Провадження № 1-кс/202/1971/2025
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

17 березня 2025 року м. Дніпро

слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 ,

власника майна ОСОБА_4 ,

представника власника майна адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000392 від 26.04.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 204, ч. 3 ст. 204, ч. 3 ст. 199, ч.1 ст. 209 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернувся прокурор відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000392 від 26.04.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 204, ч. 3 ст. 204, ч. 3 ст. 199, ч.1 ст. 209 КК України.

Дане клопотання, згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду, було передано слідчому судді 12 березня 2025 року.

Відповідно до матеріалів клопотання, у ході досудового розслідування встановлено, що група осіб, до складу якої входять ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 у період з початку 2023 року по теперішній час, з метою власного незаконного збагачення, спільно з іншими учасниками злочинів, здійснюють незаконне придбання, виготовлення, зберігання, транспортування з метою збуту незаконно виготовлених підакцизних товарів, а саме тютюнових виробів у вигляді Pod систем для паління (електронні сигарети з нікотиновмісними рідинами).

Встановлено, що ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 спільно з іншими співучасниками злочинів, збувають незаконно виготовлені тютюнові вироби, що становлять загрозу для життя і здоров`я людей фізичним-особам підприємцям на території Дніпропетровської області, у тому числі у торгівельній мережі павільйонів «Vape Store», « ІНФОРМАЦІЯ_1 », а також через спеціально створений сайт «https://vapedevices.com.ua» у мережі інтернет.

Під час досудового розслідування 05.03.2025 на підставі відповідної ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська, проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 .

За результатами проведеного обшуку виявлено та вилучено: мобільний телефон «Samsung» А-348Е у чорному корпусі, imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , на якому інформація, що має значення для досудового розслідування; 1 (один) сліп-пакет прозорий та два сліп-пакетів з залишками речовини білого кольору.

Відповідною постановою слідчого від 06.03.2025 вилучені під час обшуку мобільний телефон «Samsung» А-348Е у чорному корпусі, imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 та 1 (один) сліп-пакет прозорий та два сліп-пакетів з залишками речовини білого кольору, у відповідності до ст. 98 КПК України, визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Вилучене майно має статус речових доказів, оскільки може підтвердити факти незаконного придбання, зберігання, транспортування та збуту незаконно виготовлених підакцизних товарів, а саме в мобільному телефоні ОСОБА_4 «Samsung» А-348Е у чорному корпусі, imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 може міститись інформація, щодо встановлення кола причетних осіб до злочину, організації виготовлення, перевезення з метою збуту підакцизних товарів та збуту.

На даному етапі досудового розслідування доцільним є накладення арешту на вилучене майно шляхом позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та користування майном, щодо якого існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення та підлягає спеціальній конфіскації.

Просив слідчого суддю накласти арешт на вилучений в ході проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , мобільний телефон «Samsung» А-348Е у чорному корпусі, imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , на якому може міститися інформація, що має значення для досудового розслідування, шляхом позбавлення права власника на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

У судовому засіданні прокурор вимоги клопотання підтримав та наполягав на його задоволенні. Слідчому судді надав пояснення аналогічні тим, що викладені в клопотанні. Звернув увагу, що по вилученому мобільному телефону велися НСРД та при попередньому огляді виявлено можливі ознаки видалення інформації з нього, а тому необхідні спеціальні знання та час для її відновлення та вилучення.

Представник власника майна - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти клопотання прокурора та просив відмовити в його задоволенні. Зазначив, що власником було надано доступ до вилученого мобільного телефону, на якому міститься лише особиста інформація, а тому не може відповідати критеріям визначеним ст. 98 КПК України.

Власник майна ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав думку свого представника та просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора.

Слідчий суддя, вислухавши прокурора, власника майна, представника власника майна, дослідивши матеріали клопотання та долучені до них документи, дійшов наступного висновку.

СУ ГУНП в Дніпропетровській областіздійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000392 від 26.04.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 204, ч. 3 ст. 204, ч. 3 ст. 199, ч.1 ст. 209 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у вказаному кримінальному провадженні здійснюється Дніпропетровською обласною прокуратурою.

У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Зокрема, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

За приписами статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Згідно ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Як вбачається з матеріалів клопотання та встановлено в судовому засіданні, в ході досудового розслідування встановлено причетність громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

В рамках вказаного кримінального провадження № 0000392 від 26.04.2024 року ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07 лютого 2025 року, за наслідками розгляду клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 , погодженого прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про надання дозволу на проведення обшуку в рамках кримінального провадження за № 0000392 від 26.04.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 204, ч. 3 ст. 204, ч. 3 ст. 199, ч.1 ст. 209 КК України, надано дозвіл на проведення обшуку за місцем проживання громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 .

05 березня 2025 року на виконання ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07 лютого 2025 року про надання дозволу на проведення обшуку, було проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого серед іншого виявлено та вилучено мобільний телефон «Samsung» А-348Е у чорному корпусі, imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 .

06 березня 2025 року постановою старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 про визнання речовими доказами, вилучені 05.03.2025 року під час обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000392 від 26.04.2024 року.

Відповідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до вимог ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Як вбачається з матеріалів справи, клопотання прокурора про арешт майна скеровано засобами поштового зв`язку 07 березня 2025 року, що свідчить про дотримання строків, передбачених ч. 5 ст.171 КПК України.

Згідно статті 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження, до яких у тому числі належить арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

На час розгляду клопотання доведено, що мобільний телефон вилучений 05 березня 2025 року в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Зважаючи, що стороною кримінального провадження доведено наявність підстав для накладення арешту на мобільний телефон, який було вилучено в ході проведення обшуку 05 березня 2025 року за місцем проживання ОСОБА_4 , з метою збереження речового доказу, проведення необхідних слідчих дій у кримінальному провадженні, встановлення обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та осіб, причетних до скоєння кримінального правопорушення, а також враховуючи те, що є достатні підстави вважати, що воно дійсно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, клопотання прокурора відповідає вимогам ч. 2 ст. 171 КПК України, подане у строки встановлені ч. 5 ст. 171 КПК України, а тому підлягає задоволенню з метою збереження речових доказів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 110, 131, 132, 168, 170-175, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000392 від 26.04.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 204, ч. 3 ст. 204, ч. 3 ст. 199, ч.1 ст. 209 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно, шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування, вилучене 05.03.2025 року в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на мобільний телефон «Samsung» А-348Е у чорному корпусі, imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 .

Ухвала слідчого судді про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі протягом 5-ти днів з дня проголошення ухвали, апеляційної скарги.

Особи які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом 5-ти днів з моменту отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1