Справа № 478/1787/20 Провадження № 1-кп/478/5/2025
В и р о к

І м е н е м У к р а ї н и

03 березня 2025 року Казанківський районний суд Миколаївської області

в складі головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду с-ще Казанка кримінальне провадження №0000251 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, в/зобов`язаного, не одруженого, не працюючого, місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

представника потерпілої ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції)

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_7

В с т а н о в и в:

24 липня 2020 року близько о 18 год. 20 хв. між ОСОБА_3 та його матір`ю ОСОБА_5 , які знаходились в приміщенні будинку АДРЕСА_1 , на ґрунті особистих неприязних стосунків виникла сварка з приводу викинутої останньою пляшки з горілкою. При з`ясуванні стосунків ОСОБА_3 умисно наніс ОСОБА_5 не менше двох ударів правою рукою в область голови зверху, від яких остання присіла на крісло та виставила ногу, щоб ОСОБА_3 більше не наносив їй ударів. Після чого, ОСОБА_3 взяв журнальний столик (керамічна ніжка з дерев`яною дощечкою) та тримаючи її в правій руці, умисно наніс нею не менше двох ударів по лівій нозі, спричинивши ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді відкритого багатоуламкового перелому обох кісток лівої гомілки-осколкового перелому верхньої та середньої третини великогомілкової кістки зі зміщенням уламків, перелому малогомілкової кістки на межі верхньої та середньої третини зі зміщенням голівки малогомілкової кістки донизу, множинних ран нижніх кінцівок, голови, крововиливів в білкову оболонку обох очей, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується в умисному спричиненні тяжкого тілесного ушкодження, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.121 КК України.

03.03.2025 року суду подано угоду про визнання винуватості, укладену 03.03.2025 року між прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , в присутності захисника ОСОБА_8 .

Потерпіла ОСОБА_5 надала письмову згоду прокурору на укладення з обвинуваченим ОСОБА_3 угоди про визнання винуватості.

Виходячи із змісту даної угоди, ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.121 КК України.

Згідно угоди, сторони погодилися на призначення ОСОБА_3 покарання за ч.1 ст.121 КК України у виді 5 років позбавлення волі. Згідно положень ст.75 КК України, вважають за можливе звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку, тривалість якого визначає суд з покладанням обов`язків, визначених ст. 76 КК України, перелік яких встановлює суд.

Згідно до ч.2, ч.4, ч.5 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди. Укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

У судовому засіданні з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 беззастережно визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та підтвердив обставини вчинення злочинних дій, викладені в обвинувальному акті. Цілком розуміє свої права, визначені в п.п.1-4 ч.4 ст.474 КПК України, характер обвинувачення, вид узгодженого покарання та усвідомлює наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України.

Під час перевірки угоди встановлена її відповідність вимогам КПК України та відсутність підстав для відмови в затвердженні укладеної угоди, викладених в ч.7 ст.474 КПК України.

При призначенні покарання, суд згідно до вимог ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно із ст.12 КК України обвинуваченим ОСОБА_3 вчинено тяжкий злочин.

Обставиною, яка відповідно до ст.66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає його щире каяття.

Обставини, які відповідно до ст.67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченому, суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку, щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних (близьких) відносинах.

Із врахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченого ОСОБА_3 суд вважає, що узгоджене сторонами покарання цілком відповідає ступеню тяжкості та обставинам вчиненого злочину.

Враховуючи особу ОСОБА_3 , який вперше притягається до кримінальної відповідальності, негативно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, проходив військову службу у період з 07.03.2023 року по 05.09.2023 року, згідно із досудовою доповіддю органу пробації має середній ризик повторного вчинення кримінального правопорушення, наявність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, правову позицію прокурора та позицію потерпілої ОСОБА_5 щодо призначення покарання із звільненням засудженого від його відбування з випробуванням, суд вважає, що виправлення ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства. Отже, в порядку передбаченому ст.75 КК України ОСОБА_3 доцільно звільнити від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням із встановленням іспитового строку та покладенням на нього відповідних обов`язків передбачених ст.76 КК України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості та визнання обвинуваченого ОСОБА_3 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, з призначенням обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

Цивільний позов потерпілою не заявлено.

Процесуальні витрати, речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст.370, 374, 394, 474, 475 КПК України, суд

У х в а л и в :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 03 березня 2025 року між прокурором у кримінальному провадженні начальником Казанківського відділу Баштанської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_4 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000251 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст.121 КК України і призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі положень ст.75 КК України засудженого ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю два роки не вчинить нового злочину і виконає обов`язки, передбачені п.1 і п.2 ч.1 ст.76 КК України, що на нього покладаються, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Міра запобіжного заходу у даному кримінальному провадженні ОСОБА_3 не обиралася.

Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, його захисником, прокурором виключно з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1