В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2025 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000141 від 10.03.2024, відносно обвинуваченої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки с. Бабчинці Могилів-Подільського району Вінницької області, жительки АДРЕСА_1 , непрацюючої, із базовою загальною середньою освітою, заміжньої, не судимої, - за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 ст. 263 КК України,

також за участі сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

УСТАНОВИВ:

I. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

ОСОБА_7 діючи умисно, посягаючи на встановлені чинним законодавством України суспільні відносини, в порушення вимог Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і вогнепальної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998, яким передбачено зберігання вогнепальної зброї, не маючи відповідного дозволу, наявність якого передбачена розділу ІІ п. 9 положенням «Про дозвільну систему», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576, яка визначає умови та порядок видачі та анулювання дозволів на придбання, облік, носіння, перевезення і використання зброї та інших предметів, щодо яких установлено спеціальні правила, порядок та на які поширюється дія дозвільної системи, правил поводження з ними та їх застосування, з метою вчинення кримінального правопорушення, 08.03.2024 близько 23:00, перебуваючи поблизу недобудови, яка не має адреси, по вул. Центральній в с. Станіславчик Жмеринського району Вінницької області, знайшла полімерний пакет, розгорнувши який, побачила речовину схожу на мило. У той же час, від її чоловіка ОСОБА_8 , який перебував поряд з нею, та у колишньому проходив військову службу в зоні АТО, ОСОБА_3 дізналася, що вона знайшла вибухову речовину тротил, яку вирішила зберігати при собі.

Усвідомлюючи, що даний предмет відноситься до вибухових речовин, перенесла його до пам`ятника, який розташований поруч із приміщенням Станіславчицької сільської ради по вул. Центральна, буд. 4 в с. Станіславчик Жмеринського району Вінницької області, де сховала його, тобто незаконно придбала та зберігала вибухову речовину, без передбаченого законом дозволу.

В подальшому, 10.03.2024 приблизно о 13:00, ОСОБА_3 прийшла до вказаного пам`ятника та забрала зі схованки вказану речовину тротил, перенесла його до приміщення магазину «Ланцелот», за адресою: вул. Паркова, буд. 5 с. Станіславчик Жмеринського району Вінницької області, передала продавцю та попросила зважити, після чого, поблизу вказаного магазину була помічена працівниками поліції та під час перевірки документів остання повідомила, що зберігає при собі вищевказану вибухову речовину, масою 135 г, яку у неї було вилучено.

Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/102-24/4722-ФХВР від 14.03.2024 речовина, яка була надана на дослідження, є вибуховою речовиною тротилом.

II. Стаття (частина) закону України про кримінальну відповідальність.

Таким чином, обвинувачена ОСОБА_3 визнається судом винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України незаконне придбавання, носіння та зберігання вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.

III. Позиція обвинуваченого.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 вину у вчинені інкримінованого їй правопорушення визнала повністю та пояснила, що правопорушення вчинила за вищезазначених обставин. Дійсно, 08.03.2024 близько 23:00, перебуваючи поблизу недобудови, в с. Станіславчик, знайшла полімерний пакет, розгорнувши який, побачила речовину схожу на мило. Її чоловіка ОСОБА_8 , який перебував поряд з нею, пояснив їй, що це тротил. Після цього вона цей тротил віднесла до пам`ятника, який розташований поруч із приміщенням Станіславчицької сільської ради, по вул. Центральна в с. Станіславчик, де сховала його. В подальшому, 10.03.2024 приблизно о 13:00, ОСОБА_3 прийшла до указаного пам`ятника та забрала зі схованки тротил, перенесла його до приміщення магазину в с. Станіславчик, з метою його зважити, після чого, поблизу вказаного магазину була помічена працівниками поліції, які у неї тротил вилучили.

Заявила, що визнає свою провину, кається, просить не позбавляти її волі.

IV. Позиція суду щодо порядку розгляду справи.

Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Водночас, відповідно до частин 1 та 2 ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

При цьому, згідно з ч. 6 цієї статті, суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Оскільки обвинувачена ОСОБА_3 під час судового розгляду в повному обсязі визнав свою винуватість в інкримінованих їй кримінальному правопорушенні, яке передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, за обставин, викладених в обвинувальному акті, прокурор ОСОБА_4 вважає за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і здійснювати судовий розгляд на підставі ч.3 ст.349 КПК України, обмежившись лише допитом обвинуваченої, дослідженням характеризуючи даних відносно обвинуваченої та документів щодо судових витрат та речових доказів. Обвинувачена та захисник з такою позицією прокурора погодилися.

Суд, ураховуючи повне визнання вини обвинуваченою, заслухавши думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Обмежився лише допитом обвинуваченої та дослідженням характерезуючих даних на обвинувачену, а також документів щодо судових витрат та речових доказів.

При цьому судом з`ясовано, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин, виходячи з аналізу обвинувального акту, допитавши обвинувачену, вивчивши матеріали справи, що характеризують особу обвинуваченого, суд прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчинені інкримінованого їй кримінального правопорушення за обставин, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

V. Обставини які пом`якшують або обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої суд визнає її щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої судом не встановлено.

VI. Мотиви призначення покарання.

Кримінальне правопорушення у вчиненні якого визнається винуватою обвинувачена, згідно ст. 12 КК України кваліфікується як тяжкий злочини.

Щодо особи обвинуваченої, ОСОБА_3 є громадянкою України, за місцем проживання характеризується посередньо. У лікаря психіатра та нарколога на обліку не перебуває та за лікуванням не зверталась (а.с.42-50, 62). Відповідно до постанови слідчого від 20.03.2024 про уточнення даних, згідно свідоцтва про шлюб від 11.04.2023 ОСОБА_9 змінила прізвище на ОСОБА_10 (а.с.59). Згідно вимоги про судимість та копії вироку Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 12.04.2023 ОСОБА_11 була засуджена за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років. Відповідно до ст.75 КК України звільнена від відбування призначеного покарання з випробуванням на один рік із покладення обов`язків, передбачених пунктами 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст.76 КК України. Однак Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 03.02.2025 ОСОБА_11 звільнена від призначеного покарання у зв`язку з усуненням законом карності діяння, за яке вона була засуджена. Також і попередня судимість ОСОБА_3 погашена, тому вона на підставі ст. 89 КК України вважається такою, що немає судимості (а.с.51-54, 60-61, 67-68).

Як вбачається із досудової доповіді Жмеринського РВ з питань пробації, виправлення ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства (а.с.33-35).

Отже, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення обвинуваченою, особу винної та обставини, що пом`якшують та відсутність обставин, що обтяжують її покарання, а також беручи до уваги те, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність, а тому суд прийшов до висновку призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі, звільнивши її від його відбування з випробувальним терміном у відповідності до статті 75 КК України, з покладенням відповідних обов`язків, передбачених статтею 76 КК України. Оскільки на думку суду, за встановлених обставин, а також враховуючи позитивну посткримінальну поведінку обвинуваченої, таке покарання буде відповідати його загальній меті та справедливим, а застосування більш суворішого покарання, чи реального відбування позбавлення волі, наразі є недоцільним.

VII. Рішення щодо речових доказів.

Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України ( а.с.56,57).

VIIІ. Рішення про відшкодування процесуальних витрат.

На підставі ст. 124 КПК України з обвинуваченої на користь держави слід стягнути документально підстережені процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 3029,12 грн (а.с.55).

Запобіжний захід не обирався.

Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись статтями 369, 373, 374 КПК України, Суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватою та призначити покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо вона протягом 2 (двох) років не вчинить нового кримінального правопорушення, виконає покладені на неї обов`язки.

Відповідно до пунктів 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст.76 КК України покласти на неї обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Початок іспитового строку відраховувати з часу ухвалення вироку.

Речові докази, які згідно квитанції №6-2024 зберігаються у Жмеринському РВП ГУНП у Вінницькій області: тротил, близько 4 г, який поміщено до спец пакету ЕС3806937, тротил, близько 131г, який поміщено до спец пакету НПУ СR11063628 - конфіскувати з метою вирішення питання про передачу його на потреби ЗСУ.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 3029,12 грн.

Вирок суду, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок суду може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду через Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_12