Справа№751/1460/25
Провадження №1-кс/751/435/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2025 року місто Чернігів

Слідчий суддя Новозаводського районного суду міста Чернігова ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Чернігівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_4 , про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий відділу СУ ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно, яке вилучено 11.02.2025 під час проведення особистого обшуку ОСОБА_5 , із забороною відчуження, розпорядження та користування.

Клопотання обґрунтовано тим, що СУ ГУНП в Чернігівській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000011 від 04.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_5 зберігає вогнепальну зброю, бойові припаси, вибухові пристрої без передбаченого законом дозволу та має намір їх збуту.

11.02.2025 під час проведення особистого обшуку ОСОБА_5 виявлено та вилучено картонну коробку, в якій знаходилось п`ять зіп-пакетів з кристалоподібною речовиною, мобільний телефон з сім-картами, порожні зіп-пакети, банківську платіжну картку.

Вказані речі, які належать ОСОБА_5 , визнані речовими доказами в даному кримінальному провадженні.

З метою збереження речових доказів, запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, їх використання для проведення судових експертиз, аналізу отриманої інформації виникла необхідність у накладенні арешту на вилучене майно із забороною відчуження, розпорядження та користування.

У судове засідання слідчий не прибув, надав заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримує в повному обсязі.

Власник майна ОСОБА_5 в судове засідання також не прибув, надав заяву про розгляд клопотання без його участі, щодо задоволення клопотання не заперечує.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Фіксування судового розгляду клопотання за допомогою технічних засобів, згідно зі ст. 107 КПК України, не здійснювалось.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

За змістом статті 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, одним з яких є арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч. 2 ст. 170 КПК України).

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, тобто з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з п.п. 1, 2, 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У провадженні СУ ГУНП в Чернігівській області перебуває кримінальне провадження №0000011 від 04.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

11.02.2025 біля будинку №187 на просп. Перемоги в м. Чернігові проведено особистий обшук затриманого об 11 год. 21 хв. за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_5 , в ході якого виявлене та вилучене вказане в клопотанні майно.

Постановою старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 від 11.02.2025 вказане у клопотанні майно визнане речовими доказами в кримінальному провадженні №0000011 від 04.02.2025.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що виявлені та вилучені в ході обшуку речі можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, оскільки вони відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Ураховуючи вищезазначені обставини, а також розумність, співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, з метою забезпечення збереження речових доказів, запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, слідчий суддя дійшов висновку, що є всі правові підстави для накладання арешту на майно, яке виявлене та вилучене 11.02.2025 року під час проведення особистого обшуку ОСОБА_5 .

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, слідчим суддею не встановлено.

Керуючись статтями 170-173, 175, 395 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке вилучене 11.02.2025 під час проведення особистого обшуку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із забороною відчуження, розпорядження та користування, а саме на:

- картонну коробку, в якій знаходилось п`ять зіп-пакетів з кристалоподібною речовиною;

- мобільний телефон ІМЕІ НОМЕР_2 , НОМЕР_3 з сім-картами НОМЕР_4 , НОМЕР_5 ;

- порожні зіп-пакети;

- банківську платіжну картку АТ «Акцент-Банк» НОМЕР_6 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Роз`яснити, що підозрюваний, його захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання слідчому судді про скасування арешту майна повністю або частково. За клопотанням вказаних осіб арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий cуддя ОСОБА_1