Справа № 333/2649/25
Провадження № 1-кс/333/1168/25
УХВАЛА

01 квітня 2025 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого заступника начальника СВ Василівського РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , прокурора Василівської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , його захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя клопотання слідчого заступника начальника СВ Василівського РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000059, відомості про яке внесені до ЄРДР 03.03.2025 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

01.04.2025 року слідчий - заступник начальника СВ Василівського РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000059, відомості про яке внесені до ЄРДР 03.03.2025 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 263 ККУкраїни відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Запоріжжя, громадянина України, , неодруженого, який має середню спеціальну освіту зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого.

Своє клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий обґрунтував таким.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 в невстановлений в ході досудового розслідування день та час, але приблизно влітку 2023 року, маючи умисел на незаконне придбання бойових припасів та вибухових пристроїв, без передбаченого законом дозволу, перебуваючи поблизу будинку 93 по вулиці Перемоги в м. Запоріжжя, шляхом привласнення знайденого, придбав 15 (п`ятнадцять) предметів, зовні схожих на патрони.

У подальшому ОСОБА_5 , діючи умисно, продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на носіння та зберігання боєприпасів без передбаченого законом дозволу, знаючи про те, що для зберігання даних предметів необхідний передбачений законом дозвіл, переніс 15 (п`ятнадцять) предметів, зовні схожих на патрони, до місця свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , де незаконно зберігав їх до моменту виявлення працівниками поліції.

Згідно з висновком експерта №СЕ-19/108-25/7156-БЛ від 31.03.2025, надані на дослідження п`ятнадцять предметів схожі на патрони з маркуванням «3 81», є боєприпасами до нарізної вогнепальної стрілецької зброї бойовими проміжними патронами калібру 5,45х39 мм з трасуючою кулею, промислового виготовлення, призначені для стрільби з нарізної вогнепальної зброї калібру 5,45 мм (автоматів конструкції Калашникова (АК-74, АКС-74, АКС-74У), ручних кулеметів конструкції Калашникова (РПК-74) та їх модифікацій), придатні до стрільби.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, що кваліфікується, як: придбання, носіння, зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Крім того, ОСОБА_5 в невстановлений в ході досудового розслідування день та час, але не пізніше 26.03.2025 року, діючи в порушення вимог ст.ст.25, 27 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», маючи прямий умисел на незаконне придбання і зберігання наркотичних засобів, з метою подальшого збуту, у невстановленої слідством особи незаконно придбав блістери нарковмісного препарату «МЕТАДОН ЗН», який в подальшому зберігав за місцем свого мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , з метою подальшого збуту.

У подальшому, 26.03. 2025 року, близько об 12 год. 15 хв., ОСОБА_5 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на незаконний збут наркотичних засобів, з корисливих мотивів, перебуваючи поблизу будинку №121 по вулиці Перемоги в м. Запоріжжя, незаконно продав, тобто збув за грошові кошти в сумі 1000 гривень ОСОБА_7 (анкетні дані особи змінено), яка згідно постанови процесуального керівника про використання конфіденційного співробітництва, була залучена для оперативної закупівлі наркотичних засобів в якості покупця, два блістери з 20 пігулками, які згідно з висновком експерта №СЕ-19/108-25/6825-НЗПРАП від 27.03.2025 року, містять наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон, маса якого в перерахунку на основу склала 0,4475 г.

Таким чином, ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, що кваліфікується, як: незаконне придбання, зберігання наркотичного засобу з метою збуту, а також незаконний збут наркотичного засобу.

Крім того, ОСОБА_5 в невстановлений в ході досудового розслідування день та час, але не пізніше 30.03.2025 року, діючи в порушення вимог ст.ст.25, 27 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», маючи прямий умисел на незаконне придбання і зберігання наркотичних засобів, з метою подальшого збуту, діючи повторно, у невстановленої слідством особи, незаконно придбав блістери нарковмісного препарату «МЕТАДОН ЗН», який в подальшому зберігав за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , з метою подальшого збуту.

У подальшому, 30.03.2025 року, близько об 13 год. 40 хв., ОСОБА_5 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на незаконний збут наркотичних засобів, з корисливих мотивів, перебуваючи поблизу будинку №121 по вулиці Перемоги в м. Запоріжжя, незаконно продав, тобто збув за грошові кошти в сумі 1000 гривень ОСОБА_7 (анкетні дані особи змінено), яка згідно постанови процесуального керівника про використання конфіденційного співробітництва, була залучена для оперативної закупівлі наркотичних засобів в якості покупця, один блістер з 10 пігулками, які згідно з висновком експерта №СЕ-19/108-25/7131-НЗПРАП від 31.03.2025 року, містять наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон, маса якого в перерахунку на основу склала 0,230 г.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, що кваліфікується, як: незаконне придбання, зберігання наркотичного засобу з метою збуту, а також незаконний збут наркотичного засобу, вчинене повторно.

30.03.2025 року ОСОБА_5 затримано в порядку ст.208 КПК України.

Того ж дня, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами: показаннями свідків, висновками експерта, протоколом обшуку, протоколами огляду речей і документів, та іншими матеріалами кримінального провадження.

Необхідність обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлюється наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме ОСОБА_5 може:

-переховуватися від органу досудового розслідування та суду. Вказаний ризик підтверджується тим, що підозрюваний офіційно не працевлаштований, не одружений, особистих стійких соціальних зв`язків не має, на теперішній час обґрунтовано підозрюється у вчинені тяжких злочинів, покарання за вчинення яких передбачено у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років, тому ОСОБА_5 усвідомлюючи невідворотність та тяжкість покарання, яке йому загрожує, перебуваючи не під вартою матиме можливість переховуватись від слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

- незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні. Вказаний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_5 перебуваючи на волі, самостійно або через інших осіб може перешкоджати встановленню істини у справі, узгоджувати свої показання з показанням інших осіб, які визнані свідками у справі, надавати цим особам поради з урахуванням відомих йому обставин справи, схиляти їх до дачі завідомо неправдивих показань в подальшому, з метою створення собі «алібі» щодо його непричетності до вчинення інкримінованого йому правопорушення, тим самим, перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні, що дає підстави стверджувати, що інший запобіжний захід, крім тримання під вартою, не зможе ефективно забезпечити виконання запланованих процесуальних рішень у кримінальному провадженні;

- вчиняти інші кримінальні правопорушення, що підтверджується тим, що ОСОБА_5 працездатний, проте не працює та не навчається, будь-якою суспільно корисною працею не займається. Наразі, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, що свідчить про те, що злочинна діяльність для підозрюваного стала звичайним способом життя та способом заробітку коштів для існування, що вказує на обґрунтований ризик вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити вчиняти аналогічні злочини.

Слідчий вважає, що вказані обставини у сукупності свідчать про підвищену суспільну небезпечність кримінального правопорушення та особи, яка його скоїла, неможливість запобігання зазначених ризиків і застосування більш м`яких запобіжних заходів окрім як запобіжний захід - тримання під вартою, бо є всі підстави вважати, що перебуваючи на волі, підозрюваний ОСОБА_5 під впливом тяжкості покарання, що йому загрожує у разі доведеності його вини у вчиненому, може на даному етапі проведення досудового розслідування незаконно вплинути на свідків, переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 повністю підтримала клопотання слідчого, просила його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 пояснив, що він визнає свою вину та готовий співпрацювати зі слідством. Він перебуває на замісній підтримувальній терапії вже 3 роки, у зв`язку з чим в 3 медичних закладах отримує 100 мл (4 пігулки) в день метадону.

Збутом наркотичних засобів він не займається. У зв`язку з тим, що до нього звернулася знайома дівчина та попросила таблетки метадону, він попросив їх у свого знайомого, за які потім віддав йому гроші.

Він неофіційно працює на будівництві, допомагає своїм батькам пенсіонерам, з якими і проживає, тому просив застосувати до нього більш м`який запобіжний захід, а саме: у вигляді домашнього арешту.

Патрони дійсно його, він знайшов їх незадовго до обшуку і хотів віднести до поліції, але не встиг.

Захисник ОСОБА_6 заперечувала проти задоволення клопотання слідчого, зазначивши, що клопотання недостатньо обґрунтоване, прокурор не довів про наявність ризиків, зазначених у ньому. Підозрюваний має достатні соціальні зв`язки, постійне місце проживання, тому просила застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час.

Вислухавши доводи прокурора та захисника, пояснення підозрюваного, дослідивши матеріали кримінального провадженні, додані до клопотання слідчого, в їх сукупності, суд дійшов до такого.

У судовому засіданні встановлено, що 03.03.2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про скоєння кримінального правопорушення за ч.1 ст.307 КК України (кримінальне провадження №0000059).

18.03.2025 року постановою першого заступника керівника Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_8 доручено здійснення подальшого досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні іншому органу досудового розслідування СВ Василівського РУП ГУНП в Запорізькій області; матеріали кримінального провадження направлено до Василівської окружної прокуратури Запорізької області для організації досудового розслідування.

18.03.2025 року постановою заступника керівника Василівської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_9 призначено групу прокурорів у кримінальному провадженні №0000059, у складі: ОСОБА_4 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , старший групи ОСОБА_4

18.03.2025 року постановою заступника начальника управління поліції начальника СВ Василівського РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_13 призначено групу слідчих, яким доручено здійснювати досудове розслідування вказаного кримінального провадження, у складі: ОСОБА_3 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , старший групи ОСОБА_3

18.03.2025 року, порядку ст. 40 КПК України, надано доручення співробітникам Василівського РУП ГУНП в Запорізькій області на встановлення особи причетної до вчинення вказаного кримінального правопорушення, повних анкетних даних та встановлення свідків.

30.03.2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про скоєння кримінального правопорушення за ч.2 ст.307 КК України (кримінальне провадження №0000089).

30.03.2025 року, до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про скоєння кримінального правопорушення за ч.2 ст.307 КК України (кримінальне провадження №0000090).

30.03.2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про скоєння кримінального правопорушення за ч.1 ст.263 КК України (кримінальне провадження №0000091).

30.03.2025 року о 13 год. 43 хв. ОСОБА_5 фактично було затримано, так як саме з цього часу підозрюваний був обмежений у пересуванні, він був під контролем працівників правоохоронних органів, тому вважаю, що цей час і є моментом затримання ОСОБА_5 у розумінні ст.209 КПК України.

30.03.2025 року постановою слідчого СВ Василівського РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_15 залучено адвоката ОСОБА_6 до участі у кримінальному провадженні №0000089 в якості захисника затриманого (підозрюваного) ОСОБА_5 .

Постановою прокурора Василівської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_12 від 30.03.2025 року матеріали досудових розслідувань у кримінальних провадженнях за №0000059, відомості про яке внесені до ЄРДР 03.03.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, №0000089, відомості про яке внесені до ЄРДР 30.03.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, №0000090, відомості про яке внесені до ЄРДР 30.03.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, №0000091, відомості про яке внесені до ЄРДР 30.03.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, об`єднано в одне провадження під №0000059.

31.03.2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК

Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу, погоджене із прокурором Василівської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_4 , та доданих до нього матеріалів, підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 отримали 31.03.2025 року, тому встановлений законодавством час для ознайомлення з вказаними матеріалами, був дотриманий, враховуючи початок судового засідання. До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинені підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Із змісту наведених норм випливає, що завданням застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення належної процесуальної поведінки особи, яка піддана кримінальному переслідуванню, а при обранні того чи іншого запобіжного заходу, достатнього і необхідного у кожному конкретному випадку, крім тяжкості звинувачення, необхідно враховувати сукупність перелічених в законі обставин.

Вважаю, що прокурором у судовому засіданні доведено, про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених передбачених ч.1 ст.307, ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України. На думку слідчого судді, зазначене підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- показаннями свідка ОСОБА_7 , яка пояснила, що ОСОБА_5 збуває наркотичні речовини та психотропні речовини мешканцям Запоріжжя. Наркотичні речовини він зберігає за місцем свого мешкання, а саме: АДРЕСА_1 , та їх збут здійснює безпосередньо поблизу свого будинку. ОСОБА_5 декілька разів пропонував їй придбати у нього наркотичну речовину «метадон» за 500,00 грн.

26.03.2025 року та 30.03.2025 року вона приймала участь в оперативних закупках, під час проведення яких їй було вручено грошові кошти, за які вона придбала блістери з пігулками (на блістері напис «МЕТАДОН-ЗН») у ОСОБА_5 ;

- даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, проведеного за участю свідка ОСОБА_7 , відповідно до якого остання впізнала ОСОБА_5 як особу, яка збуває наркотичні засоби та психотропні речовини;

- висновками експерта №СЕ-19/108-25/6825-НЗПРАП від 27.03.2025 року та № СЕ-19/108-25/7131-НЗПРАП від 31.03.2025 року відповідно яких, добровільно надані ОСОБА_7 на дослідження таблетки білого кольору з написом на блістері «МЕТАДОН-ЗН», містять наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон;

- даними протоколу обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 від 30.03.2025 року, відповідно до якого було виявлено та вилучено: листок призначень ТОВ «Медичний центр дія» №349 на ім`я ОСОБА_5 на 2 арк.; листок призначень ТОВ «Центр здорове життя» №632 на ім`я ОСОБА_5 ; листок призначень КНП «ОКЗМД та СЗХ» ЗОР №613 на ім`я ОСОБА_5 ; лист заяву про отримання наркотичних засобів, психотропних речовин та/або прекурсорів і виконання призначень лікаря на КНП «ОКЗНПД» ЗОР від ОСОБА_5 ; листок призначень ТОВ «Медичний центр Метіда» №1596/57 на ім`я ОСОБА_5 ; грошові кошти у сумі 1820 (одна тисяча вісімсот двадцять) грн. наступними купюрами: номіналом 1000 грн., в кількості 1 штука, серії: АВ6079855; номіналом 500 грн., в кількості 1 штука, серії:ВЖ0100857; номіналом 100 грн., в кількості 3 штуки, серії:УЙ2809211, ЕЖ2072839, ЕЕ1568753; номіналом20 грн., в кількості 1 штука, серії:ЕВ1618325; мобільний телефон марки «NOKIA 3.1 Plus» в корпусі темно-синього кольору, з сім-картою мобільного оператора «Київстар» номер НОМЕР_1 , imei1: НОМЕР_2 , imei2: НОМЕР_3 ; 2 (два) блістери з написом «МЕТАФІН-ІС» по 10 пігулок в кожному; 1 (один) блістер з написом «МЕТАДОН-ЗН» із 10 (десятьма) пігулками, з яких 3 (три) пігулки перебувають у відкритому стані; 1 (один) блістер з нерозбірливими написами на 8 (вісім) пігулок (пустий); 1 (один) блістер з написом «МЕТАФІН-ІС» на 10 (десять) пігулок; 1 (один) блістер з написом «МЕТАФІН-ІС» на 10 (десять) пігулок (пустий); металеву пластину із предметами зовні схожими на патрони у кількості 15 штук; пусті використані шприци у загальній кількості 29 штук: 27 штук ємністю 20 мл, 1 (одна) штука ємністю 5 мл та 1 (одна) штука ємністю 10 мл;

-висновком експерта №СЕ-19/108-25/7156-НЗПРАП від 31.03.2025 року, відповідно до якого надані на дослідження п`ятнадцять предметів схожі на патрони з маркуванням «3 81», вилучені під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 - є боєприпасами до нарізної вогнепальної стрілецької зброї бойовими проміжними патронами калібру 5,45х39 мм з трасучою кулею, промислового виготовлення;

- іншими матеріалами кримінального провадження.

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Мюррей проти Сполученого Королівства» («Murrey v. the United Kingdom»)). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» («Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom»)).

Прокурор в обґрунтування клопотання слідчого під час судового засідання, на думку слідчого судді, довів наявність фактів та інформації, зміст яких переконав суд у тому, що підозрюваний ОСОБА_5 міг вчинити кримінальні правопорушення, зазначені у клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу.

Тобто, на даному етапі кримінального провадження підозра відносно ОСОБА_5 є цілком обґрунтована. Доводи захисника та підозрюваного, заявлені на захист прав та інтересів останнього обов`язково будуть перевірятися в ході досудового розслідування даного кримінального провадження та судового розгляду у встановленому законом порядку.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу до ОСОБА_5 слідчим суддею враховується тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307 КК України (санкція зазначеної статті передбачає позбавлення волі на строк від 4 до 8 років позбавлення волі), ч.2 ст.307 КК України (санкція зазначеної статті передбачає позбавлення волі на строк від 6 до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна), ч. 1 ст. 263 КК України (санкція зазначеної статті передбачає позбавлення волі на строк від 3 до 7 років позбавлення волі).

Згідно ст.ст. 7-9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки він свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє «прогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства».

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Москаленко проти України» (Заява № 37466/04) від 20.08.2010 року ЄСПЛ вказав, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Отже, обвинувачення особи у скоєнні тяжкого злочину та очікуване покарання, яке можливо призначити за вказаний злочин, є одним з факторів, який має враховувати суд при застосуванні запобіжного заходу, хоча такий фактор сам по собі без оцінки усіх інших обставин у сукупності не може слугувати єдиною підставою для тримання особи під вартою.

Тому слідчий суддя вважає, що тяжкість злочинів, в яких підозрюють ОСОБА_5 не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, але така підозра у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо не враховувати. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Слідчий суддя також враховує, що ОСОБА_5 не судимий, має постійне місце мешкання та реєстрації, фактично не працює, має батьків пенсійного віку.

Вирішуючи питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу слідчий суддя враховує дані про особу ОСОБА_5 та щодо наявності у нього соціальних зв`язків, постійного місця проживання, однак ці обставини не спростовують висновки суду про можливе продовження підозрюваним злочинної діяльності, а наявність у останнього батьків пенсійного віку, на думку суду, не є тим дієвим запобіжником, який би мав утримати його від вчинення кримінальних правопорушень.

Таким чином, слідчий суддя при аналізі пояснень учасників судового засідання, доказів у кримінальному провадженні, даних, що характеризують підозрюваного, дійшов до висновку, що існують ризики, передбачені п. 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховування від органу досудового розслідування та суду, вчинення іншого кримінального правопорушення. Вказані ризики, на думку слідчого судді є досить вагомими у даному випадку, тому клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно задовольнити та застосувати до останнього вказаний запобіжний захід.

Ризик, передбачений п.3ч.1 ст.177 КПК України (незаконно впливати на свідків), про який зазначав прокурор під час судового розгляду не був доведений останнім. Слідчий суддя звертає увагу, що до основного свідка ОСОБА_7 застосовані заходи безпеки (зміна анкетних даних).

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Враховуючи конкретні обставини даного кримінального провадження, вважаю за можливе визначити альтернативний запобіжний захід, а саме заставу, виходячи із вимог ст.182 КПК України.

З урахуванням майнового стану підозрюваного ( ОСОБА_5 повідомив, що працює неофіційно) в даному випадку визначається можливість застосувати приближений до мінімального розміру застави, передбачений ч.5 ст.182 КПК України, а саме 30 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

З урахуванням вимог ЗУ «Про державний бюджет на 2025 рік», ОСОБА_5 або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у сумі 90 840 грн.

У разі внесення вказаної застави на підозрюваного ОСОБА_5 покладаються обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.

Відповідно до ч.3 ст.182 КПК України у разі внесення застави згідно з ухвалою слідчого судді, суду щодо особи, стосовно якої раніше було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, передбачені цією частиною роз`яснення здійснюються уповноваженою службовою особою місця ув`язнення.

Водночас, під час розгляду цього клопотання, слідчий суддя розглядав можливість застосування до підозрюваного іншого, більш м`якого альтернативного запобіжного заходу, у т.ч. домашнього арешту.

Враховуючи особистість підозрюваного, ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, який є надзвичайно вагомим, тому вважаю, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не може запобігти встановленим під час розгляду клопотання вказаним ризикам. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 є доцільним у даному випадку та відповідає принципу винятковості цього запобіжного заходу.

Необхідність застосування такого запобіжного заходу до підозрюваного, що обмежує його особисту недоторканість, не буде суперечити нормі ст.5 ч.1 п. «b» Європейської конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», за якою особи можуть бути арештовані для виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом та рішенню Європейського суду з прав людини справа «Чанєв проти України» від 09.10.2014 року.

Керуючись, ст. ст. 176, 177, 178, 182, 183, 184, 194, 196, 206 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого заступника начальника СВ Василівського РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000059, відомості про яке внесені до ЄРДР 03.03.2025 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України, стосовно ОСОБА_5 задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою з утриманням його в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України по 28.05.2025 року (включно).

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 рахувати з моменту фактичного його затримання з 13 год. 43 хв. 30.03.2025 року.

ОСОБА_5 або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу - тридцять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 90 840 (дев`яносто тисяч вісімсот сорок) грн.

У разі внесення вказаної застави на ОСОБА_5 покладаються наступні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

1) не відлучатися за межі м. Запоріжжя, без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання.

3) прибувати до слідчого, прокурора, судді, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження, один раз на тиждень у час, визначений вказаною посадовою особою.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду.

Копію ухвали вручити прокурору, підозрюваному, захиснику підозрюваного, а також надіслати начальнику ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Повний текст ухвали складено 03.04.2025 року.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя ОСОБА_1