Справа №766/4390/23
УХВАЛА

про продовження строку дії запобіжного заходу

12.12.2024 року Херсонський міський суд Херсонської області колегіально у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Херсонської обласної прокуратури про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудового розслідування за №0000188 від 06.04.2023 року, за ч. 7 ст. 111-1 КК України,-

в с т а н о в и в:

В провадженні Херсонського міського суду Херсонської області перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Прокурор під час судового засідання наполягав на продовженні раніше обраного запобіжного заходу у зв`язку з відсутністю підстав для його скасування або заміни, просив суд звернути увагу на обставину, що ризики, передбачені п.1,3,5 ст. 177 КПК України і зазначені судами в ухвалах про обрання та продовження строку тримання під вартою не зменшились.

Захисник в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу ОСОБА_7 у виді тримання під вартою. Просив змінити відносно обвинуваченого запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт, просив врахувати позитивні характеристики ОСОБА_7 його сімейний стан, наявність двох неповнолітніх дітей, хворобу матері.

Обвинувачений в судовому засіданні підтримав позицію захисника.

Заслухавши думки учасників судового засідання, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд, враховуючи характер інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, мету і підстави застосування запобіжних заходів, визначені ст. 177 КПК України, дійшов висновку про необхідність продовження тримання ОСОБА_7 під вартою виходячи з наступного.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 12.06.2023 до ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, востаннє ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області відносно ОСОБА_7 продовжено застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 20.12.2024 року.

Згідно вимог ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Враховуючи вимоги ч. 3 ст. 199 КПК України, суд при вирішенні питання щодо доцільності подальшого тримання під вартою обвинуваченого, повинен враховувати зокрема таке: чи не зменшився заявлений ризик або чи не з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; встановити наявність обставин, які перешкоджають завершенню провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

За матеріалами справи ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатись певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої. З огляду на положення ч. 3 ст. 199 КПК України, вирішуючи вказане клопотання, оцінюючи наявність ризиків, які можуть стати підставою для продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України, суд враховує можливість обвинуваченого переховуватись від суду, оскільки останній обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, а тому усвідомлюючи невідворотність покарання може вживати заходів до уникнення останнього; незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадження, ризик незаконного впливу на свідків, враховуючи ту обставину, що допит останніх на даній стадії судового розгляду справи не розпочато; ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки обвинувачений раніше не притягувався до кримінальної відповідальності. Станом на день розгляду клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу зазначені ризики не змінились.

У справі "Ілійков проти Болгарії" №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".

Суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Отже, запобіжний захід був обґрунтовано застосований з урахуванням даних про особу обвинуваченого, тяжкості злочину, який йому інкримінується та інших обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання такого запобіжного заходу, передбачених ст. ст. 176-178, 183, 193-194, 196 КПК України, оскільки вищевказане в своїй сукупності, вказує на наявність ризиків, які були підставами для обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і не перестали існувати, а тому застосування більш м`якого запобіжного заходу, не зможе запобігти ризикам його можливого впливу на свідків з метою зміни ними показань, та можливості переховування від суду. Суд вважає, що ступінь ризиків, які стали підставою для обрання запобіжного заходу щодо обвинуваченого у вигляді взяття під варту, на даному етапі провадження не зменшились.

Суд бере до уваги, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до розділу І КК України належить до злочинів проти основ національної безпеки України, в той час, коли відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено воєнний стан на всій території України, який неодноразово продовжувався та триває на даний час, що свідчить про високу суспільну небезпечність даного кримінального правопорушення, а відповідно до положень ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Даний вид запобіжного заходу є співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі обвинуваченого та тяжкості вчиненого ним злочину, та унеможливить настання ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Вік та стан здоров`я ОСОБА_7 не перешкоджають застосуванню до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Крім цього, суд також враховує те, що ОСОБА_7 військовий, не судимий, має двох неповнолітніх дітей, матір, яка хворіє, має постійне місце проживання та позитивні характеристики.

Разом з тим, сам по собі факт наявності міцних соціальних звязків, позитивні характеристики не спростовують висновків суду щодо наявності вищенаведених ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та неможливості їм запобігти, шляхом застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу. Крім того, ці обставини існували і на момент скоєння злочину, проте жодним чином не виступили стримуючим фактором в поведінці обвинуваченого.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши у сукупності наведені обставини, суд не знаходить підстав для задоволення клопотання захисника обвинуваченого - ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу до обвинуваченого на менш суворий і з метою забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків, а також запобігання його спробам будь-яким чином перешкоджати кримінальному провадженню, вважає доцільним, з урахуванням цілей п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, принципу правової визначеності, продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 строком до 07 лютого 2025 року включно.

Керуючись ст.178, 183,331, 369-372, ст. 376 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора Херсонської обласної прокуратури про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді «тримання під вартою» відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, строком до «07» лютого 2025 року включно.

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу - відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3