№ провадження 1-кп/646/540/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2025 року м. Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань клопотання прокурора Куп`янської окружної прокуратури ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001617 від 05.07.2024, за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

встановив:

23.09.2024 до суду від прокурора Куп`янської окружної прокуратури ОСОБА_5 надійшло вказане клопотання про закриття кримінальне провадження №0001617 від 05.07.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України у зв`язку з декриміналізацією діяння, інкримінованого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання мотивоване тим, що досудовим розслідуванням встановлено, ОСОБА_4 , у період дії воєнного стану, будучи обізнаною про Указ Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Закон України № 2102-ІХ від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», який неодноразово продовжувався, в останній раз Законом України від 14 травня 2024 №3564-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні»» строк дії якого продовжено з 05 години 30 хвилин 14 травня 2024 року строком на 90 діб на всій території України, вчинила умисні дії, направлені на таємне викрадення чужого майна при наступних обставинах:

Так, ОСОБА_4 , у період часу з 28 по 30 червня 2024 року, у період часу з 12:00-14:00 год., більш точну дату та час в ході досудового розслідування не встановлено, з дозволу власника ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходячись за місцем його мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , де спільно з потерпілою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вживали алкогольні напої.

Далі, ОСОБА_4 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи мету незаконного збагачення, діючи умисно, з корисливих мотивів, скориставшись тимчасовою відсутністю потерпілої ОСОБА_7 , заволоділа її жіночою сумкою, вартістю згідно товарознавчої експертизи №5652 від 16.07.2024 298,66 грн., мобільним телефоном марки «Nokia» моделі «1110», вартістю згідно товарознавчої експертизи №5652 від 16.07.2024 189,00 грн. та грошовими коштами в сумі 400 грн.

Заволодівши викраденим, ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зникла, розпорядившись ним на власний розсуд, тим самим спричинила потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 887 гривень 66 копійок.

Законом України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" від 18 липня 2024 року № 3886-IX, який набрав чинності 09.08.2024, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (тобто, до 3028 грн.) - є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст. 51 Кодексу України про адміністративне правопорушення. Таким чином, внесені законодавцем зміни про кримінальну відповідальність призвели до часткової декриміналізації діяння, і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

В судовому засіданні прокурор подане клопотання підтримала з мотивів, викладених у такому, просила його задовольнити.

Підозрювана у судовому засіданні підтримала подане прокурором клопотання про закриття провадження у справі та просила його задовольнити. Проти закриття провадження на підставі п. 1-2 ч. 2 ст. 284 КПК України (з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої цієї статті, якщо підозрюваний, обвинувачений заперечує проти закриття за цією підставою) не заперечувала.

У судовому засіданні підозрюваній роз`яснено зміст Закону України від 18.07.2024 № 3886-IX та наслідки закриття провадження на підставі п.п. 1-2 п.1 ч.2 ст.284 КПК України в порядку, передбаченому ст. 479-2 КПК України, зокрема, щодо закриття провадження з нереабілітуючих підстав. Підозрювана зазначила, що їй зрозумілий зміст наведених норм.

Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора про закриття кримінального провадження, суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 6 ст. 3 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

За загальним правилом, закріпленим у ч. 2 ст. 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Зазначений підхід закріплено у частині 1 ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі.

Зміст цієї конституційно-правової норми деталізовано у ч. 1 ст. 5 КК України. Згідно із частиною першою цієї статті закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Законом України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" №3886-ХІ від 18.07.2024, який набрав чинності 09.08.2024 року, внесено зміни до КУпАП, а саме ст. 51 КУпАП викладено в редакції, яка визначає, що дрібною крадіжкою є викрадення майна вартістю від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів громадян.

Отже, розмір вартості майна за яким розмежовується адміністративне правопорушення та кримінальне правопорушення з 0,2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян визначених ст. 51 в редакції Закону № 1449-VI від 04.06.2009, що становило 302 грн. 80 коп. збільшено до 2 неоподатковуваних мінімумів громадян, що становить 3028 грн. станом на 01.01.2024, тобто кримінальна відповідальність настає у випадку викрадення майна вартістю понад 3028 грн.

Зважаючи на викладене, внесені законодавцем зміни про кримінальну відповідальність призвели до декриміналізації діяння, і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001617 від 05.07.2024, однак на момент проведення досудового розслідування вказаного кримінального провадження, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, оскільки Законом України №3886-ХІ від 18.07.2024 внесено зміни до ст. 51 КУпАП та збільшено розмір вартості майна, який впливає на розмежування адміністративного правопорушення та кримінального правопорушення та кваліфікацію дій особи.

В клопотанні вказано, що протиправними діями ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_7 заподіяна майнова шкода, яка склала в загальному розмірі 887, 66 грн.

Тобто, встановлена досудовим розслідуванням заподіяна шкода підозрюваним не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів громадян - 3 028 грн.

Положення п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України передбачають, що кримінальне провадження закривається у разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 479-1 КПК України у разі якщо підозрюваний заперечує проти закриття кримінального провадження з підстави, передбаченоїпунктом 4-1частини першої статті 284 цього Кодексу, прокурор, визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для встановлення факту вчинення підозрюваним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, зобов`язаний повідомити підозрюваному, його захиснику про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування. Надання доступу до матеріалів здійснюється у порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу. У найкоротший строк після ознайомлення з матеріалами досудового розслідування прокурор звертається до суду з клопотанням про закриття кримінального провадження щодо підозрюваного з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 479-2 КПК України за відсутності згоди підозрюваного на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що підозрюваним вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1 або 2 частини першої статті 284 цього Кодексу.

Враховуючи вказане, суд дійшов висновку, що кримінальне провадження за ч. 4 ст. 185 КК України стосовно ОСОБА_4 підлягає закриттю на підставі п.п.1-2 п.1 ч.2 ст.284 КПК України з підстави, передбаченої пунктом 4-1частини першої цієї статті (втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння), якщо підозрюваний, обвинувачений заперечує проти закриття за цією підставою.

Водночас суд враховує, що скасовано кримінальну протиправність діяння, яке вказане в клопотанні прокурора, в якому підозрюється ОСОБА_4 , але не скасовано його протиправність взагалі. Прокурор не позбавлений можливості, за наявності підстав, направити необхідні документи до органу, уповноваженому порушувати провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Кримінально процесуальний кодекс не обмежує процесуальну форму вирішення питання щодо розподілу процесуальних витрат, що складаються, зокрема, з витрат, пов`язаних із залученням експертів (п.3 ч.1 ст. 118 КПК України).

Керуючись п. 4-1 ч. 1 ст. 284, п. 1-2 ч. 2 ст. 284, ст.285-288, 372, 376, 479-2 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001617 від 05.07.2024, за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України задовольнити.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001617 від 05.07.2024стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд Харківської області протягом семи днів з дня її проголошення, а якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, протягом семи днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1