «BMW» моделі «530D», н.з. НОМЕР_1 ), а відтак дане майно не відповідає критеріям зазначеним у статті 98 КПК України та не може бути використане як доказ у кримінальному провадженні, а відтак слідчим не доведено необхідність арешту, а тому клопотання в цій частині задоволенню не підлягає.

Що стосується накладення арешту на т/з марки «Skoda» моделі «Kodiak», н.з. НОМЕР_2 приходжу до наступного.

Так, відповідно до п.2 ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна з метою забезпечення збереження речових доказів слідчий суддя повинен враховувати можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні.

Згідно із клопотанням, слідчий вказуючи мету накладення арешту збереження речових доказів, обґрунтовує клопотання необхідністю проведення експертиз, однак не конкретизує яких саме, при цьому кримінальне провадження розслідується щодо незаконного заволодіння іншим т/з - «BMW» моделі «530D», н.з. НОМЕР_1 , тобто необхідності призначення та проведення експертиз з автомобілем марки «Skoda» моделі «Kodiak», н.з. НОМЕР_2 не має, що в сукупності з невмотивованістю та необґрунтованістю його доказового значення, свідчить про відсутність можливості використання даного автомобіля як доказу у кримінальному провадженні.

Саме слідову інформацію (відбитки,змиви), певні предмети, речі у разі їх виявлення та вилучення з автомобіля «Skoda» моделі «Kodiak» законним шляхом орган досудового розслідування може використати як доказ у даному кримінальному провадженні.

Окрім цього слідчий суддя звертає увагу на недотримання при поданні клопотання в цій частині вимог ст. 64-2 КПК України.

Так, згідно із клопотанням слідчого ОСОБА_17 , що підтверджується наявними матеріалами (договір купівлі продажу транспортного засобу №01/59999 від 19.12.2024, акт приймання передачі №01/59999), власником т/з марки «Skoda» моделі «Kodiak», н.з. НОМЕР_2 є ОСОБА_5 , який є третьою особою щодо майна якої вирішується питання про арешт.

При цьому, відповідно до вимог ч.2 ст.64-2 КПК України, з клопотанням про арешт майна, яке належить третій особі, має право звертатися виключно прокурор.

З врахуванням подання клопотання щодо арешту т/з третьої особи ОСОБА_5 не уповноваженою особою слідчим ОСОБА_16 , приймаючи до уваги відсутність можливості використання даного автомобіля як доказу у кримінальному провадженні, що свідчить про не доведеність необхідності арешту, приходжу до висновку щодо відмови в задоволенні клопотання в частині арешту т/з марки «Skoda» моделі «Kodiak», н.з. НОМЕР_2 .

Клопотання підлягає до задоволення в частині наступного майна, яке відповідає критеріям, що визначені ст.98 КПК України та може бути використано як доказ у кримінальному провадженні: автомобіль марки «BMW» моделі «530D», н.з. НОМЕР_1 (об`єкт злочинного посягання), щодо якого призначено автотоварознавчу експертизу (висновок якої щодо розміру матеріальної шкоди впливає на кваліфікацію правопорушення); ключ з логотипом BMW на якому наявний штрих код з № як знаряддя вчинення злочину та мобільні телефони: марки «Айфон» чорного кольору, ІМЕІ НОМЕР_3 , ІМЕІ2 НОМЕР_4 , з сім-картою в середині НОМЕР_5 ; марки «Айфон 14» з пошкодженою задньою частиною; марки «Айфон» сірого кольору як матеріальні об`єкти, які можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а відтак, відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, вищевказане майно підлягає арешту.

Приймаючи рішення щодо способу арешту т/з потерпілої марки «BMW» моделі «530D», н.з. НОМЕР_1 враховую вимоги щодо розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, а відтак приходжу до висновку щодо часткового задоволення клопотання в цій частині шляхом застосування найменш обтяжливого способу арешту майна у виді заборони відчуження.

З врахуванням вищенаведеного клопотання підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст. 98, 107, 110, 170-173, 309, 372, 376, 395 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_17 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному 28.12.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001567 (правова кваліфікація ч.3 ст.289 КК України) задовольнити частково.

Накласти арешт шляхом заборони відчуження на автомобіль марки «BMW» моделі «530D», н.з. НОМЕР_1 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є ОСОБА_4 .

Накласти арешт на майно: мобільний телефон марки «Айфон» чорного кольору, ІМЕІ НОМЕР_3 , ІМЕІ2 НОМЕР_4 , з сім-картою в середині НОМЕР_5 ; мобільний телефон марки «Айфон 14» з пошкодженою задньою частиною; мобільний телефон марки «Айфон» сірого кольору; ключ з логотипом «BMW» на якому наявний штрих код з № .

В задоволенні решти вимог відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1