Справа № 522/3357/25
Провадження № 1-кс/522/1404/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2025 року Місто Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі: слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ ВП № 1 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погодженого прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_7 , по матеріалам кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000073 від 05.02.2025 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецьк, громадянина України, українця, з вищою освітою, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Досудовим розслідуванням встановлено, що невстановлена органом досудового розслідування особа, більш точну дату та час в ході досудового розслідування встановити не надалося можливим, розуміючи, що на території України введено воєнний стан та наявна заборона виїзду з території України особам чоловічої статі у віці від 18 до 60 років, заздалегідь вступивши в злочинну змову з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_4 , спрямовану на незаконне переправлення осіб через державний кордон України до Республіки Молдова поза межами офіційних пунктів пропуску громадян України та, діючи відповідно до заздалегідь спланованих дій, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді порушення встановленого порядку перетину державного кордону України і бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, став на злочинний шлях і організував та керував діями, направленими на організацію умисно вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Встановлено, що в лютому 2025 року, більш точний час органом досудового розслідування не встановлено, невстановлена органом досудового розслідування особа, а також ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , та ОСОБА_4 , діяли за попередньою змовою між собою, керуючись єдиним злочинним умислом спрямованим на власне незаконне збагачення, розуміючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь та бажаючи настання таких наслідків, розробила єдиний стійкий злочинний план, згідно якого здійснювала ряд дій спрямованих на організацію незаконного переправлення особи через державний кордон України та доведення таких дій до кінцевого результату, керівництво такими діями, сприяння їх вчиненню, в тому числі порадами, вказівками, наданням засобів та усуненням перешкод.

Так, у невстановленому досудовим розслідуванням часі та місці, невстановлена органом досудового розслідування особа, діючи відповідно до розробленого плану, вступила у злочину змову з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , та ОСОБА_4 , яким він повідомив про свої злочинні плани щодо незаконного перетинання особами державного кордону України за грошову винагороду та наявної реальної можливості організувати таке переправлення.

05 лютого 2025 року, більш точного часу органом досудового розслідування не встановлено, з метою реалізації спільного злочинного плану, невстановлена органом досудового розслідування особа із застосуванням соціальної мережі «FaceBook» почала листування з ОСОБА_12 щодо можливості його переправлення через державний кордон, надала частину роз`яснень щодо місця та способу переправлення через державний кордон, запевнила про вже наявність не менше 4 осіб, яким вона допомогла в незаконному перетині державного кордону, однак, з метою роз`яснення вказаного плану та оголошення вартості такого переправлення, невстановлена органом досудового розслідування особа разом із ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_4 , з метою реалізації спільного злочинного умислу, направленого на своє особисте збагачення, шляхом вчинення дій щодо незаконного переправлення ОСОБА_12 та ОСОБА_13 через державний кордон України, повідомив останнім, що за грошову винагороду організує їх незаконне переправлення через державний кордон України на територію Республіки Молдова. В подальшому невстановлена особа, з метою доведення свого умислу до кінця, в ході телефонних розмов, демонструвала свою обізнаність щодо різних способів незаконного перетину кордону, можливість усунення перешкод щодо незаконного перетину кордону через свої міцні зв`язки, надавала поради та вказівки щодо дій ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , в момент самого перетинання кордону, піший шлях перетину через державний пункт пропуску з конкретним зазначенням послідовних дій, а також інші поради щодо незаконного перетину державного кордону, за що ОСОБА_12 повинен буде заплатити їм грошові кошти в сумі 8000 доларів США (що згідно офіційного курсу НБУ станом на 21.02.2025 року становило 333852 гривень 80 копійок), а ОСОБА_13 повинен буде заплатити їм грошові кошти в сумі 6000 доларів США (що згідно офіційного курсу НБУ станом на 21.02.2025 року становило 250380 гривень), на що вони надали свою згоду та невстановлена органом досудового розслідування запропонувала зустрітися 19.02.2025 року, о 18 год., біля Одеського національного морського університету, що розташований за адресою: м. Одеса, вул. Мечнікова, № 34, де їм буде надано додаткові інструкції щодо організації незаконного перетину ними кордону України, та попередньо надав номер мобільного телефону НОМЕР_1 особи, яка буде присутня на зустрічі, який належить ОСОБА_10 , та повідомив, що вказана особа буде займатися його перетином на місці.

19 лютого 2025 року, приблизно о 18 годині, ОСОБА_13 приїхав на обумовлену із невстановленою особою місце біля Одеського національного морського університету, що розташований за адресою: м. Одеса, вул. Мечнікова, № 34, де до нього під`їхав автомобіль марки «Hundai», модель «Sonata», в кузові помаранчевого кольору із реєстраційним номером НОМЕР_2 , за кермом якого перебував ОСОБА_11 , а на пасажирських сидіннях перебували ОСОБА_10 та ОСОБА_4 , після чого останні повідомили ОСОБА_13 про свою обізнаність в допомозі перетину Державного кордону та повідомили, що 20 лютого 2025 року, о 07 год., ОСОБА_12 та ОСОБА_13 потрібно буде прибути знову до Одеського національного морського університету, звідки буде виїзд до місця де їх будуть чекати інші особи, які вже вкажуть місце перетину Державного кордону.

Наступного дня, 20 лютого 2025 року, приблизно о 07:00 год., ОСОБА_12 та ОСОБА_13 приїхали на заплановану зустріч до Одеського національного морського університету, що розташований за адресою: м. Одеса, вул. Мечнікова, № 34, далі, приблизно о 08 годині, до Одеського національного морського університету під`їхав автомобіль марки «Hundai» моделі «Sonata», в кузові помаранчевого кольору із реєстраційним номером НОМЕР_2 , за кермом якого перебував ОСОБА_11 , а також в салоні вказаного автомобіля на пасажирських сидіннях перебували ОСОБА_4 та ОСОБА_10 , які повідомили аби ОСОБА_12 та ОСОБА_13 сідали до вказаного авто.

Далі, не доїжджаючи до блок-посту, який розташований неподалік «Двух Стовпів», за адресою: м. Одеса, Кільцева дорога, о 08 годині 18 хвилин, водій вказаного транспортного засобу ОСОБА_11 наказав всім вийти з автомобіля, та пройти в пішому порядку в обхід Блок-Посту, з метою подальшого безпечного проїзду.

Всі учасники вийшли з автомобіля, а саме: ОСОБА_10 повів в обхід блок-посту ОСОБА_13 , а ОСОБА_4 - ОСОБА_12 .

Далі, о 08 годині 22 хвилини, пройшовши в пішому порядку в обхід блок-посту, вказані вище особи знову сіли до вказаного автомобіля марки «Hundai» моделі «Sonata», в кузові помаранчевого кольору із реєстраційним номером НОМЕР_2 , та почали рух польовими дорогами до села Новосавицьке Роздільнянського району Одеської області.

Цього ж дня, приблизно об 11:50 год., ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_4 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 приїхали до села Новосавицьке Роздільнянського району Одеської області, де наказали ОСОБА_12 та ОСОБА_13 надати їм 400 доларів США (що згідно офіційного курсу НБУ станом на 21.02.2025 року становило 16692 гривні), які виконали вказані умови та надали зазначену суму грошей водію вказаного транспортного засобу ОСОБА_11 . Приїхавши за адресою: АДРЕСА_3 , де проживає ОСОБА_14 .

Надалі, знаходячись у вказаному будинку ОСОБА_4 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 наказали ОСОБА_13 та ОСОБА_12 надати їм знову 400 доларів США (що згідно офіційного курсу НБУ станом на 21.02.2025 року становило 16692 гривні), які останні надали їм.

В подальшому, ОСОБА_12 зателефонувала невстановлена досудовим розслідуванням особа, яка повідомила, що їм необхідно якнайшвидше прибути до с. Платонівка Роздільнянського району Одеської області, про що ОСОБА_12 попросив ОСОБА_14 .

Надалі, приблизно о 18:20 ОСОБА_14 на своєму автомобілі марки «ВАЗ» моделі «2106», із реєстраційним номером НОМЕР_3 привіз ОСОБА_12 та ОСОБА_13 до села Платонівка Роздільнянського району Одеської області.

В подальшому, приблизно о 19:20 год., за проханням ОСОБА_9 до ОСОБА_12 та ОСОБА_13 під`їхав ОСОБА_15 на автомобілі марки «ВАЗ 2101» червоного кольору, державний номер НОМЕР_4 , який повіз їх до села Велика Комарівка Роздільнянського району Одеської області, а саме до будинку АДРЕСА_4 , де проживали ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , які вже очікували останніх.

Далі, перебуваючи біля будинку № 27 по вулиці Сонячній, ОСОБА_9 , почав надавати ОСОБА_12 та ОСОБА_13 інструкції та роз`яснення щодо місця перетину ними Державного кордону України, відстані, яку необхідно буде подолати, особливостей місцевості та самого кордону, який необхідно буде перетнути та повідомив, що сам перетин відбудеться 21 січня 2025 року, о 04 годині, та через кордон їх поведе його цивільна дружина ОСОБА_8 , яка знає всі особливості перетину кордону, та надав їм місце в закинутій будівлі, яка розміщена біля його будинку для ночівлі.

Далі, 21 лютого 2025 року, о 04 годині, до будівлі, де ночували ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , зайшли ОСОБА_9 , та ОСОБА_8 , після чого ОСОБА_9 наголосив на необхідність надання його цивільній дружині ОСОБА_8 грошових коштів в сумі 2000 доларів США на лінії перетину державного кордону України та надав їм подальші вказівки щодо їх переправлення через державний кордон України.

Таким чином, невстановлена органом досудового розслідування, діючи спільно з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_4 , виконали усі дії, щодо переправлення ОСОБА_12 та ОСОБА_13 через державний кордон України.

В подальшому, ОСОБА_8 повела ОСОБА_12 та ОСОБА_13 до Державного кордону України, продовжуючи по дорогі надавати поради щодо його перетину.

Приблизно, о 04:30 год., знаходячись біля лінії перетину Державного кордону України з Республікою Молдова, ОСОБА_16 отримала від ОСОБА_12 та ОСОБА_13 імітаційні грошові кошти в сумі 2000 доларів США, після чого була затримана співробітниками Державної прикордонної служби України та УСР в Одеській області біля села Великокомарівка Роздільнянського району Одеської області, за координатами (47.0963854, 29.6354173), ОСОБА_9 затриманий біля власного будинку АДРЕСА_4 , ОСОБА_4 та ОСОБА_10 затримані за місцем їх проживання за адресою: АДРЕСА_5 , а ОСОБА_17 затриманий за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_6 , протиправна діяльність останніх припинена.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, тобто сприяння у незаконному переправленні осіб через державний кордон України порадами, вказівками, наданням засобів та усуненням перешкод, вчинене щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб, вчинене з корисливих мотивів.

Слідчий звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором, про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи клопотання тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, покарання за які передбачено у вигляді позбавлення волі до 9 років з конфіскацією майна, знаходячись на свободі може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, вчинити нове кримінальне правопорушення, продовжити свою злочинну діяльність, знаходячись на свободі може незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що свідчить про неможливість запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого, вважаючи мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтованими та такими, що дають право слідчому судді на застосування найбільш суворого заходу.

Підозрюваний та його захисник під час розгляду клопотання заперечували проти його задоволення та просили обрати більш м`який запобіжний захід.

Вивчивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, допитавши підозрюваного, а також вислухавши думку прокурора та захисника, приходжу до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (Заява N 42310/04) Справа від 21.04.2011 йдеться, що суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчините правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom) від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, N 182).

Крім того, обрання стосовно підозрюваного такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, не передбачає необхідності щодо подання чітких доказів, про що сказано у рішенні Європейського суду з прав людини «Феррарі-Браво проти Італії» (Ferrari-Bravo v Italy) (ріш.), 9627/81, 14 березня 1984, DR 37, 15 «3. … Комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому й має тримання під вартою».

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 є те, що він підозрюється у вчиненні тяжкого корисливого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років, з конфіскацією майна, тому на орган досудового розслідування покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від правоохоронних органів та суду, оскільки підозрюваний вчинив тяжкий корисливий злочин та розуміє що йому загрожує реальне покарання у виді позбавлення волі.

Підозрюваний, з урахуванням обізнаності в наявності шляхів незаконного виїзду через державний кордон України, може знати зазначені шляхи, які можуть бути відображені на картах, у соціальних мережах, або наявні у нього за місцем фактичного проживання або реєстрації, а також знаряддя та засоби виїзду через державний кордон України поза межами офіційних пунктів пропуску, у випадку обрання запобіжного заходу не пов`язаного з ізоляцією від суспільства, зможе знищити зазначені документи або відомості, які можуть в подальшому бути визнані речовими доказами та мати доказове значення у кримінальному провадженні.

Крім того, існує ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме підозрюваний ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження, так як підозрюваному відомі дані осіб які є свідками з метою примусити їх відмовитись від дачі свідчень, які викривають його у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та для уникнення кримінальної відповідальності вона може різними способами здійснювати на них тиск. Крім цього, останній бачив анкетні відомості осіб, яких незаконно намагався переправити через державний кордон України, а саме в останнього були закордоні паспорти осіб, таким чином він бачив анкетні відомості свідків, місце реєстрації, дату народження, та інші відомості, які можуть дати підозрюваному можливість ідентифікувати свідків на території України, з метою зміни останнім його показів.

Встановлено, що ОСОБА_4 діяв за організацією невстановлених досудовим розслідуванням станом на зараз осіб, які є організаторами вказаних незаконних переправлень.

Також, останній може перешкоджати встановленню обставин кримінального провадженню іншим чином, шляхом надсилання повідомлень організаторам вказаних незаконних переправлень, з метою укриття доказів у кримінальному провадженні. Крім цього, може надати вказівку іншим особам, яких останній у попередній невстановлений період слідством переправив через державний кордон України, з метою зміни їх показів в суді, тобто може вплинути на орган досудового розслідуванню встановленню вказаного переліку осіб, які ще не допитані в якості свідків та не встановлений зазначений перелік.

Разом з цим, наявний ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, злочин, який інкримінується підозрюваному є корисливим, останній невстановлену кількість разів переправив невстановлену кількість осіб через державний кордон України поза межами пунктами пропуску, тобто зазначена протиправна діяльність ОСОБА_4 свідчить про отримання останнім доходу з метою проживання, тобто останній, перебуваючи на свободі, без ізоляції від суспільства, може продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення, передбачені ст. 332 КК України.

Та обставина, що підозрюваному інкримінується вчинення кримінального правопорушення з корисливих мотивів свідчить про наявність ризику вчинення ним інших корисливих кримінальних правопорушень з метою особистого збагачення.

Кожен з вищезазначених ризиків, знаходить своє підтвердження у зібраних матеріалах, які додані до клопотання та обґрунтовують доводи органів досудового розслідування та прокуратури.

Ступінь доведеності підозри, обвинувачення на цьому етапі провадження не є обставиною, що впливає на обрання запобіжного заходу, оскільки встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.

Наявність же ризиків, які дають підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити одну чи кілька із наведених дій як другу складову підстави обрання запобіжного заходу означає наявність даних, які свідчать про обґрунтовану ймовірність вчинення ним таких дій.

Крім того, слідчим суддею повинні бути враховані обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим, вік та стан його здоров`я.

Існують беззаперечні ризики передбачені ст. 177 КПК України, таким чином, відносно підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки інші, менш суворі, заходи не забезпечать виконання процесуальних обов`язків, передбачених чинним Кримінальним процесуальним кодексом України і його належної поведінки, оскільки лише тримання під вартою передбачає примусову ізоляцію підозрюваного.

При вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 враховується, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою не може запобігти зазначеним ризикам. Так, особисте зобов`язання не може бути застосовано, у зв`язку з тим, що це найбільш м`який запобіжний захід і він не відповідає тяжкості вчиненого злочину, особі підозрюваного та встановленим під час досудового розслідування ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Особиста порука не може бути застосована, крім того, в силу того, що не встановлено осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу. Обирати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту недоцільно, оскільки такий захід забезпечення кримінального провадження в цілому не зможе гарантовано запобігти ризикам, зазначеним вище, для досягнення завдання кримінального провадження - забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини. Заставу у виключних випадках може бути застосовано, визначивши розмір застави, який здатний забезпечити виконання ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків, з урахуванням викладених обставин кримінального правопорушення та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

За таких обставин, зазначені в клопотанні ризики - впливати на свідків, знищити або приховати речові докази, інших співучасників кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також переховуватися від органу досудового розслідування, вчинення іншого кримінального правопорушення є належно обґрунтованими.

У провадженні наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного. При цьому суд має оцінити суворість можливого покарання ОСОБА_4 , особу підозрюваного, та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право визначати розмір застави, достатньої для виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Разом з тим, ч. 5 ст. 182 КПК України передбачено, що у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

У вказаному кримінальному провадженні, під час розгляду зазначеного клопотання про обрання запобіжного заходу наявні підстави застосування підозрюваному застави більшого розміру, аніж визначений розмір, передбачений п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_4 знаючи, що він підозрюється у скоєнні тяжкого злочину за організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, за яке передбачене покарання, у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 9 років, а також вчинене в умовах воєнного стану, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може вдатися до спроб переховуватися від органу досудового розслідування, із урахуванням вагомих доказів його обізнаності про форми і методи незаконного перетину державного кордону України, місць обходу прикордонних патрулів та місцевості зон прикордонного контролю на території Одеської області, та до нього не застосовуються обмеження, встановлені на території України щодо заборони виїзду осіб чоловічої статі, віком від 18 до 60 років, є великий ризик самостійного безперешкодного виїзду ОСОБА_4 за межі України.

Крім того, під час проведення слідчих (розшукових) дій отримано відомості, які вказують на те, що ОСОБА_4 володіє значними матеріальними статками, щодо джерела походження яких відсутнє розумне обґрунтування, та коштами, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони отримані злочинним шляхом, останній займається організацією незаконного переправлення осіб через державний кордон України упродовж невстановленого періоду часу, тобто не пізніше 2022 року.

Зазначені обставини є виключними та об`єктивно вказують на необхідність застосування більшого розміру застави, а тому з метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження, забезпечення належного виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, уявляється необхідним застосувати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з правом внесення застави, у зв`язку із тяжкістю та винятковістю даного правопорушення з метою забезпечення виконання особою покладених на неї обов`язків.

Керуючись ст.ст. 132, 176, 177, 178, 186, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП № 1 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі у розмірі 160 (сто шістдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто в розмірі 484480 (чотириста вісім чотири тисячі чотириста вісімдесят) гривень.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу. Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України: 1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; 2) прибувати до слідчого з періодичністю: один раз в тиждень; 3) не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду; 4) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; 5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин не повідомив про причину своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Строк дії ухвали слідчого судді становить 60 (шістдесят днів) і обчислюється з моменту фактичного затримання, тобто з 21 лютого 2025 року. Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 22 квітня 2025 року.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення. Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення. Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

Копію ухвали отримав _________________________________________

дата, прізвище, підпис підозрюваного

22.02.2025