Дата документу 20.03.2025 Справа № 336/6406/24
ЗАПОРІЗЬКИЙ Апеляційний суд
Провадження №11-кп/807/448/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №336/6406/24Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія: ч.4 ст.246 КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2025 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заступника керівника Запорізької обласної прокуратури на вирок Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 12 грудня 2024 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Оріхів Оріхівського району Запорізької області, зареєстрований у АДРЕСА_1 , проживає у АДРЕСА_2 ,

визнано винуватим і засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.246 КК України,

ВСТАНОВИЛА

Вказаним вироком районного суду ОСОБА_7 визнано винуватим і засуджено за вчинення кримінального правопорушення за наступних обставин.

15 лютого 2023 року близько 11:00 години ОСОБА_7 , маючи єдиний умисел на незаконну порубку дерев у захисних лісових насадженнях, користуючись послугами ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які не були обізнані про злочинні наміри останнього, на легковому автомобілі ВАЗ 2104, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , прибули до лісосмуги, яка знаходиться поблизу с.Новопавлівка Пологівського району Запорізької області, за координатами 47.61269, 35.72150, що відповідно до ст.4 Лісового кодексу України є складовою частиною лісового фонду України.

Реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на незаконну порубку дерев у полезахисній лісовій смузі, ОСОБА_7 , діючи в порушення вимог ст.69 Лісового кодексу України, пунктів 2, 3 Порядку видачі спеціальних дозволів та використання лісових ресурсів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2007 року №761 «Про врегулювання питання щодо спеціального використання лісових ресурсів», порушуючи встановлений порядок охорони, раціонального використання та відновлення лісу, незаконно, без спеціального на те дозволу, не маючи лісорубного квитка або лісового квитка, умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання за допомогою заздалегідь заготовленого та прилаштованого знаряддя злочину, що було необхідне для здійснення зрубу стовбурів дерев та їх розпилу, а саме бензопили марки «Бєлорусь» здійснив незаконну порубку 6 сироростучих дерев, а саме: 3 дерева породи «Дуб» в діаметрі біля шийки кореня: 46 см, 47 см, 49 см; 2 дерева породи «Клен» в діаметрі біля шийки кореня: 36 см, 44 см, та 1 дерево породи «Берест» в діаметрі біля шийки кореня: 35 см, відділивши стовбури дерев від коріння до ступеня припинення росту сироростучих дерев.

Внаслідок незаконної порубки дерев в полезахисній лісовій смузі, ОСОБА_7 заподіяв Оріхівській міській раді Пологівського району Запорізької області шкоду у загальному розмірі 92038,58 грн., що у шістдесят і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, що відповідно до ч.2 примітки до ст.246 КК України вважається тяжкими наслідками.

Дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ч.4 ст.246 КК, як незаконна порубка дерев у захисних лісових насадженнях, що спричинило тяжкі наслідки. Йому призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК.

Вирішено питання про цивільний позов, процесуальні витрати, скасування арешту майна та речові докази.

В апеляційній скарзі заступник керівника Запорізької обласної прокуратури просив вирок змінити, вважати ОСОБА_7 засудженим за ч.4 ст.246 КК до покарання у виді 5 років позбавлення волі, із звільненням від відбування покарання на підставі ст.75 КК на 1 рік. На підставі ст.96-1 КК застосувати спеціальну конфіскацію до предмету злочину фрагментів деревини породи «Глід» та «Дуб» загальним об`ємом приблизно 1 м. куб. та бензопили марки «Бєлорусь».

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що суд вирішив долю незаконно порублених дерев та знаряддя злочину (бензопили), які визнано речовими доказами, в порядку ст.100 КПК, не врахувавши, що з 18.02.2016 року внесено зміни до ст.96-1 КК та передбачено застосування спеціальної конфіскації, тобто примусового безоплатного вилучення за рішенням (вироком) суду у власність держави, грошей, цінностей та іншого майна, за умови вчинення умисного злочину, у тому числі, передбаченого ч.4 ст.246 КК. За таких обставин, суд безпідставно не застосував до ОСОБА_7 спеціальну конфіскацію предмету та знаряддя злочину.

Представник Оріхівської міської ради, яка є потерпілим у даному кримінальному провадженні, в судове засідання апеляційної інстанції не з`явився, у зв`язку з чим відповідно до положень ч.4 ст.405 КПК апеляційний суд вважав за можливе провести апеляційний розгляд без участі потерпілої сторони.

Заслухавши доповідь судді, з`ясувавши позицію прокурора, яка уточнила вимоги апеляційної скарги в частині найменування порід незаконно порублених дерев, вимагаючи застосувати спец конфіскацію саме до предметів даного злочину: 3 дерева породи «Дуб»; 2 дерева породи «Клен» та 1 дерево породи «Берест»; обвинуваченого, який не заперечував проти задоволення скарги; перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги з уточненнями, колегія суддів дійшла висновку, що уточнена апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Подія кримінального правопорушення, доведеність винуватості ОСОБА_7 у його вчиненні, кримінально-правова оцінка його діянь, вид та розмір призначеного йому покарання в апеляційному порядку не оскаржені. У зв`язку з чим, з огляду на положення ч.1 ст.404 КПК вирок суду в цій частині не переглядався.

З цих же підстав судова колегія вважає встановленим скоєння кримінального правопорушення обвинуваченим за обставин, зазначених в оскарженому вироку суду.

В апеляційній скарзі заступник керівника Запорізької обласної прокуратури, вимагаючи змінити вирок, виходив з того, що суд першої інстанції безпідставно не застосував спеціальну конфіскацію до предметів кримінального правопорушення фрагментів деревини та до знаряддя кримінального правопорушення бензопили марки «Бєлорусь».

Під час апеляційного розгляду прокурор уточнила вимоги апеляційної скарги та просила на підставі ст.96-1 КК застосувати спеціальну конфіскацію до фрагментів деревини породи «Дуб», «Клен», «Берест» та бензопили марки «Бєлорусь».

Відповідно до п.2 ч.4 ст.374 КПК у резолютивній частині вироку зазначається зокрема рішення щодо речових доказів і документів та спеціальної конфіскації.

Згідно ч.1 ст. 96-1 КК спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п.п.3, 4 ч.1 ст.96-2 КК спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно: були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави; були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Суд першої інстанції, вирішуючи питання про долю речових доказів в даному кримінальному провадженні, не врахував положення ч.9 ст.100 КПК, ст.ст.96-1, 96-2 КК щодо застосування спеціальної конфіскації у власність держави предметів та знаряддя вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.246 КК, - незаконно порублених дерев та бензопили, у зв`язку з чим припустився неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме незастосування судом закону, який підлягає застосуванню, що тягне за собою зміну рішення суду першої інстанції.

Враховуючи зазначене вище і зважаючи на те, що спеціальна конфіскація в розумінні закону про кримінальну відповідальність є іншим заходом кримінально-правового характеру, що застосовується до винної особи в порядку ч.9 ст.100 КПК, та не входить до переліку покарань, визначених ст.51 КК, колегія суддів дійшла висновку, що вирішення питання про застосування спеціальної конфіскації в кримінальному провадженні не може розглядатись як погіршення становища обвинуваченого ОСОБА_7 у зв`язку із застосуванням до нього заходу примусу від імені держави, що було б підставою для скасування вироку суду першої інстанції та ухвалення апеляційним судом нового вироку.

За правилами п.2 ч.1 ст.407 КПК за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право змінити вирок.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.409 КПК підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно вимог п.1 ч.1 ст.413 КПК неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.

Враховуючи те, що суд першої інстанції допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, через незастосування положень ст.96-1 КК, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга заступника керівника Запорізької обласної прокуратури з уточненнями підлягає задоволенню, а вирок суду першої інстанції слід змінити в частині вирішення долі речових доказів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА

Апеляційну скаргу заступника керівника Запорізької обласної прокуратури з уточненнями задовольнити.

Вирок Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 12 грудня 2024 року щодо ОСОБА_7 в цій справі змінити.

На підставі ст.96-1 КК України застосувати спеціальну конфіскацію до предметів злочину фрагментів 3 дерев породи «Дуб» в діаметрі біля шийки кореня: 46 см, 47 см, 49 см; фрагментів 2 дерев породи «Клен» в діаметрі біля шийки кореня: 36 см, 44 см; фрагментів 1 дерева породи «Берест» в діаметрі біля шийки кореня: 35 см, а також до знаряддя вчинення злочину бензопили марки «Бєларусь».

В решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з часу її проголошення.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4