Справа № 563/233/25
провадження № 1-кп/563/49/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2025 року Корецький районний суд

Рівненської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Корецького відділу Здолбунівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження № 0000205 від 06 червня 2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України з підстав, передбачених п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України,

в с т а н о в и в :

Прокурор у кримінальному провадженні, прокурор Корецького відділу Здолбунівської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду із зазначеним клопотанням, у якому вказує, що в період часу з 05 по 06 червня 2014 року, невідомі особи, шляхом пошкодження дверей та замків, проникли до магазину «Продукти», що в с. Залізниця Корецького району Рівненської області, звідки викрали продукти харчування вартістю 2 019 грн. та грошові кошти в сумі 1 560,80 грн., чим заподіяли шкоду ОСОБА_4 на загальну суму 3 580,80 грн.

По вказаному факту до ЄРДР 06 червня 2014 року було внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Процесуальне керівництво у кримінальному провадженні здійснюється групою прокурорів, до якої включено прокурора Корецького відділу Здолбунівської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

За результатами здійснення досудового розслідування, проведено ряд слідчих дій та оперативно-розшукових заходів, однак, не встановлено особу, яка вчинила вищевказане кримінальне правопорушення, підозра у вчиненні зазначеного злочину будь-якій особі не повідомлялась.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, просив суд його задоволити.

Від потерпілої у кримінальному провадженні, ОСОБА_4 на адресу суду надійшла заява, в якій вона просить клопотання про закриття кримінального провадження розглянути без її участі.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов таких висновків.

СВ ВП № 7 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000205 від 06 червня 2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Кримінальне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, згідно ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, за який передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: десять років - у разі вчинення тяжкого злочину.

Органами досудового розслідування не вдалося встановити осіб, причетних до вчинення вказаного кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Таким чином, вказані норми кримінального процесуального закону пов`язують можливість закриття кримінального провадження виключно із наявністю одночасно двох підстав: не встановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

За приписами ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожен, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Стаття 25 КПК України визначає, що прокурор, слідчий в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення зобов`язані в межах своєї компетенції вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Згідно з ч. 4 ст. 38 КПК України, орган досудового розслідування зобов`язаний застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Рішенню про закриття кримінального провадження за будь-якою із підстав, що визначені у ч. 1 ст. 284 КПК України, має передувати повне, всебічне та неупереджене дослідження усіх обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, про що свідчить аналіз положень КПК України.

Згідно положень п. 4 ч. 1 ст.91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

У відповідності до ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України покладається на слідчого, прокурора, та у встановлених цим Кодексом випадках - потерпілого.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Повнота дослідження обставин кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні, використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

У п. 42 рішення Європейського суду з прав людини від 13.01.2011 року у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що застаттею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободдержава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Закриття кримінального провадження це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження та оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Аналіз процесуальних норм права приводить до висновку, що підставою для закриття кримінального провадження необхідна наявність одночасно двох обставин, а саме: закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності (ст. 49 КК України) та неможливість досудового слідства встановити особу, яка вчинила кримінальне правопорушення. При цьому, не можливість встановлення особи, повинно бути доведено доказами, які б давали суду можливість дійти до висновку, що органами досудового розслідування було вжито всіх можливих заходів для встановлення особи.

Матеріали кримінального провадження, досліджені під час розгляду клопотання, свідчать, що органом досудового розслідування, з метою здобуття доказів та встановлення особи, яка скоїла кримінальне правопорушення проведено ряд слідчих дій, однак особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, не встановлено і повідомлення про підозру в межах кримінального провадження нікому не пред`являлось.

Так, з матеріалів провадження встановлено, що в ході огляду місця події (с. Залізниця Корецького району Рівненської області, вул. Миру, магазин «Продукти») було виявлено та вилучено сліди папілярних ліній, тому 06 червня 2014 року слідчим СВ Корецького РВ УМВС України в Рівненській області лейтенантом міліції ОСОБА_5 було винесено постанову про призначення у кримінальному провадженні дактилоскопічної експертизи (додано також супровідний лист за № 59/7-2605 від 06 червня 2014 року про направлення копії постанови з відповідними додатками експерту ВТКЗ ОВС НДЕКЦ при УМВС України в Рівненській області). Однак, матеріали кримінального провадження не містять жодних експертних висновків за результатами проведення зазначеної експертизи чи будь якої відповіді від експертної установи про неможливість її проведення.

Натомість, слідчий цьому уваги не надав. Прокурор в судовому засіданні також не зміг пояснити чи взагалі проводилась зазначена експертиза і чому у матеріалах справи відсутній відповідний висновок.

На думку суду, це свідчить про недбалість відповідних службових осіб органу досудового розслідування та процесуального керівництва. Таке розслідування не можна вважати ефективним, ретельним, безстороннім, сумлінним та таким, що спрямоване на виконання завдань кримінального провадження.

Суд вважає, що таке використання органами досудового розслідування норми, що була запроваджена Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення окремих положень кримінального процесуального законодавства" та введена в дію 17 жовтня 2019 року, як можливості закінчити досудове розслідування кримінального провадження шляхом закриття судом на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, буде суперечити принципу верховенства права, завданням та загальним засадам, встановленим чинним КПК України та матиме формальний характер.

На підставі викладеного та керуючись статтями 284, 371-372, 395 КПК України, суд

у х в а л и в :

В задоволенні клопотання прокурора про закриття кримінального провадження № 0000205 від 06 червня 2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України з підстав, передбачених п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Рівненського апеляційного суду.

Суддя: