Справа № 589/5613/23
Провадження № 1-кп/589/377/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2024 року м.Шостка

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4

- у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 172 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , як фізична особа підприємець, грубо порушив законодавство про працю за наступних обставин:

01.02.2023 ФОП ОСОБА_4 , здійснюючи свою господарську діяльність на продовольчому ринку за адресою: АДРЕСА_1 , допустив до роботи та фактично почав використовувати найману працю ОСОБА_5 . При цьому, останній неодноразово висловлював ОСОБА_6 своє бажання бути офіційно працевлаштованим.

Під час виконання роботи, ОСОБА_5 отримував грошові кошти особисто від ОСОБА_6 у вигляді заробітної плати. Попри це, ОСОБА_6 жодних документів, що підтверджують виплату заробітної плати ОСОБА_5 , не складав.

Крім того, під час використання найманої праці вищевказаної особи ОСОБА_6 не подавав повідомлень до центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття на роботу працівника в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

В порушення вимог ч. 4 ст. 48 КЗпП України, відповідно до якої до трудової книжки заносяться відомості про роботу, ОСОБА_6 не здійснив фактичні записи до трудової книжки про те, що ОСОБА_5 працював у нього в період з 01.03.2023 по 30.04.2023 продавцем в торговому кіоску на продовольчому ринку за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, всупереч вимогам чинного трудового законодавства ОСОБА_6 в порушення вимог ст.30 Закону України «Про оплату праці», упродовж вищевказаного періоду часу не забезпечував облік робочого часу ОСОБА_5 ..

Всупереч вимогам ст. 253 КЗпП України протягом вищевказаного періоду ОСОБА_6 не зареєстрував ОСОБА_5 у фондах соціального страхування, внаслідок чого останнього було позбавлено, гарантованого ст. 46 Конституції України права на соціальний захист, що включає право на забезпечення у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, безробіття з незалежних від особи обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, в тому числі позбавлені права на нарахування пенсії відповідно до ст. 8, 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Внаслідок не оформлення ОСОБА_4 трудових відносин з ОСОБА_5 , із останнього не здійснювалось утримання податку з доходу фізичних осіб, передбаченого Податковим кодексом України.

Разом з тим порушення роботодавцем вимог законодавства, що формують зміст права на працю і його гарантії, передбачених у таких статтях КЗпПУ, як: ст. 50 «Норма тривалості робочого часу», ст. 66 «Перерва для відпочинку і харчування», ст. 74 «Щорічні відпустки», ст. 94 «Заробітна плата», ст. 106 «Оплата роботи в надурочний час», а саме: ненадання протягом тривалого часу щорічної чи додаткової відпустки, на яку працівник має право; систематичне порушення тривалості робочого часу.

Таким чином, ОСОБА_4 , здійснюючи підприємницьку діяльність та маючи щодо найманого працівника право особистого прийому та звільнення з роботи, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання негативних наслідків, з метою зменшення витрат на оплату праці за рахунок грубого порушення прав найманого працівника, прийняв та допустив до роботи працівника з 01.03.2023, після чого використовував його найману працю до 30.04.2023, без оформлення трудового договору, видачі відповідного наказу та розпорядження, без здійснення запису в трудову книжку, без здійснення повідомлення до фонду соціального страхування та здійснення відрахування коштів на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та пенсійне забезпечення відповідно до вимог ст. 253-256 КЗпП України та Законів України «Про загальнодержавне пенсійне страхування», «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування в зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами зумовленими народженням, похованням», та не здійснюючи утримання податку з доходу фізичних осіб.

В підготовчому судовому засіданні ОСОБА_4 заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, оскільки він вперше вчинив кримінальний проступок, примирився з потерпілим, усунув завдану шкоду (сплатив податки та внески). Також зазначив, що вину у вказаному кримінальному правопорушенні визнає в повному обсязі, щиро розкаюється у вчиненому.

Потерпілий ОСОБА_5 в підготовче судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, подав до суду заяву, що претензій до обвинуваченого не має, не заперечує щодо закриття кримінального провадження, у зв`язку із примиренням з потерпілим.

Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання.

Заслухавши учасників підготовчого судового засідання, дослідивши в необхідному обсязі матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку, що заявлене клопотання підлягає задоволенню враховуючи наступне:

У відповідності до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

На підставі п.1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.1 ст.285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність

Згідно ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Як вбачається з матеріалів обвинувального акту та характеризуючих даних ОСОБА_4 раніше не судимий, за місцем проживання скарги від сусідів відсутні, вперше вчинив кримінальний проступок, усунув заподіяну шкоду.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне усунення заподіяної шкоди.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, не встановлені.

Потерпілий претензій до обвинуваченого не має, не заперечує проти звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України.

Судом встановлено, що обвинувачений щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, добровільно усунув завдану шкоду, сплативши податки та внески, що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними інструкціями.

Таким чином, у даному кримінальному провадженні наявні всі елементи, передбачені ст. 46 КК України, для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілим.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. 284, 286, 314, 372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172 КК України, на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілим.

Кримінальне провадження № 589/5613/23 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172 КК України, - закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Шосткинський міськрайонний суд Сумської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_1