Справа № 331/7148/24
Провадження № 1-кп/331/405/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2025 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

законного представника потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № №0002296 від 11.11.2023 року, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, українця, одруженого, що має на утриманні малолітніх дітей 2012 та 2019 років народження, що має професійно-технічну освіту, працевлаштованого токарем в ТОВ «Айронгласс», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактичного проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України

І. Формулювання обвинувачення, яке пред`явлено особі і визнане Судом доведеним.

11 листопада 2023 року приблизно о 13 годині 50 хвилин, водій ОСОБА_4 керуючи автомобілем «Daewoo Lanos» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись лівою смугою руху проїзної частини вул. Української з боку вул. Гоголя в напрямку вул. Поштової, з метою проїзду регульованого перехрестя з пр. Соборним, на зелений для себе сигнал світлофору перетнув дорожню розмітку 1.12 «Стоп лінія», після чого зупинився до перехрещення проїзних частин з пр. Соборним, оскільки попереду зупинився інший транспортний засіб, водій якого виконував маневр лівого розвороту. Під час зупинки, відбулась зміна сигналу на світлофорі на червоний. В салоні автомобіля водій ОСОБА_4 перевозив малолітнього пасажира ОСОБА_7 .

В цей же час, водій, матеріали щодо якого знаходяться у іншому кримінальному провадженні, керуючи технічно справним автобусом «Mercedes-Benz 312D ПЕ» реєстраційний номер НОМЕР_2 (маршрут №75) здійснював рух по пр. Соборному зі сторони вул. Гагаріна наближаючись до регульованого світлофором перехрестя з вул. Українською в м. Запоріжжі. При наближенні до перехрестя, на світлофорі, встановленому перед виїздом на перехрестя для водія, матеріали щодо якого знаходяться у іншому кримінальному провадженні, ввімкнений червоний сигнал. Продовжуючи рух правою смугою пр. Соборного, з метою проїзду перехрестя з вул. Українського, здійснив проїзд дорожньої розмітки 1.12 «Стоп лінія» на поєднання червоного та жовтого сигналів світлофору, на який рух заборонено, та виїхав на перехрестя.

Водій ОСОБА_4 після зміни сигналу світлофора, не переконавшись що це буде безпечним та не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху відновив рух та виїхав на перехрещення проїзних частин вул. Української та пр. Соборного на червоний сигнал світлофору за напрямком свого руху, на який рух заборонено, не маючи перевагу на першочерговий проїзд. При подальшому проїзді транспортними засобами перехрестя відбулось зіткнення транспортних засобів, при цьому контакт в момент зіткнення відбувся передньою частиною автобуса «Mercedes-Benz 312D ПЕ» в праву задню бокову частину автомобіля «Daewoo Lanos».

В результаті дорожньо-транспортної пригоди малолітній пасажир автомобіля «Daewoo Lanos» ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження, а саме: «ЗЧМТ, забій головного мозку легкого ступеню важкості, перелом кісток склепіння черепа». Травма голови утворилася за механізмом тупої травми, і кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя.

Своїми діями водій ОСОБА_4 порушив вимоги п. 8.7.3е, 8.10, 10.1, 16.8 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, зі змінами та доповненнями, відповідно до яких:

п. 8.7.3е Правил дорожнього руху України, де вказано: Червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.;

п. 8.10 Правил дорожнього руху України, де вказано: У разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12, дорожнім знаком 5.69 «Місце зупинки», якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів;

п.10.1 Правил дорожнього руху України, де вказано: Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

п.16.8 Правил дорожнього руху України, де вказано: Водій, який виїхав на перехрещення проїзних частин згідно із сигналом світлофора, що дозволяє рух, повинен виїхати у наміченому напрямку незалежно від сигналів світлофора на виїзді. Проте, якщо на перехрестях перед світлофорами на шляху руху водія є дорожня розмітка 1.12 (стоп-лінія) або дорожній знак 5.69, він повинен керуватися сигналами кожного світлофора.

Невиконання водієм ОСОБА_4 вимог п. 8.7.3е, 10.1 Правил дорожнього руху, знаходиться в причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди.

II. Зміст угоди про визнання винуватості.

29.11.2024 року між прокурором Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 , була укладена угода про визнання винуватості, відповідно до вимог ст. 472 КПК України.

Згідно даної угоди прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 286 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 286 КК України у виді 3 років позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами. На підставі ст. 75 КК України визначено звільнити обвинуваченого від відбування покарання з іспитовим строком. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Також на укладання угоди отримана письмова згода законного представника потерпілого ОСОБА_7 ОСОБА_6 на укладення угоди у кримінальному провадженні та думка щодо узгодженого покарання.

ІІІ. Позиція сторін кримінального провадження щодо укладення угоди.

Допитаний під час судового засідання обвинувачений вину у інкримінованому правопорушенні визнав у повному обсязі. Вказав, що ознайомлювався із матеріалами кримінального провадження, вину визнає беззаперечно, не бажає проводити судовий розгляд кримінального провадження.

ОСОБА_4 зазначив, що укладання угоди про визнання винуватості є добровільним, тиску та вмовлянь на укладання угоди до нього застосовано не було. При цьому судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє права визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Прокурор у судовому засіданні просив затвердити укладену угоду про визнання винуватості. Надав висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, на підтвердження відсутності стану сп`яніння. Просив вирішити долю речових доказів та застосованих заходів забезпечення кримінального провадження.

Захисник обвинуваченого у судовому засіданні також просив затвердити укладену угоду, підтвердив, що укладання угоди його підзахисним було добровільним, і захисником обвинуваченому повністю роз`яснені наслідки укладання угоди.

Законний представник малолітнього потерпілого просила затвердити угоду про визнання винуватості. Вказала, що ОСОБА_4 сунув шкоду, шляхом забезпечення лікування, щиро розкаявся. Також підтвердила, що нею надавалася письмова згода на укладення угоди від імені її малолітнього сина. Просили призначити покарання без позбавлення права керування транспортними засобами

IV. Нормативно-правове обґрунтування затвердження угоди про визнання винуватості.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів (крім кримінальних проваджень щодо корупційних кримінальних правопорушень та кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією).

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Зміст угоди відповідає положенням ст. 472 КПК України.

V. Кваліфікація дій обвинуваченого за законом України про кримінальну відповідальність.

ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, а саме: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України, кваліфікується як тяжкий злочин.

VI. Мотиви, з яких суд затверджує угоду про визнання винуватості.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Суд також отримав усне підтвердження обвинуваченого, що він не перебуває під дією наркотичних речовин, і повністю усвідомлює та може розпоряджатися своїми правами у судовому засіданні, а також усвідомлює наслідки своїх дій.

Судом отримання підтвердження законного представника малолітнього потерпілого, про те, що нею надавалася згода на укладення угоди про визнання винуватості у цьому кримінальному провадженні.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам кримінального процесуального законодавства.

Судом також досліджені письмові докази, що характеризують обвинуваченого, а саме той факт, що обвинувачений раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, одруженого, що має на утриманні двох малолітніх дітей, має позитивні характеристики за стісує роботи та місцем проживання.

Зважаючи на той факт, що умови даної угоди відповідають вимогам ст. 471 КПК України та КК України, враховуючи, що обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснені та зрозумілі наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України, є згода потерпілого на укладення угоди, суд приходить до висновку про наявність підстав та необхідність затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 і призначення останньому узгоджених сторонами виду та міри покарання.

VІІ. Призначення покарання.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого, передбачених ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, усунення заподіяної шкоди, шляхом забезпечення лікування.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, передбачені ст. 67 КК України суд не вбачає.

VІІІ. Інші рішення, щодо питань, які вирішуються Судом при ухваленні вироку.

Долю речових доказів слід вирішити на підставі ст.100 КПК України.

Під час досудового розслідування були проведені експертизи

№CE-19/108-24/1069-ІТ від 02.02.2024 вартістю 02.02.2024

№СЕ-19/108-23/18535 ІТ від 12.12.2023 вартістю 3786,40 грн.

№СЕ-19/108-23/18541-ІТ від 06.12.2023 вартістю 2868,00 грн.

№СЕ-19/108-23/19703-ФП від 26.12.2023 вартістю 6058,24 грн.

половина яких підлягає стягненню із обвинуваченого ОСОБА_4 .

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 14.11.2023 року (ЄУН 334/10349/23, провадження №1-кс/334/3231/23 накладений арешт на автомобіль «Daewoo Lanos» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який з урахуванням думки сторони обвинувачення підлягає скасуванню.

З цих підстав,

Керуючись ст.ст.314,469,472,473,474, 475 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 29 листопада 2024 року у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0002296 від 11.11.2023, укладену між прокурором Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України і призначити йому узгоджене покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 (три) роки без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнити від відбування покарання, якщо він протягом іспитового строку терміном 2 (два) роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього такі обов`язки:

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-не виїжджати за межі України без погодженн з уповноваженим органом пробації

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави витрати на проведення експертиз у розмірі 8 628 грн.16 коп. (вісім тисяч шістсот двадцять вісім гривень 16 копійок).

Речовий доказ: автомобіль «Daewoo Lanos» реєстраційний номер НОМЕР_1 , що переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_4 залишити ОСОБА_4 .

Арешт на автомобіль «Daewoo Lanos» реєстраційний номер НОМЕР_1 , накладений ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 14.11.2023 року (ЄУН 334/10349/23, провадження №1-кс/334/3231/23), - скасувати.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення:

- засудженим виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою ст. 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Копію вироку негайно вручити прокурору і обвинуваченому. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1