Номер провадження: 11-сс/813/57/25
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.01.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя - ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

представника власника майна адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника власника майна - адвоката ОСОБА_6 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 13.11.2024 року про арешт майна у кримінальному провадженні №0000305 від 08.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.190 КК України,

установив

Зміст оскаржуваного судового рішення

Ухвалою слідчого судді було задоволено клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_7 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000305 від 08.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.190 КК України та накладено арешт на майно, яке було вилучено 24.10.2024 в ході обшуку, а саме: автомобіль марки «NISSAN X-TRAIL» з реєстраційним знаком НОМЕР_1 , шляхом заборони користування та розпорядження майном.

Зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді, представник власника майна - адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою.

Крім іншого, апеляційна скарга адвоката містить в собі клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, яке адвокат обґрунтовує тим, що хоча і був сповіщений про дату та час розгляду клопотання прокурора, копію оскаржуваної ухвали отримав лише 29.11.2024 року та 03.12.2024 року звернувся із апеляційною скаргою.

На підставі цього просить поновити йому строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді.

Позиції учасників апеляційного провадження.

Прокурор в судове засідання апеляційного суду не з`явився, надіслав заяву в якій просить розглядати справу за його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, представника власника майна адвоката ОСОБА_6 , який підтримав доводи свого клопотання та просив поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд доходить висновку про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Частина 1 ст. 24 КПК України встановлює, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

При цьому ч. 1 ст. 117 КПК України визначено, що поновленню, за клопотанням заінтересованої особи, підлягає строк, пропущений із поважних причин.

Поняття поважної причини за своїм характером є оціночним.

Окрім того, п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України передбачено, апеляційна скарга на ухвали слідчого судді подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

В свою чергу, абз. 2 ч. 3 ст. 395 КПК України прямо вказує - якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

За змістом статті 113 КПК України процесуальні строки - це встановлені, зокрема законом, проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.

Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Процедура визначення строків для подання скарги має на меті забезпечити належне відправлення правосуддя і дотримання принципу правової визначеності. Суворе дотримання строків у кримінальному процесі неможливе без чіткого знання правил їх обчислення. Для правильного обчислення строку важливого значення набувають приписи правових норм, які стосуються визначення початкового моменту перебігу строку, обставин, що впливають на його перебіг, і встановлення моменту його закінчення.

З матеріалів провадження убачається, що оскаржена ухвала постановлена без участі представника власника майна, при цьому, відповідно до матеріалів справи він був обізнаний про розгляд слідчим суддею клопотання прокурора та звернувся до суду з заявою про розгляд клопотання за його відсутності.

Апеляційну скаргу було подано до апеляційного суду за допомогою електронної пошти 03.12.2024 що підтверджується штампом вхідної кореспонденції апеляційного суду, тобто поза межами п`ятиденного строку на апеляційне оскарження.

У клопотанні про поновлення строку апелянт вказує на те, що з повним текстом ухвали судді Київського районного суду м. Одеси від 13 листопада 2024 року представник власника майна ознайомився лише 29 листопада 2024 року, після чого, було подано апеляційну скаргу.

Відповідно до висновку сформульованому у постанові об`єднаної палати ККС ВС від 27 травня 2019 року у справі № 461/1434/18 (провадження № 51-6470кмо18), у випадку необізнаності у заінтересованих осіб з мотивами прийнятого слідчим суддею рішення, вказане за їх клопотанням може бути визнано поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження та підставою для його поновлення в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 117 КПК України.

При цьому, слід зазначити, що частиною 1 ст. 117 КПК України передбачено, що строк виконання процесуальних дій поновлюється лише у тому випадку, якщо його пропущено з поважних причин. Отже, в ініційованому учасником кримінального провадження клопотанні про поновлення процесуального строку має бути наведено причини, через які цей строк пропущено. Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду.

Згідно висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 27 березня 2019 року у справі №127/17092/18, провадження №51-8813км18, особа, яка бажає подати апеляційну скаргу, має діяти сумлінно для того, щоб ефективно реалізувати своє право. Хоча ст. 117 КПК України містить норму щодо поновлення пропущеного строку, але це можливо лише в разі наявності поважних причин пропуску такого строку. Тому при вирішенні питання про поновлення пропущеного строку, в тому числі й строку на апеляційне оскарження, до уваги мають братися: тривалість самого процесуального строку; час, що минув із дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали особі реалізувати своє право (повноваження) в межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, котра звертається з відповідним клопотанням, зокрема те, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) у межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску), а також інші відповідні обставини.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити безладного перебігу судового процесу (рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України").

Так, у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, яке гарантовано пунктом 1 статті 6 Конвенції, має розумітися у світлі преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що верховенство права є спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з фундаментальних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип стверджує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави (рішення у справі "Пономарьов проти України" (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 40, 41, від 03.04.2008).

Колегія суддів звертає увагу, що представник власника майна був обізнаний про розгляд клопотання прокурора про накладення арешту на майно, однак в судове засідання не з`явився та звернувся з заявою про розгляд клопотання за його відсутності, при цьому, вказує що з повним текстом оскарженої ухвали ознайомився лише 29.11.2024 року, в той час, відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається що оскаржена ухвала (справа № 947/33868/24) провадження № 1-кс/947/15560/24 надіслана судом: 21.11.2024, зареєстровано: 22.11.2024, та забезпечено надання загального доступу: 25.11.2024, та лише 03 грудня 2024 року подав апеляційну скаргу, що у свою чергу не може свідчити про активну процесуальну поведінку, спрямовану на реалізацію права на апеляційне оскарження. Водночас, саме лише посилання апелянта щодо необізнаності наявності оскарженої ухвали не є безумовним доказом наявності поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

Зважаючи на викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що у клопотанні не наведено достатнього обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, а також не зазначено об`єктивних та непереборних обставин, що стали причиною його пропуску, у зв`язку з чим колегія суддів визнає наведені підстави неповажними та відмовляє у задоволенні клопотання з таких підстав.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України апеляційна скарга, подана після закінчення строку апеляційного оскарження, повертається, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Оскільки підстав для поновлення пропущеного процесуального строку немає, у поновленні строку апеляційного оскарження ухвали слідчого судді слід відмовити, а апеляційну скаргу повернути апелянту.

Керуючись ст.ст. 113, 116, 117, 370-372, 376, 395, 404, 407, 419, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив

Клопотання представника власника майна - адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу, разом з усіма доданими до неї матеріалами, повернути апелянту.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4