У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 січня 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 05 грудня 2024 року, якою щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Первомайська Миколаївської області, громадянина України, в силу ст. 89 КК України не судимого, одруженого, має на утриманні одну малолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця, який на момент вчинення кримінального правопорушення проходив військову службу за мобілізацією на посаді навідника 2 відділення охорони 2 взводу охорони 2 роти охорони батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «старший солдат»,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком до 02.02.2025 року включно.

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7

захисник ОСОБА_5

(в режимі відео-конференції з використанням власних технічних засобів в системі «EasyCon»)

В с т а н о в и в :

Короткий зміст вимог апеляційної скарги захисника.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції:

Ухвалою слідчого судді застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком до 02.02.2025 року включно.

Узагальнені доводи апеляційної скарги захисника.

Захисник зазначає, що оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою, винесена з істотним порушенням вимог КПК.

Вказує, що суд не встановив чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вважає, що слідчим суддею не взято до уваги ряд обставин, які характеризують особу підозрюваного, а саме те, що ОСОБА_6 має міцні соціальні зв`язки, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , постійно мешкає за вказаною адресою з матір`ю. Підозрюваний з 2018 року являється військовослужбовцем ЗСУ за контрактом, з 2022 року мобілізований. Повністю визнає свою вину, щиро розкаявся у вчиненому, дав правдиві свідчення при допиті у суді, не відмовляється в подальшому проходити службу в рядах ЗСУ, але на даний час потребує здійснення операції на коліні.

Звертає увагу, що слідчим суддею не враховано належну процесуальну поведінку підозрюваного, який з 18.05.2023 року по лютий місяць 2024 року, проживав у м. Южноукраїнськ, після чого, з лютого по сьогоднішній день, мешкає в с. Грушівка, Первомайський район, Миколаївська область. З моменту самовільного залишення частини, протягом майже півтора роки, за кожним викликом слідчого ДБР чи Первомайського ВРП прибував та жодного разу не уникав зустрічей та допитів. Номер телефону не змінював. ОСОБА_6 жодного разу не надавались письмові повідомлення про виклик, він за телефонним дзвінком оперативно прибував за кожним викликом. Жодної заяви щодо переховування, впливу на свідків чи знищення доказів, сторона обвинувачення не має, тому у матеріалах клопотання такого не міститься.

Наголошує, що сама лише тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Зазначає, що з урахуванням обставин кримінального провадження, тяжкості кримінального правопорушення, даних щодо особи підозрюваного, до підозрюваного можливо застосувати більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Під час розгляду клопотання слідчого про обрання відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу, слідчим суддею встановлені наступні обставини.

СВ Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001068 за підозрою ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України на підставі постанови першого заступника керівника Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону від 19.03.2024 року про доручення здійснення досудового розслідування іншому органу.

За версією органу досудового розслідування, 28.02.2022 ОСОБА_6 призвано на військову службу за мобілізацією ІНФОРМАЦІЯ_2 та того ж дня направлено для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 . Проходячи військову службу, старший солдат ОСОБА_6 , відповідно до вимог ст.ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст.ст. 9, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 2-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Однак, діючи в порушення вимог вищезазначених нормативних актів, старший солдат ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні умисного військового злочину проти встановленого порядку несення військової служби, за наступних обставин.

Так, 18.05.2023 ОСОБА_6 направлено для проходження лікування до Військово-медичного клінічного центру Південного регіону м. Одеса. Однак, згідно інформації Військово-медичного клінічного центру Південного регіону м. Одеса, ОСОБА_6 у період з 18.05.2023 по 23.06.2023 на стаціонарне лікування та обстеження до вказаної установи не звертався.

31.05.2023 ОСОБА_6 повернувся до військової частини НОМЕР_1 та продовжив проходження військової служби.

Таким чином, старший солдат ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією та проходячи військову службу на посаді навідника 2 відділення охорони 2 взводу охорони 2 роти охорони батальйону військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, всупереч вищезазначених вимог закону, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків з військової служби в умовах воєнного стану, у період часу з 18.05.2023 по 30.05.2023 не з`явився вчасно без поважних причин на службу, а саме до тимчасового місце дислокації військової частини НОМЕР_1 в населеному пункті АДРЕСА_1 та незаконно перебував поза його межами, проводячи час на власний розсуд, не повідомляючи про себе органам військового управління та правоохоронним органам як про військовослужбовця, який не з`явився на службу служби. Надалі, 31.05.2023 о 10 год. 00 хв., старший солдат ОСОБА_6 добровільно прибув до військової частини НОМЕР_1 .

30.11.2024 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України - нез`явлення вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 в обґрунтування клопотання зазначив, про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України та про наявність ризиків, передбачених п. 1, 3,4, ч. 1 ст. 177 КПК України.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя врахував наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого злочину, вагомість наявних доказів, а також тяжкість покарання, що йому загрожує в разі визнання винуватим, послався на наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України. Вважав, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить запобіганню доведених ризиків та прийшов до висновку про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд дійшов наступного.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 194 КПК України.

Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

За версією органу досудового розслідування, 28.02.2022 ОСОБА_6 призвано на військову службу за мобілізацією ІНФОРМАЦІЯ_2 та того ж дня направлено для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 . Проходячи військову службу, старший солдат ОСОБА_6 , відповідно до вимог ст.ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст.ст. 9, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 2-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Однак, діючи в порушення вимог вищезазначених нормативних актів, старший солдат ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні умисного військового злочину проти встановленого порядку несення військової служби, за наступних обставин.

Так, 18.05.2023 ОСОБА_6 направлено для проходження лікування до Військово-медичного клінічного центру Південного регіону м. Одеса. Однак, згідно інформації Військово-медичного клінічного центру Південного регіону м. Одеса, ОСОБА_6 у період з 18.05.2023 по 23.06.2023 на стаціонарне лікування та обстеження до вказаної установи не звертався.

31.05.2023 ОСОБА_6 повернувся до військової частини НОМЕР_1 та продовжив проходження військової служби.

Таким чином, старший солдат ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією та проходячи військову службу на посаді навідника 2 відділення охорони 2 взводу охорони 2 роти охорони батальйону військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, всупереч вищезазначених вимог закону, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків з військової служби в умовах воєнного стану, у період часу з 18.05.2023 по 30.05.2023 не з`явився вчасно без поважних причин на службу, а саме до тимчасового місце дислокації військової частини НОМЕР_1 в населеному пункті АДРЕСА_1 та незаконно перебував поза його межами, проводячи час на власний розсуд, не повідомляючи про себе органам військового управління та правоохоронним органам як про військовослужбовця, який не з`явився на службу служби. Надалі, 31.05.2023 о 10 год. 00 хв., старший солдат ОСОБА_6 добровільно прибув до військової частини НОМЕР_1 .

30.11.2024 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України - нез`явлення вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підтверджується наявними в матеріалах кримінального провадження доказами.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя вірно зазначив, що є значна ймовірність того, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та суду оскільки, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років, а тому з метою уникнення кримінальної відповідальності підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Крім того, доведено наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, незаконного впливу підозрюваного на свідків у цьому кримінальному провадженні. Так, за змістом ч. 1 ст. 23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно, а відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. Тобто ризик впливу на свідків та потерпілих існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. За таких обставин заборона спілкуватися з певними визначеними особами як наслідок встановлення ризику впливу на них - це об`єктивна необхідність забезпечення недоторканості показань інших учасників кримінального провадження, які мають доказову цінність. За таких умов слідчий суддя прийшов до вірного висновку про достатню вірогідність ризику впливу на свідків, оскільки не будучи обмеженим у вільному спілкуванні з вказаними особами ОСОБА_6 може здійснювати на них вплив з метою їх спонукання до ненадання показань, перекручування або спотворення обставин, які їм відомі.

Вищезазначені обставини вказують на наявність ризиків передбачених п. 1,3 ч.1 ст.177 КПК України.

Не погоджуючись із доводами апеляційної скарги про те, що ризики, на які вказує слідчий суддя в оскаржуваному рішенні, не підтверджені, апеляційний суд наголошує на таких обставинах.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, суд оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного/обвинуваченого має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 р. Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Також, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Апеляційний суд, враховує, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років. У зв`язку з чим тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному є достатнім мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від суду.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства..

При цьому, всупереч доводам апелянта, КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний/обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, а така можливість в даному кримінальному провадженні, з огляду на характер злочину, що розслідується та наразі інкримінується ОСОБА_6 , об`єктивно та беззаперечно, існує.

Враховуючи фактичні обставини кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 та особу підозрюваного, апеляційний суд погоджується з рішенням суду першої інстанції, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.

Зважаючи на викладене, рішення слідчого судді є законним і обґрунтованим, оскільки постановлене згідно норм матеріального права з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження, натомість доводи та твердження захисника, про які йдеться в поданій апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційної інстанції вважає безпідставними, в зв`язку з чим приходить до остаточного висновку про залишення поданої апеляційної скарги без задоволення.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 409, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 05 грудня 2024 року, щодо ОСОБА_6 , - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді