ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/811/24 Справа № 707/1032/24 Категорія: ч. 4 ст. 402 КК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2024 року м. Черкаси

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі:

секретаря ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 21 листопада 2024 року

ВСТАНОВИЛА

Ухвалою, що оскаржується, ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 19 січня 2025 року включно.

При прийнятті такого рішення, суд врахував ступень тяжкості кримінального правопорушення, інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_7 , яке, відповідно до вимог ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких. Окрім того, суд вказав, що існують ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України: переховуватись від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення. На існування наведених ризиків вказує тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання останнього винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення. Також суд зазначив те, що обвинувачений є військовослужбовцем, тому у разі незастосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою він може продовжити вчинити кримінальні правопорушення, зокрема пов`язані з проходженням військової служби, а також може бути передислокований разом з частиною до іншого місця служби з урахуванням воєнного стану в Україні, що унеможливіть виконання ним покладених на нього обов`язків у кримінальному провадженні та порушить принципи, визначені ст. 2 КПК України та розумні строки судового розгляду.

В апеляційній скарзі, яка подана 16 грудня 2024 року, захисник просить скасувати вищевказану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою застосувати до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

У клопотанні про поновлення строку апеляційного оскарження посилається на те, що копія оскаржуваної ухвали була йому направлена на електронну адресу. Але через технічний збій вона потрапила у папку спам, де згодом він її знайшов. Поштою копія оскаржуваної ухвали не надсилалась.

Вважає, що судовий розгляд відбувся з порушеннями норм КПК України. Посилається на вимоги ст. 177 КПК України щодо оцінки підстав суддею при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу. Переконаний, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про наявність ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України. Зазначає, що прокурором не було вчасно подане письмове клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 . Стверджує, що суддя першої інстанції прийняв сторону прокурора та своїми діями порушив діючі норми КПК України, та виніс ухвалу про продовження тримання під вартою, без дослідження жодного доказу та зробив це формально, чим самим в котре проявив свою упередженість та не об`єктивність стосовно ОСОБА_7 . Вказує, що сторона захисту та особисто ОСОБА_7 неодноразово при допиті та наданні пояснень в судовому засіданні наголошували на тому, що останній має велике бажання в подальшому проходити військову службу в НОМЕР_1 мобільному прикордонному загоні ДПС України. Для цього ОСОБА_7 треба особисто звернутись (прибути) до командира НОМЕР_1 мобільного прикордонного загону ДПС України для проходження співбесіди та отримання відповіді, про що апелянту особисто було повідомлено при особистому спілкуванні з уповноваженими представниками НОМЕР_1 мобільного прикордонного загону ДПС України. Зазначає, що при допиті свідків в суді, жоден свідок не надав жодного підтвердження того, що ОСОБА_7 , вчиняв відмову від виконання наказу командира НОМЕР_1 мобільному прикордонному загоні ДПС України. Всі свідки, які були допитані в суді підтвердили, що ОСОБА_7 є віруючою людиною, капеланом. Відео-фото фіксації відмови ОСОБА_7 від виконання бойового наказу командира НОМЕР_1 мобільного прикордонного загону ДПС України в матеріалах кримінального провадження немає. Сам обвинувачений не переховувався від органів досудового слідства, добровільно пішов в ТЦК та СП та в подальшому був мобілізований і проходив військову службу в НОМЕР_1 мобільному прикордонному загоні ДПС України. Весь час перебував в НОМЕР_1 мобільному прикордонному загоні ДПС України, виконував всі накази його безпосереднього командира, де в подальшому був затриманий співробітниками ДБР та після цього був взятий під варту слідчим суддею. Вважає, що судом при задоволенні клопотання прокурора було порушено ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права на свободу та особисту недоторканість, на справедливий та неупереджений суд. Зазначає, що при продовженні обвинуваченому запобіжного заходу, суд порушив практику ЄСПЛ.

Прокурор у судове засідання не з`явився, клопотання про розгляд апеляційної скарги за його участю не подав, що не перешкоджає розгляду апеляційної скарги захисника.

Після докладу суддею-доповідачем змісту ухвали, доводів апеляційної скарги, були заслухані обвинувачений та його захисник, які підтримали вимоги апеляційної скарги, пославшись на доводи, що в ній викладені.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи обвинуваченого та його захисника, вивчивши матеріали провадження та дослідивши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів приходить до таких висновків.

Згідно з п. 1-1 ч. 2 ст. 395 КПК України апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на ухвалу про запобіжний захід у виді тримання під вартою - протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Колегією суддів встановлено, що захисник ОСОБА_6 пропустив строк апеляційного оскарження, за наявності для цього поважної причини.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає доцільним поновити захиснику ОСОБА_6 строк апеляційного оскарження ухвали та розглянути апеляційну скаргу сторони захисту.

У відповідності до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу, тобто, питання щодо продовження строків тримання під вартою мають вирішуватися у порядку, передбаченому ст.199 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 199 КПК при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою, суд зобов`язаний впевнитися в тому, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Дані вимоги закону судом виконані в повному обсязі.

Матеріали кримінального провадження свідчать про те, що при прийняті рішення про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд першої інстанції врахував, що ризики, які були підставою для обрання та продовження обвинуваченому ОСОБА_7 , запобіжного заходу: переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, не зникли та не зменшились.

Колегія суддів вважає, що тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, може реально спонукати його до вчинення дій, спрямованих на переховування від суду.

Отже більш м`який запобіжний захід, а ні ж тримання під вартою не зможе запобігти вказаним ризикам.

Щодо порядку розгляду клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу.

З журналу судового засідання випливає, що у судовому засіданні 21 листопада 2024 року вирішувалось питання про закінчення з`ясування обставин та перевірки їх доказами. До 21 листопада 2024 року докази судом першої інстанції були досліджені у повному обсязі.

Утім не з`явився свідок сторони захисту та судом першої інстанції було відмовлено у повторному його виклику.

Захисник заявив клопотання про підготовку до судових дебатів, яке судом першої інстанції було задоволено, внаслідок чого судове засідання було відкладено на 17 грудня 2024 року.

За таких обставин, у зв`язку з закінченням двомісячного строку з дня застосування запобіжного заходу, відсутність письмового клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу, розгляд судом усного такого клопотання не є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, адже це не перешкодило суду ухвалити законне рішення про продовження дії запобіжного заходу.

Частина 5 статті 401 КК передбачено, що особу, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407 і 408 КК України, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо до закінчення досудового розслідування або судового розгляду вона добровільно заявила про намір повернення до будь-якої військової частини для продовження проходження військової служби, за умови надання командиром такої військової частини письмової згоди на продовження проходження військової служби таким військовослужбовцем.

Доводи захисника про можливість повернення ОСОБА_7 до військової частини для продовження проходження військової служби, як на окрему підставу для зміну запобіжного заходу, є безпідставними, оскільки останній обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 402 КПК, що не передбачає можливість звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, визначеному ч. 5 ст. 401 КПК України.

З огляду на ці обставини суд першої інстанції привів належні доводи щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Всупереч доводам апеляційної скарги, колегією суддів не встановлено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення. За таких обставин не вбачається підстав для скасування чи зміни ухвали суду.

Керуючись ст.ст. 117, 407, 409, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА

Поновити захиснику ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 строк апеляційного оскарження ухвали Черкаського районного суду Черкаської області від 21 листопада 2024 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 21 листопада 2024 року без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4