Справа № 755/1747/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" лютого 2025 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в залі суду в м. Києві у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001630 від 23.11.2024 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Херфорд Федеративної Республіки Німеччина, громадянки України, розлученої, яка має, на утриманні трьох малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , не працевлаштованої, з вищою освітою, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої: 19.03.2024 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до штрафу в розмірі 17 000 гривень; 22.07.2024 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року пробаційного нагляду; 07.02.2025 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року позбавлення волі.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше 14 год 14 хв 23 листопада 2024 року, а саме, до часу фактичного виявлення та затримання працівниками поліції, ОСОБА_3 знайшла, тим самим незаконно, без мети збуту придбала одну пластикову колбу з кристалоподібною речовиною, білого кольору, а саме з особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонений - PVP.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_3 , будучи особою, що періодично вживає психотропні речовини, підняла вищевказану пластикову колбу, роздивилася її, та, впевнившись, що дійсно у ній міститься особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонений - PVP, заховала до правої кишені штанів, де стала незаконно зберігати при собі, для власного вживання, без мети збуту.

Згідно з висновком експерта № CE-19/111-24/68850 - НЗПРАП від 03/12/2024:

1. Надана на дослідження кристалічна речовина білого кольору містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено.

2. Надана на дослідження кристалічна речовина білого кольору містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP

Маса PVP в речовині, становить 0.187 г.

PVP, згідно зі Списком № 1 «Наркотичні засоби, обіг яких обмежено» Таблиці ІІ «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770, є наркотичним засобом, обіг якого обмежено.

Згідно наказу МОЗ України № 188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться в незаконному обігу», кримінальна відповідальність за придбання та зберігання наркотичного засобу-PVP, настає в тому разі, коли таке придбання та зберігання перевищує вагу зазначеної в таблиці граничної величини невеликого розміру - 0, 02 г та не перевищує 1,6 г, що є граничною величиною великого розміру.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, визнала повністю, надала покази, підтвердила обставини скоєння кримінального правопорушення. Пояснила, що 23 листопада 2024 року, приблизно о 14 год на вул. Будівельників у м. Києві знайшла пластикову колбу з психотропною речовиною, яку заховала до правої кишені штанів, щоб потім вжити. Після цього її одразу затримали працівники поліції. Щиро розкаюється у вчиненому. Наркотичні засоби вживає протягом року, лікування не проходила. Діти з нею не проживають, ними опікується бабуся.

Показання ОСОБА_3 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченою змісту обставин скоєння кримінальних правопорушень, добровільності та істинності її позиції.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів по даному кримінальному провадженню, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 щодо часу, місця, способу, виду і розміру шкоди, мотиву та мети, форми вини, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним у зв`язку із відсутністю сумнівів щодо правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.

Таким чином, допитавши обвинувачену ОСОБА_3 , дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують її особу, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у тому, що вона своїми умисними діями вчинила незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, без мети збуту, вчинене протягом року після засудження за цією статтею, а тому знаходить правильною кваліфікацію її дій за ч. 2 ст. 309 КК України.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винної і обставини, що пом`якшують та обтяжують її покарання.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

Суд враховує, що обвинувачена не перебуває на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра, має постійне місце проживання у м. Києві, раніше судима, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що вказаний злочин відноситься до категорії нетяжких злочинів, думку державного обвинувача, особи винуватої, та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції ч. 2 ст. 309 КК України, у виді позбавлення волі, оскільки перевиховання та виправлення ОСОБА_3 можливе тільки в умовах ізоляції від суспільства.

При цьому, суд переконаний, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, дана міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Підстав для звільнення від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст. 75 КК України, або ж застосування ст. 69 КК України, чи норм ст. 69-1 КК України до обвинуваченої суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов, за яких дані правові норми можуть бути застосовані.

Крім того, при призначенні покарання ОСОБА_3 суд враховує положення ч. 4 ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 70 КК України, при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Таким чином, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій ОСОБА_3 покарання з урахуванням вчинення останньою кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України до ухвалення вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 07 лютого 2025 року та застосувати ч. 1 і ч. 4 ст. 70 КК України.

Разом з тим, згідно вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 19.03.2024 року ОСОБА_3 визнано винною у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначено покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України, основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

Відтак, вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 19.03.2024 року слід виконувати самостійно.

Питання щодо речових доказів у кримінальному проваджені, суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати суд вирішує відповідно до вимог ст. 124 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначити їй покарання у виді 1 (одного) року 2 (двох) місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарання за даним вироком та за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 07 лютого 2025 року, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 3 (три) місяці.

На підставі ч. 3 ст. 72 КК України вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 19.03.2024 року, яким ОСОБА_3 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, виконувати самостійно.

Строк відбування покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_3 обчислювати з моменту затримання в порядку виконання вироку.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, масою 0,187 г, яку поміщено до спец. пакету КНДЕКЦ МВС та передано до камери схову речових доказів Дніпровського УП ГУНП у м. Києві (квитанція № 023169) - знищити.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової експертизи матеріалів речовин та виробів № CE-19/111-24/68850 - НЗПРАП від 03/12/2024 у розмірі 3 183 грн 60 коп.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1