Дата документу 25.03.2025Справа № 554/2093/25
Провадження № 1-кп/554/673/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«25» березня 2025 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Полтава кримінальне провадження №0000187 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 111-2 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисників обвинуваченого адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Октябрського районного суду м. Полтави перебуває кримінальне провадження №0000187 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 111-2 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор зазначив, що обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України, підстав для закриття провадження та повернення обвинувального акту немає, вказане кримінальне провадження підсудне цьому суду, а тому можливо призначити кримінальне провадження до судового розгляду. Також просив проводити судовий розгляд у закритому судовому засіданні, з метою нерозголошення таємниці, яка охороняється законом, в зв`язку з тим, що кримінальне правопорушення відноситься до злочинів проти основ національної безпеки України і дією на території України воєнного стану.

Крім того, прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення розміру застави. Клопотання обґрунтовано тим, що підставою застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є та обставина, що останній обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 111-2 КК України, яке відноситься до особливо тяжких кримінальних правопорушень, за його вчинення передбачено максимальне покарання до 12 років позбавлення волі. Обґрунтованість подання саме такого клопотання визначається наявністю ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають підстави вважати, що ОСОБА_3 може переховуватися від суду, як на території України, так і на території тимчасово окупованих Донецької та Луганської областей, АРК, а також за кордоном, а також на території рф, через усвідомлення тяжкості покарання, що йому загрожує, а отже може ухилятися від суду. Також ОСОБА_3 , перебуваючи на свободі, може незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних, які дають викривальні покази щодо нього. Крім цього, ОСОБА_3 може продовжувати вчинення кримінального правопорушення або вчинити інші кримінальні правопорушення. Також, відповідно до ч.6 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442-1 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті. При цьому, відповідно до абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 Кримінального кодексу України.

Обвинувачений не заперечував проти призначення кримінального провадження до судового розгляду, просив розглядати кримінальне провадження суддею одноособово, в закритому судовому засіданні. Просив визначити йому альтеративний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 1 000 000 грн.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 не заперечував проти призначення кримінального провадження до судового розгляду, просив розглядати кримінальне провадження в закритому судовому засіданні. Також, заявив клопотання про визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі 1 000 000 грн., про що надав письмове клопотання. При цьому зазначив, що наразі відсутні будь-які ризики для кримінального провадження з боку ОСОБА_3 , останній після звільнення з-під варти на досудовому розслідуванні, у зв?язку із сплатою застави, процесуальні обов`язки не порушував, надавав зізнавальні покази за ст. 111-1 КК України, активно сприяв досудовому розслідуванню. Ризик переховування від суду є безпідставним, оскільки, перебуваючи на заставі, добровільно з?являвся до слідчого, від органу досудового розслідування не переховувався, переховуватись від суду також намірів немає. ОСОБА_3 має намір укласти угоду про визнання винуватості, але за ч.4 ст. 111-1 КК України, зараз вона перебуває на розгляді у керівника Полтавської обласної прокуратури. Ризик знищення, сховання або спотворення будь-якої речі чи документу також є необґрунтованим, які і ризики впливу на свідків та вчинення іншого кримінального правопорушення або продовження вчинення інкримінованого. Крім того, за місцем проживання та місцем роботи ОСОБА_3 характеризується виключно позитивно, одружений, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, є інвалідом 2 групи.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 не заперечував проти призначення кримінального провадження до судового розгляду, просив розглядати кримінальне провадження в закритому судовому засіданні, підтримав клопотання адвоката ОСОБА_5 щодо визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі 1 000 000 грн.

Суд, вислухавши клопотання прокурора, клопотання захисника адвоката ОСОБА_5 , думку учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, приходить до наступних висновків:

Судом встановлено, що під час досудового розслідування угоди у кримінальному провадженні не укладались, тому підстави для повернення кримінального провадження прокурору для продовження досудового розслідування, в порядку, передбаченому ст.ст. 468-475 КПК України, відсутні.

Підстав для закриття кримінального провадження, передбачених п.п. 5-8 ч. 1 ст. 284 КПК України або ч. 2 ст. 284 КПК України, немає.

Обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, підстави для його повернення, відсутні.

Кримінальне провадження підсудне Октябрському районному суду м. Полтави згідно правил підсудності, передбачених ст.ст. 32, 33 КПК України.

Визначено питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді.

Відповідно до п.4 ч.2 ст. 27 КПК України, враховуючи клопотання всіх учасників кримінального провадження, судовий розгляд кримінального провадження слід здійснювати в закритому судовому засіданні з метою нерозголошення таємниці, яка охороняється законом, в зв`язку з тим, що кримінальне правопорушення, за яким обвинувачується ОСОБА_3 відноситься до злочинів проти основ національної безпеки України і дією на території України воєнного стану.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти таке рішення: призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Таким чином, всі питання, пов`язані з підготовкою кримінального провадження до судового розгляду, передбачені ст. 315 КПК України, вирішені.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 КПК України, після завершення підготовки до судового розгляду суд постановляє ухвалу про призначення судового розгляду.

Крім того, відповідно до ч.5 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд у випадках, передбачених цим Кодексом, за власною ініціативою або за клопотанням обвинуваченого, його захисника чи законного представника, чи за клопотанням прокурора і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини вирішує питання щодо складання досудової доповіді, про що постановляє ухвалу із зазначенням строку підготовки такої доповіді.

Складення досудової доповіді по вказаному кримінальному провадженні, з урахуванням вимог ст. 314-1 КПК України, не передбачена.

Також, відповідно до ч.3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно ч. 1 ст. 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом (ст. 177 КПК України).

З вимог ч. 2 ст. 177 КПК України вбачається, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі інші обставини, визначені у вказаній статті.

Так, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов?язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, визначених ч.5 ст. 194 КПК України. Обов?язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються (ч. ч. 1, 5, 7 ст. 194 КПК України).

Порядок продовження тримання під вартою визначений ст. 199 КПК України.

З вимог ч.ч.4,5 ст. 199 КПК України вбачається, що слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави, суд виходить з того, що обґрунтованість застосування запобіжного заходу може піддаватися судовому контролю через певні проміжки часу на предмет перевірки наявності чи відсутності ризиків, за наявності яких, такий запобіжний захід було застосовано, та внаслідок виникнення інших обставин, які можуть бути підставами зміни запобіжного заходу в сторону його пом`якшення, зміни чи скасування, оскільки тривала дія запобіжного заходу без врахування конкретних обставин справи може призвести до порушення прав, свобод чи інтересів учасників кримінального провадження.

Зміна чи скасування запобіжного заходу обумовлюється тим, що в ході кримінального провадження змінюються підстави застосування чи обставини, що враховувалися при обранні запобіжного заходу, внаслідок чого запобіжний захід може бути скасований або замінений на інший - більш або менш суворий.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_3 на досудовому розслідуванні ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 10.10.2024 року обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою. 02.12.2024 року ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою строком 60 діб з визначенням альтернативного забіжного заходу у виді застави в розмірі 1652 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 5 000 000 грн. Вказаний розмір застави ОСОБА_3 сплатив 04.12.2024 року і був звільнений з-під варти.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 23.12.2024 року ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 02.12.2024 року скасовано та постановлено нову, якою продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення застави, строком до 04.01.2025 року.

В подальшому, ухвалами слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави продовжувався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення застави, останній раз, строком до 04.04.2025 року.

Так, ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 111-2 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої, тобто в особливо тяжкому кримінальному правопорушенні (злочині), без можливості звільнення від відбування покарання з випробовуванням та призначення більш м?якого покарання, а тому є достатні підстави вважати, що останній, перебуваючи на волі, через усвідомлення втрати свободи на тривалий строк, може переховуватися від суду, що унеможливить своєчасне виконання процесуальних рішень та призначення кримінального покарання за скоєний злочин, у разі визнання винуватим у вчиненні злочину.

Суд також вважає, що існує ризик того, що обвинувачений може впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, з метою зміни останніми своїх показів, оскільки судовий розгляд кримінального провадження по суті ще не розпочато, вказані особи судом не допитувались.

Також наявний ризик можливого продовження вчинення даного кримінального правопорушення ОСОБА_3 та продовження останнім дій, спрямованих на допомогу державі-агресору (пособництво), з метою завдання шкоди України, шляхом підготовки та передачі матеріальних ресурсів представникам держави-агресора.

Надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, продовжити вчинення кримінального правопорушення, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній може вдатися до відповідних дій.

Тому, суд вважає, що прокурором доведено наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3 та 5 частини 1 ст. 177 КПК України.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим особливо тяжкого кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим, особу обвинуваченого, фактичні обставини кримінального правопорушення, які інкримінуються обвинуваченому, а саме організація схеми постачання продукції заводу суб?єктам господарської діяльності рф через треті країни, з метою забезпечення ринку рф продукції, яка широко використовується у важкій промисловості, у тому числі ВПК держави агресора, що свідчить про їх небезпечність для суспільства, а отже і про наявний у цьому кримінальному провадженні суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства.

Суд погоджується з доводами прокурора щодо наявності ризиків передбачених п. п. п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Крім того, існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України об`єктивно вбачається з відомостей, що є наявними у кримінальному провадженні.

Також слід зазначити, що зважаючи на ведення воєнного стану в Україні, зайнятість правоохоронних органів у діяльності з відсічі збройної агресії рф, фактор настання існуючих ризиків в даних умовах значно збільшується.

Крім того, відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442-1 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

З урахуванням вимог ст. 315 КПК України, виходячи з положень ст.ст. 177, 178, 183, 194, 199 КПК України, суд вважає необхідним клопотання прокурора про продовження ОСОБА_3 раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити, оскільки вважає, що саме такий запобіжний захід є обґрунтованим, відповідає особі обвинуваченого, характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінують, не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя, зокрема, ухиленню обвинуваченого від суду, незаконного впливу на свідків, продовженню вчинення кримінального правопорушення, ризики чого є реальними та дійсними, з часом не зменшились та не змінились. До того ж обставин, які б свідчили про те, що необхідність у раніше обраному обвинуваченому запобіжному заході у виді тримання під вартою відпала, судом не встановлено.

Застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів, враховуючи вимоги ч.6 ст. 176 КПК України, в даному випадку, є не можливим.

Отже, для досягнення мети застосування запобіжного заходу, яка вказана у ст. 177 КПК України, тобто забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання ризикам, визначеним у ч.1 вказаної статті, відносно обвинуваченого ОСОБА_3 слід продовжити обраний під час досудового розслідування запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

Крім того, відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Частиною 4 ст. 183 КПК України визначено випадки, коли слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні.

Також, відповідно до абз. 8 ч.4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 Кримінального кодексу України.

Прокурор у своєму клопотанні просить не визначати обвинуваченому альтернативний забіжний захід у виді застави, посилаючись на вимоги абз. 8 ч.4 ст. 183 КПК України.

Вирішуючи клопотання захисника адвоката ОСОБА_5 про застосування альтернативного запобіжного заходу у виді застави, суд враховує обґрунтованість обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, наявність ризиків, суспільну небезпечність кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , тяжкість покарання, яке загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні такого злочину, а також неможливість застосування іншого, більш м`якого, запобіжного заходу, окрім як тримання під вартою.

Крім того, суд враховує фактичні обставини кримінального правопорушення, які інкримінуються обвинуваченому, спосіб його вчинення а саме, що злочин вчинено в період дії воєнного стану та збройної агресії рф проти України, яка призводить до загибелі великої кількості людей, як серед військових, так і серед мирного населення та інших тяжких наслідків, в час дії заборони вивезення за межі митної території України товарів за зовнішньоекономічними договорами (контрактами), торговельною країною та/або країною призначення яких є рф, враховує особу обвинуваченого, який, будучи головою наглядової ради ПрАТ «Полтавський алмазний інструмент» організував схему постачання продукції заводу суб?єктам господарської діяльності рф через треті країни, з метою забезпечення ринку рф продукції, яка широко використовується у важкій промисловості, в тому числі ВПК держави агресора, злочин, в якому обвинувачується ОСОБА_3 є злочином проти основ національної безпеки України, який за тяжкістю й характером є наднебезпечним в умовах воєнного стану та являється найбільшим посяганням на суспільні відносини, що забезпечують державну безпеку, обороноздатність, конституційний лад країни, її територіальну цілісність, незалежність, суверенність, державну, економічну й інформаційну безпеку України, а тому, навіть, міцні соціальні зв?язки обвинуваченого, його позитивні характеристики, як за місцем проживання, так і за місцем роботи, наявність на утриманні трьох неповнолітніх дітей, стан здоров?я, про що зазначає захисник у своєму клопотанні, не дають на сьогодні суду можливості визначати ОСОБА_3 альтернативний запобіжний захід у виді застави.

На підставі всього вищевикладеного, суд вважає необхідним клопотання процесуального прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення розміру застави, задовольнити, а у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_5 про визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави відмовити.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 174, 176-178, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 197, 199, 314 - 316, 369-372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Призначити судовий розгляд кримінального провадження №0000187 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 111-2 КК України на «02» квітня 2025 року о 14 годині 00 хвилин в приміщенні Октябрського районного суду м. Полтави за адресою м. Полтава, вул. Навроцького, 5.

Судовий розгляд кримінального провадження проводити суддею одноособово у закритому судовому засіданні.

У судове засідання викликати прокурора, обвинуваченого, захисників обвинуваченого.

Клопотання процесуального прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення розміру застави задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, тобто до 23 травня 2025 року, включно, без визначення розміру застави.

Визначити строк дії ухвали до 25 травня 2025 року, включно.

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_5 про визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави відмовити.

Копію ухвали надіслати учасникам кримінального провадження, до відома, а ДУ «Полтавська установа виконання покарань №23», для виконання.

Ухвала в частині продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Октябрського районного суду

м. Полтави: ОСОБА_1