1Справа № 335/652/25 1-кс/335/716/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2025 року слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого ВРОТЗ СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 , про арешт майна, в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000002 від 10.01.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий ВРОТЗ СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000002 від 10.01.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що в провадженні СУ ГУНП в Запорізькій області перебувають матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000002 від 10.01.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

ОСОБА_5 , знаючи про те, що для придбання вибухових речовин необхідно отримати передбачений законом дозвіл, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, маючи на меті незаконне збагачення шляхом незаконного збуту вибухових речовин, незаконно придбав у невстановлені в ході досудового розслідування день, час і місці, при невстановлених обставинах вибухову речовину, а саме тротилову шашку вагою 400 грам, пластичну вибухову речовину іноземного виробництва вагою приблизно 500 грам.

В подальшому ОСОБА_5 , продовжуючи свій злочинний умисел, незаконно зберігав вищевказану вибухову речовину у невстановленому в ході досудового розслідування місці до 25.02.2025.

24.02.2025, ОСОБА_5 , з метою незаконного збуту вищевказаної вибухової речовини, запропонував ОСОБА_6 , якого було залучено до участі у контролі за вчиненням злочину у вигляді оперативної закупки, придбати у нього вищевказану вибухову речовину, а саме: тротилову шашку вагою 400 грам, пластичну вибухову речовину іноземного виробництва вагою приблизно 500 грам за грошові кошти в сумі 1500 доларів США.

Далі, 25.02.2025, ОСОБА_6 , діючи за вказівками ОСОБА_5 прибув до будинку 6 по вул. Новобудови у м. Запоріжжя, де ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, діючи без передбаченого законом дозволу, збув ОСОБА_6 вищевказану вибухову речовину, а саме: тротилову шашку вагою 400 грам, пластичну вибухову речовину іноземного виробництва вагою приблизно 500 грам за грошові кошти в сумі 1500 доларів США.

25.02.2025 проведено санкціонований обшук автомобіля «ВАЗ 21099», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , в ході якого виявлено та вилучено: автомобіль «ВАЗ 21099», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 ; ключі від автомобіля; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Вказані речі мають значення речових доказів у даному кримінальному провадженні, оскільки містять у собі інформацію про обставини вчинення злочину. Метою накладення арешту на вказане майно є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження у зв`язку з наявністю підстав та розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Слідчий посилаючись на те, що вказані вилучені речі мають значення речових доказів у даному кримінальному провадженні, просить клопотання задовольнити.

В судове засідання слідчий не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, клопотання підтримує, просив його задовольнити.

Від адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_5 надійшла заява про розгляд клопотання слідчого про арешт майна без його участі.

Дослідивши клопотання про арешт майна та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Слідчий суддя, перевіривши клопотання заявника на дотримання вимог Кримінального процесуального Кодексу України (далі - КПК), приходить до наступного.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ч. 2 ст. 1 КПК України).

Відповідно ж до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт на майно накладається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Правовою підставою для арешту майна у клопотанні слідчого вказано п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України - арешт з метою забезпечення збереження речових доказів.

Щодо можливості використання майна як доказу у кримінальному провадженні.

26.02.2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а саме у зберіганні, придбанні та збуті вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.

До клопотання долучено документи, які дають підстави для висновку, що ОСОБА_5 міг вчинити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

25.02.2025 проведено санкціонований обшук автомобіля «ВАЗ 21099», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , в ході якого виявлено та вилучено: автомобіль «ВАЗ 21099», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 ; ключі від автомобіля; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу

Слідчим зазначено, що метою накладення арешту на вищевказаний автомобіль, є збереження речових доказів, який відповідає критеріям ст. 98 КПК України.

Так, речовими доказами, відповідно до вимог ст.98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

В той же час, клопотання слідчого не містить будь-яких посилань на підтвердження того факту, що вилучений під час обшуку автомобіль, ключі від нього та свідоцтво, дійсно є доказами кримінального правопорушення та відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Як вбачається з наявних матеріалів, у ході обшуку автомобіля «ВАЗ 21099», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не було виявлено і вилучено жодних предметів, які вказували на те, що цей автомобіль використовувався під час вчинення кримінального правопорушення, або на ньому чи в його середині залишилися будь-які сліди кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Отже, слідчим в клопотанні конкретно не зазначено, яке саме доказове значення має вищевказаний автомобіль у цьому кримінальному провадженні.

Твердження слідчого у клопотанні про те, що вилучений автомобіль, має доказове значення у цьому провадженні, нічим не підтверджуються.

В свою чергу, те, що вказане майно визнано речовим доказом у провадженні, само по собі безумовно не може свідчити про те, що це майно дійсно відповідає критеріям, визначеним ст.98 КПК України.

Клопотання слідчого, всупереч вимогам п.1 ч.2 ст.171 КПК України, не містить належного обґрунтування необхідності вказаного арешту.

Отже, за таких умов накладення арешту під час досудового розслідування на майно, яке не відповідає критеріям ст.98 КПК України, є безпідставним та необґрунтованим.

За таких обставин, в задоволенні клопотання слідчого слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 1-29, 131-132, 170-173, 309, 369-372, 376, 534 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого ВРОТЗ СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 , про арешт майна, в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000002 від 10.01.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України залишити без задоволення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1